Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.06.2014 р. Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у цивільній справі №336/1790/2014 провадження № 2/336/1265/2014 ухвалив рішення про стягнення на його користь з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» майнову шкоду 25 673,14 грн. та судові витрати (судовий збір ) в сумі 266,73 грн., з [PERSON] майнову шкоду в розмірі 2 000 грн., з [PERSON] та [PERSON] солідарно моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн.. Суд залишив без розгляду заяву про стягнення судових витрат по оплаті послуг адвоката у сумі 2 000,00 грн. за його клопотанням. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29.07.2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2014 року залишено без змін. Позивач зазначає, що він подав заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі та суд залишив його заяву без розгляду, що не заважає йому подати позов про стягнення судових витрат в окремому провадженні. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпромед», [PERSON] на його користь судові витрати на правову допомогу по оплаті послуг адвоката в сумі 2000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову оскільки вимоги в ньому не ґрунтуються на нормах матеріального законодавства та суперечать вимогам ЦПК України, надавши письмові заперечення. Представник відповідача: приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпромед» в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином. В той же час в матеріалах справи містяться письмові заперечення від 10.12.2014 року які були отримані судом 11.12.2014 року, в яких представник відповідача зазначив, що позивачем не надано жодних документальних підтверджень про понесені ним судові витрати у розмірі 2000, 00 грн. на оплату послуг адвоката. Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не передбачено відшкодування витрат на юридичні послуги. Також позивачем не надано доказів щодо складу та розміру витрат, повязаних з наданням правової допомоги та матеріали справи не містять доказів надання послуг, які зазначені в позиціях розрахунку вартості правової допомоги. Просив відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча неодноразово судом викликався про що наявні поштові конверти з повістками. Вислухав пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та правовідносини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди задоволені частково. Стягнуто на користь [PERSON] з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на відшкодування майнової шкоди та збитків 25\~673,14 грн. та витрати по сплаті судового збору 266,73 грн.. Стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] на відшкодування майнової шкоди та збитків 2000,00 грн.. Стягнуто на користь [PERSON] солідарно з [PERSON], [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн., на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору 121,80 грн.. Інші позовні вимоги [PERSON] залишені без задоволення (а.с.71-78). Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29 липня 2014 року, апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2014 року залишено без змін (а.с.14-17). 14 липня 2014 року позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме в частині відшкодування на його користь судових витрат по оплаті послуг адвоката у розмірі 2000,00 грн.(а.с.110). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2014 року заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду у звязку з неодноразовою неявкою заявника на судові засідання. Зазначеною ухвалою заявнику розяснено, що після усунення умов, які були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно. Ухвала сторонами не оскаржувалась (а.с.111). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2014 року скасовано в частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди і у позові в цієї частині відмовлено та зменшено розмір стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн.. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.112-115). Під час розгляду справи, судом було оглянуто справу за позовом [PERSON] до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. В даній позовні заяві позивач звертався з вимогами про стягнення з відповідачів судових витрат за надану правову допомогу. Згідно зі ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно п.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. 3а ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, згідно з ч.1 ст.84 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Види судових витрат (до яких віднесено витрати на правову допомогу ст. 84 ЦПК України) визначені у ст. 79 ЦПК України, а їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом (ст.ст. 88, 89 ЦПК України). Крім цього суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 214, п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. У разі невирішення судом питання про судові витрати суду, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове рішення відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України. Відповідно до п.41 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи суд на підставі ст..220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, понесені позивачем [PERSON] у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справи в порядку цивільного судочинства процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою при розгляді справи про стягнення з відповідачів на його користь понесені ним при розгляді іншої справи витрат на правову допомогу. .Враховуючи вищезазначені обставини, та те, що понесені [PERSON] витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката при розгляді іншої справи в порядку цивільного судочинства, відтак, вони є судовими витратами, які повинні розподілятися між сторонами при розгляді справи по суті, і законодавством не передбачено можливості їх стягнення за окремим позовом до суду. Суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані, в звязку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Також суд зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2014 року позивачу було розяснено, що він не позбавлений права після усунення умов, які були підставою для залишення заяви без розгляду, звернутися до суду повторно.

Outcome: dismissed