Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що КП ««МАКІЇВТЕПЛОМЕРЕЖА» є виробником теплової енергії, яка надається через приєднану комунальну мережу до зовнішнього обрізу будинку [ADDRESS]. Відповідачі мешкають у квартирі № 19, вищезазначеного будинку, є споживачами теплової енергії, мають особовий рахунок № [NUMBER] і зобов'язані щомісяця вносити плату за спожиту теплову енергію, однак порушують терміни виплати, у зв»язку з чим склалась заборгованість за період з 01.11.2000 року по 01.09.2013 рік у сумі 11906 грн.74 коп. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за відпущену теплову енергію у сумі 11906 грн.74 коп. за період з 01.11.2000 року по 01.09.2013 року. Відповідачі в судове засідання не з'явились за невідомих обставин. Про день та час судового засідання повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS], що підтверджено копією особового рахунка. Між позивачем і відповідачем відповідно до вимог ст. 509 ГК України виникли зобов'язання, які відповідач зобов'язаний виконувати, і не звільняється від відповідальності через неможливість виконання даного зобов'язання. У силу ст.64 ЖК України наймач житла несе відповідальність по зобов'язанням і згідно ст.67 ЖК України відповідач є споживачем теплової енергії і зобов'язаний оплачувати комунальні послуги, теплова енергія відноситься до таких. В силу ст. 68 ЖК України і відповідно до розрахунку КП ««МАКІЇВТЕПЛОМЕРЕЖА» сума боргу відповідачів за період з 01.11.2000 року по 01.09.2013 року складає 11268,82 грн. За період з 01.11.2000 року по 01.01.2004 рік ст. 71 ЦК Українсьої РСР передбачала трирічний строк позовної давності. Відповідно до ст. 80 цього Кодексу визначено, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважною причини пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Позивач, звертаючись із позовом до суду, не просив поновити пропущений строк та не посилався на поважність причин, з яких він пропустив строк позовної давності. Тому, в задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2000 року по 01.01.2004 рік з відповідачів необхідно відмовити. За період з 01.01.2004 року по 01.09.2013 рік строк позовної давності встановлений ст.257 ЦК України в три роки. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст. 267 ЦК України, зокрема згідно з частинами 3, 4, 5 цієї статті позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідачі в судове засідання не з'явились, не заявивши про застосування строку позовної давності. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі мають заборгованість перед позивачем за період з 01.01.2004 року по 01.09.2013 року у розмірі 11268,82 грн., яка підлягає обов»язковому стягненню з них. Крім того, з відповідачів в силу ст.ст.79,88 ЦПК України підлягає до стягнення сума судового збору у сумі 229,40 грн. сплаченого позивачем на користь держави.

Outcome: partial