Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] (далі Відповідач 1) та [PERSON] (далі Відповідач 2) споживають надані ним послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків по оплаті за спожиті комунальні послуги було відкрито рахунок № [NUMBER] . Договір «Про надання населенню послуг водопостачання і водовідведення» було укладено 27 лютого 2009 року на 3 особи. Нарахування відбувалося по нормі споживання послуги на кількість осіб. Засіб обліку води в приміщенні відповідача не встановлений. Норми споживання затверджені рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 12 лютого 2013 року № 20. До 23 травня 2014 року діяли тарифи для населення, встановлені рішеннями виконавчого комітету Ірпінської міської ради (зокрема: № 140 від 10.06.03 р, №108 від 31.05.2005 р., № 156 від 12.09.2006 р., № 169 від 08.07.2008 р., № 196 від 31.08.2009 р., № 255 від 10.11.2009 р.). З 23 травня 2014 року тарифи на послуги для КП «Ірпіньводоканал» для всіх встановлюються НКРЕКП і оприлюднювалися в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр». З 19.12.2019 рішення НКРЕКП про встановлення тарифів оприлюднюються на офіційному сайті НКРЕКП і набирають чинності з наступного дня після публікації. За період заборгованості відповідача, КП «Ірпіньводоканал» застосовував тарифи затверджені наступними постановами НКРЕКП № 1253 від 16.04.2015 р., № 2868 від 26.11.2015 р., № 1142 від 16.06.2016 р., № 552 від 26.04.2017 р., № 1344 від 02.11.2017 р., № 540 від 21.06.2018 р., № 2004 від 21.12.2018 р., № 2444 від 19.11.2019 р., №283 від 04.02.2020 р. В порушення норм чинного законодавства ст. ст. 509,526,527 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі за отримані послуги не сплачують і тому заборгованість становить 39 409 (тридцять дев`ять тисяч чотириста чотири) гривні 49 копійок. Оскільки вказану суму відповідачі не виплатили у визначений термін добровільно, в порядку досудового урегулювання спору, то вона підлягає стягненню в примусовому порядку. Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми - що від суми боргу становить: - 3% річні - 6 033 (шість тисяч тридцять три) гривні 85 копійок; - Інфляційні витрати - 25 834 (двадцять п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 40 копійок. Викладені вище обставини підтверджуються розрахунковим листом абонента, розрахунком боргу з урахуванням 3% річних від суми боргу та інфляційними витратами. У зв`язку з вищевикладеним просить суд солідарно стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за надані комунальні послуги у сумі 39 409 (тридцять дев`ять тисяч чотириста чотири) гривні 49 копійок, а також інфляційні витрати 25 834 (двадцять п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 40 копійок та 3; річних від суми боргу 6 033 (шість тисяч тридцять три) гривні 85 копійок, що в сумі складає 71 277 (сімдесят одна тисяча двісті сімдесят сім) гривень 74 копійки та судовий збір. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням про виклик на розгляд справи розміщеним на сайті «Судової влади України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням про виклик на розгляд справи розміщеним на сайті «Судової влади України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] споживають послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , надані КП Ірпіньводоканал». Для проведення розрахунків по оплаті за спожиті комунальні послуги було відкрито рахунок № [NUMBER] . Договір «Про надання населенню послуг водопостачання і водовідведення» було укладено 27 лютого 2009 на 3 особи. Нарахування відбувалося по нормі споживання послуги на кількість осіб. Засіб обліку води в приміщенні відповідача не встановлений. Норми споживання затвердженні рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 12 лютого 2013 року № 20. До 23 травня 2014 року діяли тарифи для населення, встановлені рішеннями виконавчого комітету Ірпінської міської ради (зокрема: № 140 від 10.06.03 р, №108 від 31.05.2005 р., № 156 від 12.09.2006 р., № 169 від 08.07.2008 р., № 196 від 31.08.2009 р., № 255 від 10.11.2009 р.). З 23 травня 2014 року тарифи на послуги для КП «Ірпіньводоканал» для всіх встановлюються НКРЕКП і оприлюднювалися в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр». З 19.12.2019 рішення НКРЕКП про встановлення тарифів оприлюднюються на офіційному сайті НКРЕКП і набирають чинності з наступного дня після публікації. За період заборгованості відповідача, КП «Ірпіньводоканал» застосовував тарифи затверджені наступними постановами НКРЕКП № 1253 від 16.04.2015 р., № 2868 від 26.11.2015 р., № 1142 від 16.06.2016 р., № 552 від 26.04.2017 р., № 1344 від 02.11.2017 р., № 540 від 21.06.2018 р., № 2004 від 21.12.2018 р., № 2444 від 19.11.2019 р., №283 від 04.02.2020 р. В порушення норм чинного законодавства ст.ст. 509,526,527 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі за отримані послуги не сплачують і тому заборгованість становить 71 277 (сімдесят одна тисяча двісті сімдесят сім) гривень 74 копійки. Оскільки вказану суму відповідачі не виплатили у визначений термін добровільно, в порядку досудового урегулювання спору, то вона підлягає стягненню в примусовому порядку. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з п. 5 ч. 2. ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються безперебійно. Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Крім того, згідно ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 України. За даних обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача також підлягає судовий збір в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved