Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 27.02.2013 року, згідно якого з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04.02.2013 року і до повноліття сина [PERSON], а потім у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття доньки [PERSON], а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття доньки [PERSON]. Зазначає, що в середньому (згідно доданого до позову звіту про здійснені відрахування з місця роботи) йому нараховується заробітна плата у 3051 грн. щомісячно і сплата аліментів в розмірі, визначеному рішенням суду є непомірним тягарем, ставить позивача у скрутне матеріальне становище, практично позбавляючи його коштів для існування. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, наполягали на зменшенні розміру аліментів таким чином, щоб позивачу після сплати аліментів залишалося 30 відсотків заробітної плати, тобто щоб сума аліментів не перевищувала 70 % нарахованої заробітної плати. Також пояснили, що у зв»язку з тим, що з лютого по жовтень 2013 року відсоток стягнення по аліментам становив від 40,17 % до 123,84 % від зарплати, однак, як було виявлено згодом, згідно норм Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей і тому утворилася заборгованість по сплаті аліментів. Це в свою чергу призводить до того, що позивач, періодично беручи надурочну роботу, все одно отримує заробітну плату у мізерному розмірі, оскільки підприємство погашає заборгованість, розмір якої на день розгляду справи у суді складає вже понад 1600 гривень. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, згодна з тим, що розмір аліментів необхідно зменшити до 70 % нарахованої заробітної плати, але з таким розрахунком, щоб у підсумку менше коштів не одержувати, оскільки утримувати п»ятьох дітей їй дуже складно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ч.4 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. В судовому засіданні встановлено наступне. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 27.02.2013 року, з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04.02.2013 року і до повноліття сина [PERSON], а потім у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття доньки [PERSON], а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття доньки [PERSON] /а.с.6/. Дані обставини також визнаються сторонами. Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати № 0865-2 від 07.08.2014 року, виданого ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» відносно [PERSON], який постійно працює в ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» на посаді слюсара-ремонтника 4 розряду з місячним окладом у 2466,45 грн., з листопада 2013 року відсоток стягнення дорівнює 70 %, заборгованість поточних аліментів на 01.08.2014 року становить 1206,76 грн. З лютого по жовтень 2013 року відсоток стягнення становив від 40,17 % до 123,84 % (а.с.7) Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість по аліментам, що стягнуті з позивача, утворюється саме з причини, що 1/2 частина його заробітної плати, визначена рішенням суду, менша ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на п»ятьох дітей, тобто мінімального розміру аліментів на таку кількість дітей. Отже з наданих позивачем доказів щодо розміру відрахувань з його заробітної плати за виконавчими документами встановлено, що відрахування на всіх п»ятьох дітей, на яких присуджені аліменти, не перевищує 70 відсотків, тобто максимальний розмір стягнення, передбачений наведеними вище нормами законодавства. Зменшення розміру аліментів неминуче призведе до зменшення мінімального розміру аліментів на кожну дитину, встановленого законодавством, що негативно вплине на інтереси дітей. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, при розгляді справи встановлено, що часткове визнання позову відповідачкою суперечить нормам чинного законодавства й порушує права дітей, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, суд наголошує, що перелік підстав для зменшення розміру аліментів зазначено у ст. 192 СК України. Позивачем даний позов не аргументовано зміною матеріального або сімейного стану батьків дитини, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, відповідно, доказів тому й не наведено. Натомість, встановлено, що з часу ухвалення судового рішення від 27.02.2013 року майновий стан позивача не змінився. Зазначене рішення, яке містить висновок про те, що позивач має сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини, [PERSON] не оскаржив, що свідчить про те, що з даним висновком суду він погодився.

Outcome: dismissed