Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зняття арешту з майна. В позовній заяві вказала, що вона уклала зі своєю бабусею [PERSON] договір довічного утримання б/н від 07.06.2012 року. Після укладення вказаного договору було накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. 12.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання та було ухвалено рішення від, яким позовні вимоги були задоволені та яке було зареєстровано у встановленому законом порядку. 06.10.2014 року її бабуся померла. Оскільки вона є єдиною спадкоємицею за законом, вона звернулася до приватного нотаріуса з метою відкриття спадкової справи, але нотаріус винесла постанову від 16.04.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із тим, що на спадкове майно накладено заборону на відчуження. Дана заборона не була знята після розірвання договору довічного утримання. Просила захистити її права спадкоємця та скасувати заборону на відчуження квартири [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис № 12587768 про заборону відчуження вказаної квартири. У судове засідання позивач надіслав заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та підтримку позовних вимог. Відповідач також не зявився та надав заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до поданих заяв суд у подальшому розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 07.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, який зареєстровано в реєстрі за № 556, державному реєстрі правочинів за № 5039762 та приватним нотаріусом [PERSON] накладено заборону відчуження на квартиру 44, що знаходиться в будинку 74 по пр. Леніна, в м. Маріуполі, за реєстраційним номером 12587768. (а.с. 5-8, 12) Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя по справі № 263/8568/13-ц (провадження №2/263/3307/2013), яке набрало законної сили 23.09.2013 року, договір довічного утримання, укладений 07.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. (а.с. 13-15). Дане рішення було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить копія витягу № 15138246 від 21.12.2013 року. (а.с. 16). 06.10.2014 року [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області серії І-НО № 799203 від 09.10.2013 року. (а.с. 17). Згідно рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 03.02.2015 року по справі № 264/10298/14-ц (провадження №2-о/264/14/2015, яке набрало законної сили 13.02.2015 року, встановлено факт родинних відносин, а саме те, що померла [PERSON] НінаМаксимівна є бабусею [PERSON]. (а.с. 18-19). Згідно постанови приватного нотаріуса [PERSON] від 16.04.2015 року, [PERSON] було відмовлено у знятті заборони на відчуження квартири [ADDRESS], оскільки в рішенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя прийнято рішення щодо розірвання договору довічного утримання, укладеного між [PERSON] та [PERSON] і не зазначено зняття заборони з відчуження вказаної нерухомості, що є спадковим майном. (а.с. 21). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Оскільки визнання позовних вимог відповідачем не порушує права чи інтересиі інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та задовольняє їх. На підставі ст. 319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved