Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що\~\~ відповідач з метою отримання кредитних послуг, підписав заяву №DNA7R424192781 від 12.03.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 7675,35 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтримав свою згоду на отримання кредиту та умов його видачі, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідно до яких зобовязався сплачувати кредит в наступному порядку: щомісяця в період спали, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотки, комісію, а також інші витрати згідно Умов. У звязку із неналежним виконання відповідачем покладених на нього обовязків щодо сплати кредитних коштів, станом на 26.11.2015 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 18453,98 грн., яка складається з наступного: -7675,36 грн. заборгованість за кредитом; -7,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -805,91 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -8609,96 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; -500 грн. штраф (фіксована частина); -854,95 грн. штраф (процентна складова). Позивач вважає, що у звязку з невиконанням відповідачем умов договору, він має право на стягнення в судовому порядку зазначеної заборгованості і просить суд ухвалити відповідне рішення. Позивач вважає, що у звязку з невиконанням відповідачем умов договору, він має право на стягнення в судовому порядку зазначеної заборгованості і просить суд ухвалити відповідне рішення. В судове засідання позивач не зявився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному, виходячи з наступного.\~ Банківський кредит це\~ будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник\~ зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 21 березня 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №DNA7R424192781. Укладення договору відбулося згідно надання та підписання відповідачем заяви на отримання кредиту №DNA7R424192781, та одночасно «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку». Згідно умов даної заяви відповідачу в кредит надано грошову суму у розмірі 7675,35 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, на умовах сплати відсотків у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Кредитні кошти відповідачем були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за договором щодо повернення їх банку щомісячними платежами зі сплатою процентів за користування ними, належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 26.11.2015 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 18453,98 грн., яка складається з наступного: -7675,36 грн. заборгованість за кредитом; -7,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -805,91 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -8609,96 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; -500 грн. штраф (фіксована частина); -854,95 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, відповідач [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наявність у банківської установи права вимагати стягнення в судовому порядку простроченої заборгованості. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Разом з тим, як передбачено статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає в частині стягнення суми штрафу за кредитним договором у розмірі 500,00 грн. та 854,95 грн. відмовити. За наведених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом в загальному розмірі 17099,03 грн.. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial