Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом до відповідачів про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, в обґрунтування вимог зазначивши, що відповідно договору міни від 26.02.1958р., посвідченого державним нотаріусом Свердловської нотаріальної контори Березіною Н.Н., житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується довідкою Ровеньківського райбюро технічної інвентаризації від 24.03.1958р. Відповідно до рішення виконавчого комітету Свердловської міської ради від 17.06.2011р. зазначеному будинку було присвоєно адресу: [ADDRESS]. Позивач є сином [PERSON] У лютому 2001 року мати позивача переїхала проживати до своєї доньки [PERSON], оскільки за віком потребувала догляду, у будинку майже рік ніхто не проживав, він став руйнуватися, а у позивача була потреба у житлі, тому він зробив у будинку ремонт і оселився у ньому. З того часу він проживав у будинку, користувався господарчими будівлями, що до нього належали, проводив поточний ремонт, сплачував комунальні послуги, користувався городом та вважає себе власником житлового будинку. Увесь цей час ні мати, ні відповідач не заперечували проти його користування майном. [INFO]. [PERSON] померла. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав, тому що й так вважав себе власником майна. Донька померлої - [PERSON], відмовилася від отримання спадщини. Але у наступний час, [PERSON] стала претендувати на спадкове майно, стала вимагати від позивача сплатити на її користь 20000 грн за належну їй частку майна, з такими її вимогами позивач не згодний. Він звернувся до відповідної нотаріальної контори, але йому було рекомендовано звернутися до суду. Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право приватної власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 37,4 кв.м, житловою площею 20,9 кв.м, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: «Б,В» - літні кухні, «Н» - гараж, «М» - душ, «Л,К,З» - сараї, «Ж» - уборна, №1-3 - огорожа, №4 - оглядова яма, І - замощення. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача Свердловської міської ради Луганської області Петручик Н.Ю. у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що Свердловська міська рада Луганської області є неналежним відповідачем по справі. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. За положеннями ст.317 ч.1, 319 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування, розпорядження майном і він реалізує їх на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, житловий будинок [ADDRESS], відповідно до договору міни від 26.02.1958р., посвідченого державним нотаріусом Свердловської нотаріальної контори Березіною Н.Н., та рішення виконавчого комітету Свердловської міської ради №210 від 17.06.2011р., належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09.11.2010р. відділом ДРАЦС Свердловського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], в графі мати зазначена [PERSON]. Відповідно до акту від 11.02.2014р., посвідченого депутатом Свердловської міської ради Луганської області Вівденко С.Г., [PERSON] дійсно в травні 2002 року провів ремонт у житловому будинку [ADDRESS], та став мешкати в ньому зі своєю родиною. Відповідно до наданого технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок, житловий будинок [ADDRESS], має розмір загальної площі 37,4 кв.м, житлової площі - 20,9 кв.м, до нього належать господарські будівлі та споруди: «Б,В» - літні кухні, «Н» - гараж, «М» - душ, «Л,К,З» - сараї, «Ж» - уборна, №1-3 - огорожа, №4 - оглядова яма, І - замощення. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до повідомлення №1339/02-14 від 14.04.2014р. Першої Свердловської державної нотаріальної контори щодо майна померлої [INFO]. [PERSON] згідно даних інформаційної довідки №37151720 від 14.04.2014р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину) відкрита спадкова справа №92/2011, в якій зберігається заява про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до вимог п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Разом з тим, суд вважає доводи представника відповідача Свердловської міської ради Луганської області Петручик Н.Ю. щодо заперечення проти вимог позивача та необхідністю її звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, не обґрунтованими, оскільки звернення позивача з дійсним позовом до суду є вибраним нею способом захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до вимог ст.16 ч.1 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть особи може бути визнання права. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи відповідно до частини 3 цієї статті тільки в разі порушення особою положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. У судовому засіданні даних про те, що позивачем при зверненні з зазначеним позовом до суду порушені права інших осіб, завдано шкоди довкіллю або культурній спадщині, порушують моральні засади суспільства, або її дії щодо звернення з зазначеним позовом до суду вчинені з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах та використати цивільні права з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісної конкуренції не встановлено. Крім того, вимогами п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996р. визначено, що з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст.124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, складеного державним реєстратором реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції Луганської області Лєйман І.Є., за житловим будинком [ADDRESS], обтяжень речових прав не має. Оскільки позивач добросовісно заволодів зазначеним житловим будинком, користується та володіє ним більше ніж 10 років, підтримує в охайному, придатному до експлуатації стані, використовує як господар для власних потреб за його цільовим призначенням, користується будинком відкрито, безперервно, як своєю, права третіх осіб не порушує, то він набуває право власності на це майно, та суд вважає, що за позивачем повинно бути визнано право власності на це нерухоме майно. На підставі ст.ст.316,317,321,328,331,344,346 ЦК України,

Outcome: approved