Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 13.06.2018 року обґрунтовуючи тим, що 01.02.2012 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] було укладено договір № 511 на користування об'єктом благоустрою. Відповідно до п. 1.1 даного договору, відповідач використовує об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: [ADDRESS]. Ціна послуг за договором визначається відповідно до п.п. 4.3. додатку № 1 рішення Білоцерківської міської ради від 11.07.2008 року № 800 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Біла Церква» та становить 100 грн. на місяць в т.ч. ПДВ 16,67 грн. протягом терміну дії договору. На умовах договору відповідач зобов'язаний оплачувати надані послуги на користь позивача до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100% суми. За п.5.1 Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії договору починає свій перебіг у момент підписання та закінчується 31.12.2012 року, якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмо заяви про його припинення, пропозицій щодо змін його положень та зауважень до нього, то даний договір вважається пролонгований на наступний календарний рік на умовах, що встановлені в даному договорі, при цьому, кількість продовжень (пролонгацій) даного договору необмежена. Однак, відповідач належним чином не виконує зобов'язання за договором, зокрема, щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого станом на 04.06.2018 року у відповідача утворився борг в розмірі 2078,00 грн. за період з 01.08.2016 року по 31.05.2018 року. В добровільному порядку відповідач не виконує умови договору та борг не сплачує, в зв'язку з цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь вказаний борг та судові витрати у справі в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 12.07.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с. 42,44,45), протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву із запереченнями проти вимог позивача не подав. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходило, тому, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], 01.02.2012 року уклав з Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» договір № 511 на користування об'єктом благоустрою (а.с. 13-15, 40). Відповідно до вказаного договору відповідач має право використовувати об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: [ADDRESS], а позивач в свою чергу зобов'язувався за плату надати відповідачу послуги з забезпечення можливості користування об'єктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та здійснювати контроль щодо використання об'єкта благоустрою, шляхом оформлення відповідних документів. Відповідно до п.2.1 Договору, ціна послуг за даним Договором визначається згідно п.4.3 додатку №1 рішення Білоцерківської міської ради від 11.07.2008 року №800 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Біла Церква». Плата за дані послуги відповідно до п. 2.2 договору становить 100 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 16,67 грн. протягом терміну дії договору. Оплату за надані послуги відповідач повинен був проводити до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100 % ціни послуг, згідно з п. 3.1 Договору. Відповідно до п. 5.2 Договору, строк дії даного договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 5.1 Договору (тобто з моменту його підписання) та закінчується 31.12.2012 року. Якщо сторони до кінця строку дії Договору не подали письмово заяви про його припинення (пропозицій щодо змін його положень та зауважень до нього, то даний договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у даному Договорі. Також, з матеріалів справи ( а.с. 16) вбачається, що 30.12.2013 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 ( зміни і доповнення) до Договору № 511 від 01.02.2012 року, відповідно до якої п.5.2 Договору № 787 виклали у наступній редакції: «Строк дії Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.5.1 цього договору та закінчується 31.12.2014 року. Якщо сторони не пізніше ніж за один місяць до кінця строку дії Договору не подали письмово вмотивованої заяви про його припинення ( розірвання), або необхідності його перегляду, то даний Договір вважається щороку продовженим ( пролонгованим) на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у даному Договорі, при цьому, кількість продовжень ( пролонгацій) даного договору необмежена). В зв'язку з викладеним в новій редакції п.5.2 Договору, п.5.3. Договору виключити». Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що позивач виконав умови договору в повному обсязі, а відповідач в свою чергу порушив умови договору, чим спричинив заборгованість в розмірі 2078,00 грн. за період з 01.08.2016 року по 31.05.2018 року, що підтверджується довідкою від 08.06.2018 року № 337 та розрахунком заборгованості від 08.06.2018 року за № 336 (а.с. 11,12). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами Договору № 511 від 01.02.2012 року та Додаткової угоди № 1 від 30.12.2013 року був ознайомлений при їх укладенні та підписав їх, однак будь-яких дій щодо сплати боргу чи подання письмово вмотивованої заяви про припинення ( розірвання) Договору, або необхідності його перегляду, не вчинив. Також, з матеріалів справи ( а.с. 18-21) вбачається, що відповідачу на його адресу проживання було направлено претензію - вимогу про сплату заборгованості від 23.04.2018 року за № 119, яка була ним отримана 17.05.2018 року особисто, однак дана вимога залишилась без виконання, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 511 від 01.02.2012 року в розмірі 2078,00 грн. за період з 01.08.2016 року по 31.05.2018 року. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 394 від 11.06.2018 року (а.с.1).

Outcome: approved