Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з нею у шлюбі з 01 вересня 2001 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склались через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, що призводить до постійних суперечок та конфліктів. Свідками цього є їх малолітні діти, які страждають від негативної моральної атмосфери в сім»ї. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2001 року. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 25 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу мають малолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження : серії [NUMBER], виданим 10 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського управління юстиції Кіровоградської області та серії [NUMBER], виданим 17 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Встановлено, що сторони, проживаючи разом, постійно сперечаються та принижують один одного. Сімейні відносини між подружжям не складаються через різні погляди на шлюб та сім»ю. Сторони не змогли створити в сім»ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові, поваги, взаєморозуміння, підтримки та взаємодопомоги. Різні погляди на сімейні відносини та постійні суперечки призвели до втрати почуття любові та поваги, негативно впливають на формування світогляду малолітніх дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Підстав, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу не має. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій до суду заяві відповідач вказала, що після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Частина 1 статті 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатив 243 гривні 60 копійок судового збору, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 5516 від 16 квітня 2015 року. Вказані понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved