Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить ухвалити рішення про звернення стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки), а саме нежитлові приміщення 83, а саме: нежитлові приміщення першого поверху №А-5 1-5» загальною площею 55,6 кв.м., нежитлові приміщення другого-третього поверху «А-5 6-22» загальною площею 383,8 кв.м., нежитлові приміщення»А-5 23-39» загальною площею 372,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності, шляхом продажу Предмету іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбачено Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 8 926 000,00 грн., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором «11-1/545к-07 від 14.08.2007 року укладеного між Банком та [PERSON] у сумі 262 806, 59 дол. США та в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №11-1/546к-07 від 14.08.2007 року укладеного між Банком та [PERSON] у сумі 372 104,64 дол. США; стягнути з відповідача користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що між ВАТ «Універсал банк» правонаступником якого э ПАТ «Універсал банк» та [PERSON] 15.08.2018 р. укладено кредитний договір №11-1/545к-07 на загальну суму 400000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 14.08.2018 р., процентна ставка становить 12,5 % річних. Крім того, між позивачем та [PERSON] 15.08.20007 р. укладено кредитний договір №11-1/546к-07. Починаючи з 31 січня 2014 р. встановлюється процентна ставка в розмірі 13.5 % річних. 31.01.2014 р. між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору №11-1/546к-07. Позичальники не виконують належним чином зобов'язання за договорами, не здійснюють щомісячне погашення кредиту, не сплачують відсотки у розмірах і у строки, передбачені договорами. Станом на 02.03.2017 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором №11-1/545к-07 становить 262 806, 59 доларів США, з них: ?Прострочена заборгованість по кредиту - 100 258,35 дол. США; ?Сума дострокового стягнення кредиту -72 406, 81 дол. США; ?Відсотки - 57415, 41 дол. США; ?Підвищені відсотки - 32 726, 02 дол. США. Станом на 03.10.2017 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором №11-1/546к-07 становить - 372 104, 64 дол. США, з яких: ?Прострочена заборгованість по кредиту - 167 381, 09 дол. США; Сума дострокового стягнення кредиту -58 071,50 дол. США; ?Відсотки - 83 829, 50 дол. США; ?Підвищені відсотки - 62 822, 55 дол. США. Заборгованість є непогашена станом на дату подачі позову. Крім того, [PERSON] та [PERSON] за кредитними договорами уклали договір між [PERSON] - Іпотекодавець - майновий поручитель та Банком Договір іпотеки від 15 серпня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] За умови договору іпотеки, іпотекодавець забезпечує вимоги іпотеко держателя, що випливають за кредитним договором №11-1/545к-07 та кредитним договором №11-1/546к-07 від 15.08.2007 р. Відповідно до Висновку про вартість майна від 15.11.2017 р., складеного ТзОВ «ГАЛ СВІТ», сертифікат СОД №755/16 від 30.09.2016 р., ринкова вартість предмета іпотеки станом на 15.11.2017 р. складає 8 926 000 грн. 10 липня 2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11-1/545к-07 від 15.08.2007 р., а також 22 червня 2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11-1/546к-07 від 15.08.2007 р. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. 20 липня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON], який мотивований тим, що в ухвалі Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 р. (номер в ЄДРСР 43266776), «суди повинні мати на увазі, що одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, к рахунок погашення зазначеного боргу призводить до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові. Крім того, відповідач посилається на постанову ВС України від 04 вересня 20013 року у справі №6-73цс13, та наголошує на тому, що позивачем не надано доказів неможливості виконання попередніх рішень судів. Крім того, позивач не використав своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 26 липня 2018 року на адресу суду надійшли пояснення від представника третьої особи, які мотивовані тим, що третій особі не зрозуміло яке порушене невизначене або оспорювань право захисту. На підставі вищевикладеного, просить повністю відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність . Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст.4ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII, надалі ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК ,передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, між ВАТ «Універсал банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал банк» та [PERSON] 15.08.2018 р. укладено кредитний договір №11-1/545к-07 на загальну суму 400000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 14.08.2018 р., процентна ставка становить 12,5 % річних. Крім того, між позивачем та [PERSON] 15.08.20007 р. укладено кредитний договір №11-1/546к-07. Починаючи з 31 січня 2014 р. встановлюється процентна ставка в розмірі 13.5 % річних. 