Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 08.02.2016 року обґрунтовуючи тим, що 11.04.2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( далі - ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № KICWGА00000118, згідно якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 66600,00 доларів США на термін до 11.04.2017 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, а відповідач, в свою чергу, не надав своєчасно, позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, у зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, станом на 14.01.2016 року, має заборгованість - 21 384,35 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитним договором - 20 648,27 доларів США, заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 596,14 доларів США., заборгованість по комісії за користування кредитом - 120,00 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 19,94 доларів США. Відповідач добровільно відмовляється виконувати умови договору, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 21 384,35 доларів США, що за курсом 23,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.01.2016 року складає 505 526,03 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» представника до суду не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надали додаткові пояснення до позовної заяви та заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надав, 29.03.2016 року направив письмові заперечення проти позову. Відповідно до ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З урахуванням положень статей 55, 124 Конституції України та відповідно до статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, проте лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а юрисдикція судів поширюється на всі відносини, що мають правовий характер. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ( ч.1 ст.57 ЦПК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 11.04.2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], був укладений Кредитний договір № KICWGА00000118 ( далі - Договір). Відповідно до п. 7.1 Договору, банк взяв на себе зобов'язання надати «позичальнику» кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк з 11.04.2007 року по 11.04.2017 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії (далі «Кредит») у розмірі 66 600,00 доларів США на наступні цілі: придбання земельної ділянки, будівництво житла 60 000,00 доларів США, а також у розмірі 6600,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця у період сплати у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, відсотки дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з «20» по «26» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим Договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 953,08 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Даний Договір був підписаний позивачем та відповідачем, що підтверджується копією договору (а.с. 10-12) та не заперечується сторонами. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, даний факт не заперечується сторонами, тому доказуванню не підлягає. Позивач зазначає, що відповідач порушив договірні зобов'язання і припинив сплачувати кошти в повній мірі, чим спричинив заборгованість, яка станом на 14.01.2016 року, становить 21 384,35 доларів США та складається з: заборгованості за кредитним договором - 20 648,27 доларів США, заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 596,14 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 120,00 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 19,94 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-8). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій договором сумі та порядку, умови договору порушив, але не з своєї вини. Відповідач в своїх запереченнях зазначає, що дана заборгованість ПАТ КБ «Приватбанк» була нарахована незаконно та всупереч законодавства про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, дане заперечення знайшло своє підтвердження з наступних підстав. 19.03.2014 року відповідач був мобілізований і по даний час перебуває на військовій службі в частині Польова пошта В1719, яка залучена та бере безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області, що підтверджується довідкою (а.с. 48). Про дані обставини відповідач своєчасно повідомив та надав необхідний пакет документів ПАТ КБ «Приватбанк», а саме 19.03.2014 року у відділення ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Біла Церква, б-р 50-річчя Перемоги, 137 було надано оригінал корінця повістки та супровідний лист - заява, що підтверджується довідкою від 21.03.2016 року (а.с. 51). Відповідно до ч. 2 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які знаходяться на військовій службі в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. Указом в.о. Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошена мобілізація, у зв'язку з чим з 18.03.2014 року настав особливий період. В зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що відповідач починаючи з 18.03.2014 року має право на звільнення від сплати пені і процентів за користування кредитом, отриманим за кредитним договором, а банк зобов'язаний припинити їх нарахування, однак позивачем, в супереч вимог закону, даних дій вчинено не було, а було проведено нарахування штрафних санкцій, пені та проценти за користування кредитом до закінчення особливого періоду. Позивач в додаткових поясненнях зазначає, що згідно з розрахунком заборгованості за договором клієнту було припинено нарахування штрафів, відсотків та винагороди з дня коли останнього було мобілізовано 18.09.2014 року, по день коли відповідачем було отримано поранення та він був на деякий час не мобілізований, оскільки клієнт не звертався повторно до відділення банку з заяви про припинення нарахування відсотків, пені та штрафів за договором, банк поновив нарахування за заборгованістю кредиту. Однак, позивачем не доведено законних та обґрунтованих підстав щодо поновлення нарахування відсотків, пені та штрафів за договором. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що позивачем не доведено підстави нарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов'язань перед банком, а також проценти за користування кредитом. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором ( дострокове стягнення тіла кредиту) в розмірі 20 648,27 доларів США, суд виходить з наступного. Відповідно до п.п. «а» п.2.3.3 Договору, Банк має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.ст. 212,611,651 ЦК України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування і повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. Позивачем не надано до суду доказів про направлення відповідачу відповідного повідомлення про дострокове повернення кредиту із зазначенням строку виконання, а строк дії Договору згідно п.7.1. закінчується 11.04.2017 року. Згідно із довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.03.2016 року за № 19.1.0.1.0-16/09 ( а.с.52), відповідач станом на 19.03.2014 року не мав заборгованості за Договором. Позивачем в підтвердження вимог до суду надано виписку по особовому рахунку відповідача за Договором ( а.с.65-80), однак дана виписка надана за період з 11.04.2007 року по 22.09.2014 року, а вимоги позивачем заявлено станом на 14.01.2016 року. Також, із зазначеного витягу вбачається, що станом на 22.09.2014 року відбулося списання заборгованості за Договором на суму 116889,54 грн., однак встановити за який період та який вид нарахувань був списаний з наданих позивачем доказів неможливо, крім того, в розрахунку заборгованості доданому до позову ( а.с.4 -8) відсутні відомості про списання коштів. Згідно із довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 28.04.2016 року ( а.с.81) станом на 28.04.2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 592628,58 грн., однак не зазначено з чого складається дана заборгованість та період за який вона утворилась. Отже, позивачем надано до суду суперечливі докази в підтвердження вимог та не додано належних доказів в підтвердження обставин щодо порушення відповідачем його прав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований, тому не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed