Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 07.10.2006 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Разом з відповідачкою вони проживали однією сім'єю до початку 2018 року, після чого їх фактичні сімейні відносини та ведення спільного господарства було припинено. Спільне життя з відповідачем не склалося. З початку 2012 року між ними нерідко виникали сварки з побутових питань, питань розпорядження сумісним майном, утримання родини, з приводу подальшого розвитку. Внаслідок зазначених сварок та взаємних претензій , суцільного небажання домовлятися про майбутнє, неповаги з боку дружини, позивач оголосив дружині про неможливість їх подальших стосунків і у середині 2014 року переїхав до Києва працювати. В цей період вони проживали окремо та не вели спільного господарства. Неодноразові спроби знайти спільну мову і рідкі зустрічі призводили до ще більших сварок. Звістка про вагітність дружини у середині 2015 року і її бажання народжувати виключно у м. Дніпрі, змусила його переглянути плани, почати шукати нову роботу і повернутися до сім'ї. народження другої дитини, поновлення спільного проживання нічого не змінило у їх стосунках : щотижневі сварки, роз'їзди, з'їзди, постійне ігнорування його чоловічих потреб з боку дружини. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, дані обставини безперечно негативно впливали на морально-психологічний стан його та їх дітей.. У зв'язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Судові витрати покласти на нього. До початку підготовчого судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. До початку підготовчого судового засідання відповідач надала заяву про визнання позову, згідно якого просила справу розглядіти без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність двох неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] згідно якого 07.10.2006 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «[PERSON]»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] з яких вбачається, що їх батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved