Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про усунення перешкод та виселення з будинку, розташованого в [ADDRESS], обґрунтовуючи їх тим, що на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку з господарсько - побутовими спорудами, розташованого в [ADDRESS] від 04.11.2013 року позивач [PERSON] є власником вказаного будинку. На даний час у вказаному будинку проживає колишній власник - відповідач [PERSON], який 30.04.2013 року знятий з реєстрації місця проживання. У зв'язку з тим, що вона як власник даного будинку не може розпоряджатися своїм майном, просить в судовому порядку усунути перешкоди у користуванні власністю та виселити відповідача з належного їй будинку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], вимоги підтримав повністю та пояснив, що позивач придбала вказаний будинок у відповідача за договором купівлі-продажу, однак продавець до цього часу проживає у будинку, що порушує її право власника, а тому просить виселити відповідача з належного їй будинку. Відповідач [PERSON], позов не визнав та пояснив, що дійсно продав належний йому будинок по [ADDRESS] позивачці. До укладення договору ними була досягнута домовленість щодо вартості будинку за 30000 доларів США, однак у самому договору з метою зменшення розміру податку вони зазначили суму продажу 100000 грн. Позивач погодилася доплатити частину коштів за будинок після підписання договору, однак не виконала обіцяного. Вважає, що позивач недоплатила йому за будинок, тому залишився у ньому проживати. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на житло гарантується Конституцією України, зокрема ч. 3 ст. 47 встановлено що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом з'ясовано, що позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 04.11.2013 року. Згідно будинкової книги [PERSON] 30.04.2014 року знятий з реєстрації (а.с.9-12) Також з'ясовано, що позивач в будинку не проживає, хоча є власником, оскільки відповідач чинить їй перешкоди, зокрема проживає у вказаному будинку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Зважаючи на положення ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а в даному випадку будинком, власником котрого вона є. Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, посилається на те, що позивачем не були виконані всі домовленості щодо купівлі-продажу майна та не сплачені кошти, однак, в судовому засіданні не заперечив, що договір купівлі-продажу, посвідчений нотаріусом підписував добровільно, його зміст щодо вартості майна не заперечував. Після посвідчення договору питання про визнання його недійсним не ставив. оскільки умови договору купівлі-продажу майна сторонами виконані, договір є чинним та оспорений, право власності [PERSON] на майно також не оспорене, законних підстав перебувати у належному їй будинку у відповідача немає. Таким чином, судом встановлено, що право власника, позивача по справі є порушеним відповідачем, тому її вимоги про усунення перешкод у користуванні власним будинком є законним і відповідач підлягаює виселенню з будинку.

Outcome: approved