Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним право власності на: 89/150 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та садовий будинок [NUMBER], який розташований у товаристві садоводів - аматорів № 15 в м. Ізмаїлі Одеської області, мотивуючи тим, що вищезазначене спадкове майно належить померлому [INFO] року [PERSON], ще за життя [PERSON] залишив заповіт, згідно якого все його майна, яке буде належати йому він заповів [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 89/150 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та садовий будинок [NUMBER], який розташований у товаристві садоводів - аматорів № 15 в м. Ізмаїлі Одеської області, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини, однак юридично не встигла оформити свої спадкові права. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 89/150 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та садового будинку [NUMBER], який розташований у товаристві садоводів - аматорів № 15 в м. Ізмаїлі Одеської області, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та у встановлений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], складає квартиру № 2, у зв'язку із тим, що відповідно до п. 4.15 глави ІІ.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У правовстановлюючому документі на частку вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами на ім'я [PERSON] - договорі купівлі - продажу, посвідченому Ізмаїльською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 11.02.1991 року за № 396, зареєстрованому Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.02.1991 року за № 59-90, тип об'єкту нерухомого майна вказаний як «квартира», а у довідці № 661, виданій КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.06.2014 року тип об'єкту нерухомого майна вказаний як «житловий будинок», тобто існує невідповідність у назвах типу об'єкту. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки у [PERSON], після якої спадкує позивач, яка юридично не оформила свої спадкові права, не виникло право власності на вищевказане спадкове майно, тому й у [PERSON] не виникає такого права. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору від 11.02.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 396, [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належить садовий будинок [NUMBER], який розташований в товаристві садоводів - аматорів № 15 в м. Ізмаїлі Одеської області. Відповідно до довідки № 1478, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] належить 89/150 частин житлового будинку з надвірним спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.09.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 89/150 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та садовий будинок [NUMBER], який розташований у товаристві садоводів - аматорів № 15 в м. Ізмаїлі Одеської області. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 14.08.2000 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4/6922, [PERSON] заповів все його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що за законом на день смерті він буде мати право - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38128386 від 14.08.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON], зареєстрований за № 4/6922 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON], як спадкоємиця за заповітом, у встановлений законом строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Не встигнувши належним чином оформити своїх спадкових прав, [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом ЗАГС адміністрації міста Мурманська. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 89/150 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та садовий будинок [NUMBER], який розташований у товаристві садоводів - аматорів № 15 в м. Ізмаїлі Одеської області. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38128504 від 14.08.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, згідно якої інформація про заповіт посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [INFO], виданим відділом ЗАГС м. Мурманська. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України, [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. 14.08.2014 року [PERSON], яка діє від імені [PERSON], за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою, згідно якої просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], яка складає квартиру 2. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 1914/02-14 від 14.08.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається із частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку із тим, що відповідно до п. 4.15 глави ІІ.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У правовстановлюючому документі на частку вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами на ім'я [PERSON] - договорі купівлі - продажу, посвідченому Ізмаїльською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 11.02.1991 року за № 396, зареєстрованому Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.02.1991 року за № 59-90, тип об'єкту нерухомого майна вказаний як «квартира», а у довідці № 661, виданій КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.06.2014 року тип об'єкту нерухомого майна вказаний як «житловий будинок», тобто існує невідповідність у назвах типу об'єкту. Отже, що стосується позовних вимог щодо визнання права власності на 89/150 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], то вони підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо визнання за [PERSON] права власності на садовий будинок [NUMBER], який розташований у товаристві садоводів - аматорів № 15 в м. Ізмаїлі Одеської області, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою завою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні було встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач не звертався до нотаріальної контори з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок [NUMBER], розташований у товаристві садоводів - аматорів № 15 в м. Ізмаїлі Одеської області, та відповідно не отримував відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, отже звернення з позовом до суду про визнання права власності на садовий будинок [NUMBER], який розташований у товаристві садоводів - аматорів № 15 в м. Ізмаїлі Одеської області є передчасним. На підставі викладеного,

Outcome: partial