Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши що, [INFO] року помер [PERSON], батько позивачки, а вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори. За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому спадкоємцями першої черги за законом є: [PERSON] - донька померлого, [PERSON] - донька померлого, [PERSON] - матір померлого, неповнолітній [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] - як сина померлого. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] Позивачка зазначає, що у встановлений законом строк не прийняла спадщину, тому як дізналася про смерть батька лише в 2013 р. Позивачка зазначає, що через те, що батько створив іншу сім'ю, вони спілкувалися рідко, останнім часом по телефону. Вона знала про те, що її батько хворів та повинен був виїздити до Росії на обстеження, тому коли зв'язок з батьком по телефону обірвався, [PERSON] вважала, що він за кордоном. Про смерть батька її ніхто не повідомив, на похованні вона присутня не була. Позивачка вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини по поважній причині, в зв'язку з чим вона змушена була звернувся до суду з цією позовною заявою. Позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що цивільна дружина батька [PERSON] навмисно приховала від [PERSON] про смерть батька тому, що сподівалася сама отримати спадок, тому як зверталася до суду про встановлення факту шлюбних відносин без реєстрації. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги не визнає повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] та їх представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог вважаючи їх незаконними та необґрунтованими з наступних підстав. Позивач в позовній заяві не наводить доказів, які б свідчили про наявність у неї поважних причин для пропуску строку прийняття спадщини після смерті батька. Так, із позовної заяви та доданих матеріалів справи вбачається, що позивач з батьком проживали в одному населеному пункті, спілкувалися один із одним, позивач була обізнана про його хворобу на онкологічне захворювання. Отже, позивач мала можливість самостійно дізнатися про його смерть, зокрема у його сусідів, родичів, колег, лікарів. Відповідачі, як і позивач, на момент смерті [PERSON] також не проживали разом із ним, але це не завадило їм прийняти спадщину у строк встановлений законом. В позовній заяві позивач обґрунтовуючи свою необізнаність про смерть батька посилається на те, що вона начебто вважала, що батько знаходиться за кордоном, оскільки зв'язок із ним обірвався. Однак необізнаність позивача щодо можливості користування стільниковим зв'язком за межами України не може бути визнана поважною причиною для прийняття спадщини. Таким чином, позивач намагається власне недбальство по відношенню до батька та власні хибні уявлення про неможливість телефонного зв'язку між Росією та Україною, видати за поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини. Представник третьої особи - Запорізька районна державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт смерті [PERSON] [INFO] року підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 17.09.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця: [PERSON] - донька померлого, [PERSON] - донька померлого, неповнолітній [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] - як сина померлого та [PERSON] - матір померлого. Факт родинних відносин між позивачем та її батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] [NUMBER] виданим 18.08.1981 р. Орджонікідзевським відділом РАЦС, актовий запис № 1357, відповідно до якого батьком [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. З матеріалів спадкової справи № 08/2012, яка відкрита [INFO] р., наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса звернулись відповідачі [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] та [PERSON], [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач зазначає, що їй ніхто не повідомив про смерть батька, що унеможливило її своєчасне звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків проявляти про них турботу, повинні цікавитися станом здоров'я батьків. Тому припинення спілкування з батьком, неотримання інформації про його смерть, на що посилається позивач, з огляду на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України не можна вважати поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини в розумінні ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Окрім того, під час розгляду справи, судом встановлено, що позивач знала про онкологічне захворювання батька, знала про його наміри їхати для обстеження в Росію, однак протягом двох років не цікавилась його станом здоров'я, при цьому пояснюючи, що телефонний зв'язок з ним припинився у зв'язку з відключенням телефонного номеру. Позивач, в судовому засіданні пояснила, що номер свого телефону вона нікому не давала, тому у відповідачів по справі не було можливості повідомити [PERSON] про смерть її батька. Разом з тим, як пояснила свідок [PERSON], яка є рідною сестрою померлого, в вересні 2011 року, після смерті [PERSON] їй зателефонувала мати позивачки і вона їй повідомила про смерть [PERSON], тобто позивачка мала можливість звернутись до нотаріальної контори своєчасно. Опитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що позивач [PERSON] не знала про смерть батька, тому як її не повідомили про це. Однак при цьому свідок [PERSON], яка проживала разом з [PERSON] на час його смерті, пояснила, що позивачка знала, де він проживав, вона як цивільна дружина померлого не заперечувала проти відвідування батька його дочкою, однак жодного разу ні до дому ні в лікарню [PERSON] не навідувалась. Інших причин, які б можна було вважати поважними свідками названо не було. Все зазначене дає припускати, що позивачу ніхто не перешкоджав спілкуватись з батьком, цікавитись його станом здоров'я, чого позивачем зроблено не було. Не було нею і зазначено про засоби зв'язку з нею з метою повідомлення про стан здоров'я батька, хоча позивач з батьком проживали в одному населеному пункті, спілкувались один з одним і позивач була обізнана про його хворобу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч зазначеним вимогам, позивачем не надано суду жодних доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк. Тож, позивачем не доведені поважні причини пропуску цього строку.

Outcome: dismissed