Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача безпідставно отримані ним кошти в розмірі 45912,36 грн. Позов мотивовано тим, що 15.12.2013 році на автодорозі Могилів-Подільський - Вінниця сталася дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON] , який керував автомобілем [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], який намет ДТП належав [PERSON] Протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №602683 від 15.12.2013 року було складено відносно порушень ПДР водієм [PERSON] Постановою Сокирянського райсуду від 04.04.2014 року відносно [PERSON] закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Постанова суду не містить інформацію про те, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] як і не спростовує цього факту. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення [PERSON] не оскарувався, це дало підстави МТСБУ вважати його винуватцем вказаної ДТП. В результаті ДТП був пошкоджений, належний [PERSON] автомобіль «Фольксваген». Відповідно до висновку експертного дослідження №КЕЩ2-01 від 18.01.2014 року вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Фольксваген» становить 55094,83 грн. Вказана шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На момент вчинення ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. У зв'язку із настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 45912,36 грн., які проведено банком 29.05.2014 року. Оскільки МТСБУ здійснило регламентну виплату за водія , який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів МТСБУ звернулося до Сокирянського райсуду Чернівецької області із позовом про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ коштів в розмірі понесених витрат. Рішенням суду від 12.05.2017 року в задоволенні позову МТСБУ до [PERSON] відмовлено, оскільки за висновком додаткової судово-автотехнічної експертизи №226 від 15.04.2017 року встановлено відсутність вини [PERSON] у ДТП, яка сталася 15.12.2013 року з участю автомобіля !Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Враховуючи викладене просить стягнути з [PERSON] безпідставно отримані ним кошти в сумі 45912,36 грн. В судове засідання представник позивача, будучи належним чином та завчасно повідомленим про місце та час судового засідання, не з'явився, в прохальній частині позову просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. (а.с. 2) Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленими про місце та час судового засідання не з'явились. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву в якій позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити, справу розглянути у його відсутність та відсутність відповідача, підтримав подані письмові заперечення, відповідно до яких підставою звернення позивача до суду із даним позовом стало рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.05.2017 року, яким встановлено відсутність вини [PERSON] у вчиненні ДТП. Однак рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 22.08.2017 року рішення Сокирянського райсуду Чернівецької області від 12.05.2017 року скасовано, позов МТСБУ задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь МТСБУ в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 45912,36 грн., витрати на аварійного комісара в розмірі 1030 грн. та 985,80 грн. на відшкодування сплаченого судового збору, а всього 47928,16 грн. Дані обставини стосуються підстав звернення МТСБУ до [PERSON] із даним позовом. Дослідивши докази і давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.05.2017 року в задоволенні позову МТСБУ до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], [PERSON], про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою - відмовлено. (а.с. 3-6) Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.04.2014 року (а.с. 7) провадження по справі №3/722/237/14 відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідно до платіжного доручення №1/1-22495 від 28.05.2014 року (а.с. 8) МТСБУ перерахувало [PERSON] кошти в сумі 45912,36 грн. як страхове відшкодування. З висновку експерта №226 від 15.04.2017 року (а.с. 9-13) експерт має підстави зробити висновки про те, що при заданих вихідних даних причиною настання ДТП, з технічної токи зору, є та обставина, що водій автомобіля «Фольксваген» [PERSON] розпочав маневр лівого повороту для з'їзду на територію АЗС не впевнившись в безпеці дорожнього руху, тобто невідповідність його дій вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до рішення апеляційного суду Чернівецької області від 22.08.2017 року (а.с. 29-31)рішення Сокирянського районного суду Чернівецької оласті від 12.05.2017 року скасовано; позов МТСБУ задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь МТСБТУ в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 45912,36 грн., витрати на аварійного комісара в розмірі 1030 грн., 985,80 грн. на відшкодування сплаченого судового збору, а всього 47928,16 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 516,37 грн. Рішення суду набуло законної сили. Вказаним рішенням суду встановлено, що постановою апеляційного суду Чернівецької області від 11.06.2014 року скасовано постанову Сокирянського райсуду від 04.04.2014 року, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП закрито по справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Таким чином вина [PERSON] встановлена. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов'язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов'язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року №6-2004цс16, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Частиною 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищезазначене, суд не приймає обґрунтування представника позивача та приймає заперечення відповідача, як обґрунтоване, підтверджене належними та допустимими вищезазначеними доказами. Судом встановлено, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.05.2017 року МТСБУ було відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] по стягнення відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, оскільки не встановлено вини [PERSON] у скоєнні ДТП, що сталася 15.12.2013 року, і на яке посилається позивач , як на підставу свого позову. Однак рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 22.08.2017 року дане рішення суду було скасоване та задоволено позов МТСБУ, стягнуто з [PERSON] в порядку регресу страхове відшкодування і інші витрати. Вказаним рішенням апеляційного суду було встановлено вину [PERSON] у скоєнні ДТП, що сталася 15.12.2013 року за його участі та участі [PERSON] А у відповідності до норм ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на зазначене суд не бере до уваги докази подані представником позивача на підтвердження обставин викладених у його позові, у зв'язку з чим в позові слід відмовити. В силу ст.88 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені судові витрати позивачу не відшкодовуються. Таким чином, враховуючи всі обставини в їх сукупності суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. На підставі вищезазначеного та

Outcome: dismissed