Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № HMAWFS510470847 від 29.08.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6069,68 грн. зі сплатою 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір. Згідно умов договору позичальник повинен повертати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Отримавши кредитні кошти, відповідач належним чином не виконує умови укладеного договору, не погашаючи заборгованість перед банком, яка станом на 22.09.2015 року становить 12336,54 грн. і складається із заборгованості за кредитом 5077,54грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 405,91грн., 5789,45 грн. - заборгованості за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і штраф 563,64 грн. (процентна складова). Представник позивача у судове засідання, не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, в силу ст. 74 ч.5 ЦПК України був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється, справа розглядалась у відсутності сторін із ухваленням заочного рішення , згідно позиції позивача та вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Як встановлено, 29.08.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HMAWFS510470847 за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 6069,68 грн. зі сплатою 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір. Згідно умов договору позичальник повинен повертати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Отримавши кредитні кошти, відповідач належним чином не виконує умови укладеного договору, не погашаючи заборгованість перед банком, яка станом на 22.09.2015 року становить 12336,54 грн. і складається із заборгованості за кредитом 5077,54грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 405,91грн., 5789,45 грн. - заборгованості за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і штраф 563,64 грн. (процентна складова). Таким чином, позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 29.08.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем підлягають частковому задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти. У положенні \~Резолюції Генеральної Асамблеї ООН „Керівні принципи для захисту інтересів споживачів від 9 квітня 1985 року № 39/248, наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Як зауважував Конституційний Суд України, Рішення від 11.07.2013 № 7-рп/2013,\~межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. Конституційний Суд України виходить з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу\~засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Для споживачів банківських кредитних послуг, які з якихось причин порушили взяті на себе зобовязання, барєром від надмірних санкцій є\~стаття 551 Цивільного кодексу України\~та\~стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Із розрахунку боргу слідує, що станом на 22 вересня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 12336,54 грн. яка складається із заборгованості за кредитом 5077,54 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 405,91 грн., 5789,45 грн. - заборгованості за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і штраф 563,64 грн. (процентна складова). За вказаних обставин, враховуючи, що заборгованість по кредиту складає 5077,54 грн., а розмір неустойки, (пені) становить 5789,45 грн. суд вважає за можливе застосувати положення\~п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~при визначенні розміру заборгованості, повязаної зі стягненням неустойки, оскільки визначений позивачем розмір останньої є необґрунтованим, встановивши неустойку 50% від 5077,54 грн. (непогашеної суми тіла кредиту), що становить 2538,77 = 5\~077,54 : 2. Таким чином до стягнення з відповідача підлягатиме: 9085,86грн. = (5077,54+2538,77+500+563,64+405,91) заборгованості. Згідно з положеннями статті 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1218,00 гривні. На підставі наведеного,

Outcome: partial