31.01.2014 р. між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору №11-1/546к-07. Крім того, [PERSON] та [PERSON] за кредитними договорами уклали договір між [PERSON] - Іпотекодавець - майновий поручитель та Банком Договір іпотеки від 15 серпня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 10 липня 2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11-1/545к-07 від 15.08.2007 р., а також 22 червня 2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11-1/546к-07 від 15.08.2007 р. За умови договору іпотеки, іпотекодавець забезпечує вимоги іпотеко- держателя, що випливають за кредитним договором №11-1/545к-07 та кредитним договором №11-1/546к-07 від 15.08.2007 р. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Аналогічні норми також передбачені ст. ст. 572, 589, 590 Цивільного кодексу України, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу». Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 4.1 Договору іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або Іпотекодавцем - майновим поручителем кредитного договору та/або даного Договору, Іпотекодержатель має право задоволити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 9 постанови №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив судам, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 4 і 5 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України,іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» , іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та. будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 Закону України «Про іпотеку». Згідно з ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет заставив разі, якщо в момент настання. Терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. У відповідності до положень ст. 38 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право на продаж предмета іпотеки у випадку наявності рішення суду про продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Статтею 591 ЦК України, передбачено право реалізації предмета застави, на який звернено стягнення, шляхом його продажу. Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства, умов іпотечного та кредитного договорів, за рахунок предмету іпотеки, належного відповідачу, позивач має право шляхом продажу задовольнити свої вимоги, які виникають із кредитного договору, оскільки позичальником належним чином не виконуються умови кредитного договору, а саме, в частині повернення заборгованості. Відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку», реалізація майна за рішенням суду може проводитися шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону. Відповідно до п. 4.4 Договору іпотеки реалізація предмету іпотеки здійснюється Іпотекодержатилем, державним виконавцем чи комісіонером одним із наступних способів захисту за вибором Іпотекодержателя: -шляхом продажу Предмету іпотеки з аукціону (прилюдних торгів). Позичальники умов договорів не виконали, а тому станом на 02.03.2017 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором №11-1/545к-07 становить 262 806, 59 доларів США, з них: ?Прострочена заборгованість по кредиту - 100 258,35 дол. США; ?Сума дострокового стягнення кредиту -72 406, 81 дол. США; ?Відсотки - 57415, 41 дол. США; ?Підвищені відсотки - 32 726, 02 дол. США. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором №11-1/546к-07 становить - 372 104, 64 дол. США, з яких: ?Прострочена заборгованість по кредиту - 167 381, 09 дол. США; Сума дострокового стягнення кредиту -58 071,50 дол. США; ?Відсотки - 83 829, 50 дол. США; ?Підвищені відсотки - 62 822, 55 дол. США. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п.6.3. Договір іпотеки діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 статті 1054 та ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до висновку про вартість майна, ринкова вартість об'єктів нерухомості, які зазначені в договорі іпотеки (предмет) станом на 14.11.2017 р. становить 8 926 000.00 грн . Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» суд при винесенні рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки має право застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною не нижче 8 926 000.00 грн., що визначена у висновку про вартість майна. Суд не бере до уваги посилання представника позивача на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 р. (номер в ЄДРСР 43266776), оскільки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року, такий висновок вважає хибним і зазначає, що наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов'язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством, що випливає із змісту норми ст. 593 ЦК України, ст.ст. 7 і 33 Закону України «Про іпотеку». Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права .Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У встановлений договором строк відповідач договірних зобов'язань не виконав, таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь ПАТ «Універсал банк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved