Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд винести рішення яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 21 904,69 грн. за кредитним договором № BLaЖГА00035920. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 19.05.2011 р. між відповідачем та Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» було укладено кредитний договір № BLaЖГА00035920. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5\~000,00 грн. на поточні потреби, термін повернення 19 травня 2014 р. включно. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязаний був за користування кредитом сплачувати плату в розмірі 15 % річних. За обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 87,50 грн., що становить 1,75 % від суми. В разі порушення виконання зобовязань, передбачених Кредитним договором, відповідач зобовязана сплатити Банку штрафні санкції, передбачені п.п. 4.1 4.5 Кредитного договору. Банк свої зобовязання по кредитному договору виконав у повному обсязі. Відповідач свої обовязки по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредиту не виконує, так, станом на 17.08.2015 року заборгованість складає 21 904,69 грн., яка складається з: 2640 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом; 1\~053 грн. 51 коп. відсотки за користування кредитом; 1487 грн. 50 коп. комісія за розрахункове обслуговування; 16\~722 грн. 92 коп. штраф. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином сповіщена про день та час слухання справи в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки. Суд з урахуванням письмової заяви представника позивача ухвалив: розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 19.05.2011 р. був укладений кредитний договір № BLaЖГА00035920 відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит в розмірі 5\~000,00 грн., зі строком повернення до 19 травня 2014 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 15 % річних. (а.с. 10-17). Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконала. Станом на 17.08.2015 року розмір заборгованості за договором становить 21 904,69 грн., яка склалася з заборгованості за кредитом 2640 грн. 76 коп., прострочених процентів за користування кредитом 1\~053 грн. 51 коп., комісії за розрахункове обслцговування 1487 грн. 50 коп., штраф 16\~722 грн. 92 коп. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, заявлена в позові, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору його необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved