Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що транспортним засобом, володільцем якого є відповідач [PERSON], унаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю завдано шкоди, а тому на її відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з останнього суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 7 657 грн. 81 коп., витрати на оплату послуг експерта-оцінювача в розмірі 600 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. та судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 2 500 грн. В судовому засіданні позивач та його представник просили про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що вказані кошти позивачу має відшкодовувати страхова компанія, а експертне дослідження про розмір відшкодування є необґрунтованим. Представник третьої особи, будучи повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 07 вересня 2014 року з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача «Geely» д.н.з. [NUMBER]. Відповідач [PERSON] на той час керував автомобілем «Ford» д.н.з. [NUMBER] і таким чином володів ним на той час. Про ці обставини йдеться в постанові Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2014 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Дана постанова суду набрала законної сили. З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «СК «АХА Старування» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що видано Поліс №АІ/6240685. Після настання страхового випадку з метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПАТ «СК «АХА Старування» з дотриманням строків визначених ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) та у відповідності до положень ст. 35 Закону надав наявні документи необхідні для визначення розміру завданого збитку та суми страхового відшкодування. Згідно експертного висновку №1.102.14.0 від 27 листопада 2014 року сума страхового відшкодування складає 8 321 грн. 39 коп. Згідно вимог п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну потерпілої особи. Відповідно до страхового акта №1.102.14.05181 від 05 грудня 2014 року позивачу відшкодовано шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 8 321 грн. 39 коп., що підтверджується випискою з карткового рахунку позивача в ПАТ КБ «Приват Банк» від 21 квітня 2015 року. Не погоджуючись зі звітом про визначення вартості матеріального збитку №1.102.14.0 від 27 листопада 2014 року позивач звернувся до експерта-оцінювача [PERSON] для проведення незалежної оцінки розміру шкоди, заподіяної його автомобілю. Звітом №1394 від 19 вересня 2014 року про оцінку розміру завданої шкоди встановлено розмір відновлювального ремонту автомобіля позивача в сумі 10 814 грн. 58 коп. Розмір втрати товарної вартості автомобіля складає 5 167 грн. 62 коп. Згідно експертного висновку №1.102.14.0 від 27 листопада 2014 року сума страхового відшкодування складає 8 321 грн. 39 коп. З викладених у позові обґрунтувань та встановлених у суді фактичних даних не можна дійти висновку про те, що на відповідача слід покласти витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом з урахуванням розміру визначеного звітом №1394 від 19 вересня 2014 року. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме страховик відшкодовує витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Відтак у разі незгоди із виплаченою сумою страхового відшкодування (8 321 грн. 39 коп.), особа має право звернутися з відповідним позовом саме до страховика, коли такий позов у цій справі не пред'являвся. Також суд звертає увагу й на те, що в калькуляції до звіту №1394 від 19 вересня 2014 року експертом-оцінювачем на вартість відновлювального ремонту - 9 012 грн. 15 коп. нараховано 20 % ПДВ, що становить 1 802 грн. 43 коп. Підстави для покладання на відповідача цивільної відповідальності на відшкодування таких сум на користь позивача в позові не обґрунтовані та в суді не встановлені. Розмір відновлювального ремонту визначений звітом №1394 від 19 вересня 2014 року (10 814 грн. 58 коп.) є більшим від розміру оціненого страховиком (8 321 грн. 39 коп.). Таким чином підстав вважати, що різниця між вказаними сумами відновлювального ремонту має відшкодовуватися відповідачем згідно ст.ст. 22, 1187 ЦК України, у суду не має, оскільки такі види витрат згідно вимог ст.ст. 22,28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладаються саме на страховика. У той же час до майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі та яку не відшкодовує страховик, слід віднести шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Звіт експерта-оцінювача №1394 від 19 вересня 2014 року в частині визначення розміру втрати товарної вартості транспортного засобу є обґрунтованим та сумнівів у суду не викликає. За таких обставин цивільну відповідальність за відшкодування шкоди, пов'язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу, яка відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №1394 від 19 вересня 2014 року про оцінку розміру завданої шкоди складає 5 167 грн. 62 коп., слід покласти на [PERSON] Крім того з відповідача слід стягнути витрати на оплату послуг експерта-оцінювача в розмірі 600 грн., як такі які особа мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) відповідно до вимог ст. 22 ЦК України. Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то її заподіяння позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в суді не доведено. Отже підстав для відшкодування моральної шкоди згідно вимог ст. ст. 23, 1167, 1187 ЦК України по справі також не встановлено. Беручи до уваги викладене, судом виявлено порушене право позивача, яке підлягає захисту, а позов про це частковому задоволенню. Крім того суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які ґрунтуються на поданих суду доказах і сумнівів у суду не викликають, а тому їх слід покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial