overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що 06.09.2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відрилася спадщина у вигляді ? частини квартири за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Енгельса, 3/16; квартири за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Енгельса, 3/51, які він фактично прийняв, але нотаріально не переоформив. Через скрутне матеріальне становище не міг вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк на спадщину, достатній для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 06.09.2014 року. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Селидівської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та слуханням справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 803928, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] померла 06 вересня 2014 року. Постановою державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори від 17.10.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском встановленого строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустила строк на прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що 22.05.2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Енгельса, 52/19. Через те, що у позивача не було можливості виїхати з м. Донецька, де проводиться антитерористична операція, та не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк на спадщину, достатній для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 22.05.2015 року. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Селидівської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та слуханням справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 907792, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] померла 22 травня 2015 року. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустила строк на прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті за ним залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,50 га, згідно Державного акту від 10.04.2006 року серії ХР № 126722, домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] та грошові заощадження в сумі 11122,65 грн. на особовому рахунку [NUMBER] в Державному ощадбанку України. В позовній заяві вказано, що позивач фактично прийняв спадщину і на теперішній час мешкає в домоволодінні, розташованому за адресою [ADDRESS]. Крім того, батьки його батька - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті свого сина - [PERSON] на користь позивача. Мати позивача - [PERSON] та його батько [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, але 07.02.2008 року шлюб між ними розірвано. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння позивач вимушений звернутися до суду з заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, але надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги належать задоволенню, оскільки згідно ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом …». Відповідно до ст. 1225 ЦК України «право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення». Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 1261 ЦК України «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця». Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Відповідно до ст. 81 ЗК України «громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі… прийняття спадщини…». Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру позивачу (а.с.5-6), копією свідоцтва про народження позивача (а.с.7), копією свідоцтва про смерть батька позивача [PERSON] (а.с.8), заявами [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини на користь позивача (а.с.9-10), копією технічного паспорту на домоволодіння (а.с.11-13), копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.14), копією особового рахунку вкладника (а.с.17-18), довідкою відділу Держземагенства у Борівському районі Харківської області про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.19). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. У зв'язку з тим, що він працю у м. Макіївка Донецької області, тобто тимчасово окупованій території України, він не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк на спадщину, достатній для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Селидівської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та слуханням справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO]. Постановою державного нотаріуса Сьомої донецької державної нотаріальної контори від 20.06.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустив строк на прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. У зв'язку з тим, що він встановив факт смерті за рішенням суду, тому він не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк на спадщину, достатній для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Селидівської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та слуханням справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO]. Постановою державного нотаріуса Другої донецької державної нотаріальної контори від 21.06.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустив строк на прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що відповідно до Договору кредитної лінії №68кр від 13 вересня 2013 року між [PERSON]. та КС «Імперіал ЛТД», відповідач отримала кредит у розмірі 15000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом, однак відповідач порушує графік сплати кредиту. Станом на 23.03.2015 року сума заборгованості за кредитним договором становить 15041,76 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на користь КС «Імперіал ЛТД». Представник позивача у судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін. 22.04.2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно заяви позичальника, копії договору кредитної лінії (арк.с. 4-5, 9) між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON]. був укладений Договір кредитної лінії №68кр від 13 вересня 2013 року, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 15000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до графіку платежів (арк. с 6), встановлена періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредиту. Договір позичальник не виконує, згідно розрахунку (арк.с. 12) станом на 23.03.2015 року склалася заборгованість в сумі 8411,6215041,76 грн., яка складається з наступного: заборгованість зі сплати основного боргу - 14000 грн., заборгованість зі сплати відсотків - 1041,76 грн. Крім того, квитанцією №1 (а.с.1) підтверджені судові витрати: сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що він з відповідачем перебував у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги по догляду за дітьми не надає. Просив стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку для дитини відповідного віку і до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. В судове засідання відповідач не з'явилася, належним чином повідомлена про дату та час слухання справи. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтв про народження сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ОСББ «Фантазія м. Селидове» від 26.01.2016 року разом з [PERSON] проживають його діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частині від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дітей, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітніх дітей і має змогу виплачувати аліменти на їх утримання. Вирішуючи питання про розмір аліментів суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що він з відповідачем перебував у шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги по догляду за дітьми не надає. Просив стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку для дитини відповідного віку і до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтв про народження сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2016 року визначено місце проживання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] - разом з батьком [PERSON]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частині від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дітей, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітніх дітей і має змогу виплачувати аліменти на їх утримання. Вирішуючи питання про розмір аліментів суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved