Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 8601,82 грн., а також судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 002-15015-280308 від 28.03.2008 року відповідачу було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Згідно з договором відповідач зобов'язаний щомісяця у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 14.07.2015 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 8601,82 грн. У судове засідання представник позивача не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не зявлявся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 28.03.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено Договір № 002-15015-280308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п. 1.3 договору Банк надає кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Банк самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії сторонами не складається. Відповідно до п. 1.5 зазначеного договору кошти кредитної лінії та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаються держателем у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Згідно п. 2.1 договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. За умовами договору № 002-15015-280308 від 28.03.2008 року держатель зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді Обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. До складу ОМП можуть включатись інші платежі. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання по договору не виконав та порушив істотні умови укладеного договору, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 14.07.2015 року складає загальну суму у розмірі 8601,82 грн. (у тому числі тіло кредиту 3246,64 грн., прострочене тіло кредиту 1349,91 грн., заборгованість за процентами 4005,27 грн.). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved