Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 23.11.1985 року він одружився з відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у селі Гнильче, Бережанського району, Тернопільської області, актовий запис №8 (свідоцтво серії [NUMBER] від 23.11.1985р., а.с.7). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач вказує, що сімейне життя у них не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, а тому посить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява в якій останній просить позов задоволити, а справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, явку уповноваженого представника не забезпечила, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення повісток та розміщення оголошення на сайті суду, що відповідно до вимог процесуального закону вважається належним способом повідомлення сторони у справі. Відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.1985р. (а.с.7), сторони зареєстрували шлюб 23.11.1985 року у селі Гнильче, Бережанського району, Тернопільської області, актовий запис №8 . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх фактично припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому такий шлюб зберігати не доцільно, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач на підставі п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як інвалід другої групи, звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840,80 грн. На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved