Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 04.02.2016 року [PERSON] звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості з особистою заявою про надання статусу безробітного, на підставі якої йому було надано статус безробітного з 04.02.2016 року, та згідно тексту якої відповідача було ознайомлено під особистий підпис з правами та обовязками зареєстрованого безробітного. Наказом № НТ160211 від 11.02.2016 року відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 11.02.2016 року по 04.02.2017 року, та розпочато виплату з 11.02.2016 року, проте відповідач не повідомив про факт навчання за денною формою, що відносить його до категорії зайнятого населення, у звязку з чим наказом № НТ160527 від 27.05.2016 року припинено виплату відповідачу допомоги по безробіттю з 12.04.2016 року та припинити реєстрацію з 27.05.2016 року у зв'язку з невідвідуванням, а наказом № НТ170309 від 09.03.2017 року зобовязано відповідача повернути кошти у встановленому порядку. З 04.02.2016 року по 26.05.2016 року сума боргу складає 2521,45 грн. Відповідачу було направлено рекомендований лист від 09.03.2017 року за № 10-1304, проте сума заборгованості на розрахунковий рахунок Центру зайнятості не надходила. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю розмірі 2521,45 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, та про задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, залишивши вирішення спору на розсуд суду. Враховуючи викладене та те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2016 року [PERSON] до Маріупольського міського центру зайнятості була подана заява про надання статусу безробітного, згідно якої [PERSON] зокрема повідомив, що він не має заробітку та інших передбачених законом доходів. Згідно наказу Маріупольського міського центру зайнятості № НТ160211 від 11.02.2016 року [PERSON] призначено допомогу по безробіттю з 11.02.2016 року по 04.02.2017 року, та розпочато виплату з 11.02.2016 року. Наказом Маріупольського міського центру зайнятості за № НТ160527 від 27.05.2016 року припинено [PERSON] виплату допомоги по безробіттю з 12.04.2016 року та припинено реєстрацію з 27.05.2016 року у зв'язку з невідвідуванням ДСЗ без поважних причин 30 к.д. і більше. Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за №243 від 09.03.2017 року, [PERSON] навчався за денною формою навчання з 01.09.2015 року по 08.02.2016 року, отримав дохід у вигляді стипендії в 1 кв. 2016 року від ВДНЗ «ПДТУ». Відповідно до витягу з наказу ДВНЗ «ПДТУ» від 04.02.2016 року за №46-44 [PERSON] 08.02.2016 року був відрахований зі складу студентів 1 курсу Маріупольського машинобудівельного коледжу ДВНЗ «ПДТУ» денного відділення, який навчався за бюджетом. Крім того, вказаний факт відрахування відповідача із складу студентів навчання за бюджетом підтверджується листом ДВНЗ «ПДТУ» від 23.12.2016 року за №71/52-592, адресованому Маріупольському міському центру зайнятості. Згідно довідки Маріупольського міського центру зайнятості від 09.03.2017 року за №548 розмір виплаченої [PERSON] допомоги по безробіттю за період з 04.02.2016 року по 26.05.2016 року складають 2521,45 грн. Наказом Маріупольського міського центру зайнятості № НТ170309 від 09.03.2017 року зобовязано [PERSON] повернути кошти у встановленому порядку, які за період з 04.02.2016 року по 26.05.2016 року складають 2521,45 грн. 09.03.2017 року Маріупольським міським центром зайнятості на адресу [PERSON] був спрямований лист за № 10-1304 про необхідність повернення вищевказаних коштів протягом 15 календарних днів з дня отримання цього листа, проте до теперішнього часу дані кошти відповідачем не повернуті. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В той час, як відповідачем доводи та докази, надані позивачем, не спростовані. Відповідно до п. 1 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Згідно з п. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з пп. 4 п. 2 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Також, згідно п. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Враховуючи викладене, вбачається, що [PERSON] на момент реєстрації 04.02.2016 року в Маріупольському міському центру зайнятості навчався у Маріупольському машинобудівельному коледжу ДВНЗ «ПДТУ» за денною формою, тому він відносився до зайнятого населення, та мав дохід (отримував стипендію), у зв'язку з чим не відповідав статусу безробітного, та не мав права отримувати допомогу по безробіттю. Згідно з пп. 8 п. 1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, відповідач не виконавши своїх обов'язків, передбачених п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ від 02.03.2000 року, має повернути позивачу суму незаконного отриманої допомоги по безробіттю за період з 04.02.2016 року по 26.05.2016 року в розмірі 2521,45 грн. Відповідно до статті 88 ЦПК України та статей п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 1600,00 грн.

Outcome: approved