Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. 28.09.2017 року між позивачем та Підприємством з іноземною інвестицією «ІМПЕРІАЛ ТОБАКО ЮКРЕЙН» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ 119741, за яким страховик ззастрахував майнові інтереси страхувальника, пв`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] . 15.01.2018 року у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю застрахованого автомобіля під управлінням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2101 д/н [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . В результаті вказаної ДТП було пошкоджено застраханий автомобіль Volkswagen Polo д/н [NUMBER] . Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 15.02.2018 року особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку-фактури № АС 0000760 від 20.01.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 87 588, 92 грн. Згідно умов договору страхування позивачем було сплачено страхувальнику (на рахунок СТО) суму страхового відшкодування в розмірі 87 588, 92 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем і відповідності до умов ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 16.01.2018 року та страхового акту № UА2018011500043/L45/01 від 30.01.2018 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями № 11367 від 30.01.2018. На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом, що підтверджується витягом з єдиної бази МТСБУ. 21.01.220 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, однак відповіді отримано не було. Таким чином, після виплати страхового відшкодування відповідачу, у позивача виникло право вимоги до останнього. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на їх користь страхове відшкодування у розмірі 87 588, 92 грн. та витрати по оплаті судового збору. Ухвалою про відкриття провадження від 29.01.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява, згідно якої просить розглядати справу за без участі позивача та його представника, через територіальну віддаленість, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 43). Відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи в порядку прощеного провадження з викликом сторін оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причина неявки суду не відома. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд розглянувши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України). Судом встановлено, що 28.09.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Підприємством з іноземною інвестицією «ІМПЕРІАЛ ТОБАКО ЮКРЕЙН» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ 119741, за яким страховик ззастрахував майнові інтереси страхувальника, пв`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] . (а.с. 4-14). 15.01.2018 року в 19 год. 30 хв. у м. Одесі по вул. Отамана Головатого [PERSON] керуючи авто ВАЗ д/н [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Polo д/н [NUMBER] , тим самим порушив п. 13.1 ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. При даному ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вищевказані обставини ДТП встановлені в постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 25.02.2018 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 16). Відповідно до ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що власником пошкодженого в ДТП автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] , є Підприємство з іноземною інвестицією «ІМПЕРІАЛ ТОБАКО ЮКРЕЙН» (а.с. 15). 16.01.2018 року Підприємство з іноземною інвестицією «ІМПЕРІАЛ ТОБАКО ЮКРЕЙН» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку (а.с. 17-21). У зв`язку з настанням страхового випадку, на виконання умов договору, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» складено рахунок - фактуру № АС -0000760 від 20.01.2018 року , відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування становить 87 588, 92 грн. (а.с. 22). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UА2018011500043/L45/01 від 30.01.2018 року до суми страхового відшкодування входить: розмір збитку 87 588, 92 грн. (а.с. 23-24). Згідно з платіжними дорученнями № 11367 від 30.01.2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатило Підприємству з іноземною інвестицією «ІМПЕРІАЛ ТОБАКО ЮКРЕЙН» страхове відшкодування в сумі 87 588, 92 грн. (а.с. 25). З огляду на вищезазначене, у відповідача [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страховиком страхового відшкодування. На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом, що підтверджується витягом з єдиної бази МТСБУ (а.с. 29). 21.01.220 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, однак відповіді отримано не було (а.с. 26-28). Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вимогами п. 1 ст.990 ЦК України регламентовано, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Таким чином, суд приходить до висновку, що учасники справи розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. З врахуванням встановлених судом обставин справи, зокрема, того, що відповідача [PERSON] в передбаченому законом порядку визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, суд дійшов висновку, що Приватнео акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» має право регресної вимоги до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Наведене дає підстави для висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 87 588, 92 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставіч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.3).

Outcome: approved