Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та відповідачем 03.08.2007 року було укладено кредитний договір № 003-2900/756-0026. За умовами даного договору банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у сумі 38 000 швейцарських франків, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплативши проценти за його користування у розмірі 8,95 % річних. Розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов даного договору. У разі користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка у розмірі 26,85 % річних та застосовується до всієї простроченої суми основного боргу. 10.10.2014 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду, згідно умов якого з 10.10.2014 року по 09.04.2015 року включно, позичальник сплачує проценти у наступному розмірі: процентна ставка - 8,00 % річних (базова ставка), за користування грошима понад встановлений строк - 16,00 % (підвищена ставка); у період з 15.07.2008 року по 10.10.2014 року включно правомірно нараховувались проценти за базовою ставкою - 9,95 % річних, та 29,85 % річних (підвищена). Банк взяті на себе зобов`язання виконав перерахувавши вказані у договорі кошти. Натомість, позичальник умови договору не виконав, та станом на 05.01.2016 року має заборгованість у розмірі 23 171,63 швейцарських франків, з них: прострочена заборгованість по кредиту - 623,00 франків, сума дострокового стягнення - 21 649,15 франків, відсотки - 883,33 франків, підвищені відсотки - 16,15 франків. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, запереченнях та додаткових поясненнях, позовні вимоги, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у запереченнях та поясненнях. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 12.04.2016 року зареєстровано позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення боргу в Дніпровському районному суді м. Києва. 21.04.2016 року позовна заява залишена без руху. 17.05.2016 року відкрито провадження у справі. 04.11.2016 року стороною відповідача подано заперечення на позовну заяву. 25.01.2017 року стороною позивача подано письмові пояснення. 06.09.2017 року та 20.02.2019 року стороною відповідача подано додаткові пояснення. 18.07.2019 року стороною позивача подано письмові пояснення на запит суду. В суді встановлено, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] 03.08.2007 року було укладено кредитний договір № 003-2900/756-0026, за яким відповідач отримав кредит в сумі 38 000 швейцарських франків, строком по 10.07.2027 року включно, зі сплатою 8,95 % річних. Кредит надано на придбання майна - квартири [ADDRESS] . За умовами даного договору, кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником у валюті кредиту. Видача кредиту проводиться на поточний рахунок позичальника [NUMBER] , відкритий згідно умов п. 2.1.3 даного договору для надання та погашення кредиту. Погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів. Розмір щомісячного платежу встановлено в Графіку погашення кредиту, що викладений у Додатку № 2 до даного договору. За користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 26,85 % річних (підвищена процентна ставка). Кредитор може збільшити процентну ставку, зазначену у Розділі 1 цього договору, у разі зміни НБУ розміру чинної облікової ставки та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку та в інших випадках. Згідно п. 9.8 позичальник в день надання йому кредиту сплачує кредитору плату за ініціювання кредиту в розмірі 500,00 швейцарських франків шляхом списання такої плати з поточного рахунку позичальника. До Кредитного договору додано Додаток № 1 про перелік та вартість супутніх послуг, що надаються кредитором та третіми особами і пов`язані з отриманням та обслуговуванням кредиту; та Додаток № 2 Графік погашення, які підписані обома сторонами. 10.10.2014 року між ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] укладено Додаткову угоду до кредитного договору № 003-2900/756-0026, де серед іншого сторони визначили, що з 10.10.2014 року по 09.04.2015 року процентна ставка (базова) становить 8,00 % річних, та підвищена ставка у разі порушення умов договору - 16,00 % річних. ) 10.04.2015 року базова ставка складає 10,03 %, та підвищена процентна ставка - 18,03 % річних. Крім того, додатковою угодою сторони підтвердили, що нарахування процентів за ставкою 9,95 % річних (базова) та 29,85 % (підвищена ставка) є правомірним, сума неповерненого кредиту становить 23 135,15 швейцарських франків. Згідно меморіального ордеру № 0032900СНF000037 від 03.08.2007 року банк перерахував [PERSON] на рахунок № [NUMBER] кошти в сумі 38 000,00 00 швейцарських франків (еквівалент 158 993,56 грн.). 03.08.2007 року позичальником підписано заяву на видачу готівки № 003в501072150001, у розмірі 80 000,00 доларів США. 03.08.2007 року [PERSON] підписала Заяву на купівлю іноземної валюти за іншу іноземну валюту - а саме: швейцарських франків за долари США. Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідача, 03.08.2007 року на рахунок відповідача перераховані кошти у розмірі 38 000,00 швейцарських франків, та списано 500,00 швейцарських франків у якості комісії за ініціювання кредиту. Викладене свідчить про те, що відповідач отримала кредитні кошти та банк свої зобов`язання виконав. Однак, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання у частині повернення кредиту та сплати процентів не виконує належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 05.01.2016 року складає 23 171,63 швейцарських франків, з них: прострочена заборгованість по кредиту - 623,00 франків, сума дострокового стягнення - 21 649,15 франків, відсотки - 883,33 франків, підвищені відсотки - 16,15 франків. 30.12.2015 року ПАТ «Універсал Банк» пред`явлено до [PERSON] вимогу від 28.12.2015 року, якою повідомив про наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 018,64 швейцарських франків, та вимагав від позичальника. З моменту отримання цієї вимоги, негайно сплатити прострочену заборгованість, проценти та штрафні санкції. У разі невиконання цієї вимоги, термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 61 день з моменту отримання цієї вимоги. Вимога вручена 12.01.2016 року. Пред`явлення вимоги свідчить про зміну банком часу виконання позичальником зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Таким чином, враховуючи надані документи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 38 000,00 швейцарських франків. Це підтверджується матеріалами справи, де наявні належні документи про перерахування на рахунок позичальника вказаної суми. Крім того, це підтверджується і тим, що певний час позичальник виконувала умови договору, та в процесі розгляду справи намагалася вирішити спір у позасудовому порядку. З приводу стягнення сум боргу суд дійшов до наступного. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку, між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, виникли договірні правовідносини (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Статтею 1 п.17 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. У п. 9.8 Кредитного договору вказано, що позичальник в день надання йому кредиту за договором сплачує плату за ініціювання кредиту в розмірі 500,00 швейцарських франків. Оскільки, представником позивача не було законодавчо обґрунтовано списання 500,00 швейцарських франків, суд вважає, що дані кошти були списані не правомірно, та їх слід включити до суми основного боргу. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.12.2018 року у справі № 695/3474/17. Окрім того, у період з 29.02.2016 року по 13.05.2016 року відповідачем були внесені кошти на погашення кредиту, а саме: 29.02.2016 року - 211,00 швейцарських франків, 29.02.2016 року - 390,00 швейцарських франків, 09.03.2016 року - 248,00 швейцарських франків, 11.03.2016 року - 143,00 швейцарських франків, 14.04.2016 року - 150,00 швейцарських франків, 13.05.2016 року - 100,00 швейцарських франків. Дані кошти були внесені до подачі позову до суду, та у період знаходження справи в суді. Однак, вони не були враховані позивачем, оскільки розрахунок боргу складено станом на 05.01.2016 року. Дані кошти банком були зараховані з урахуванням п. 2.8 кредитного договору, що підтверджено наданими до справи документами та поясненнями представника позивача. З вказаним порядком зарахування коштів, які сплачені у період з 29.02.2016 року по 13.05.2016 року, суд не погоджується. 30.12.2015 року банк на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України пред`явив позичальнику вимогу про дострокове повернення коштів, чим змінив строк виконання зобов`язання. Тобто, погашення боргу вже не відбувається щомісячними платежами, а підлягає сплаті всією сумою у визначений банком строк. У вимозі банк визначив строк - на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги. Оскільки, змінено строк виконання зобов`язання, то з того часу відсотки не підлягають нарахуванню. З урахуванням того, що сплачені кошти не були враховані банком при розрахунку заборгованості, уточнень до позову не надавали, кошти банком враховані на погашення штрафних санкцій, процентів, що є порушенням законодавства, дані кошти слід віднести до погашення суми основного боргу - тіла кредиту. Таким чином, кошти у розмірі 500,00 швейцарських франків, 211,00 швейцарських франків, 390,00 швейцарських франків, 248,00 швейцарських франків, 143,00 швейцарських франків, 150,00 швейцарських франків, 100,00 швейцарських франків, а всього 1 742,00 швейцарських франків суд зараховує, як погашену суму заборгованості по тілу кредиту. З урахування викладеного суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути борг у розмірі 21 429,63 швейцарських франків, з яких: 20 530,15 швейцарських франків - тіло кредиту, 883,33 швейцарських франків - відсотки, 16,15 швейцарських франків - підвищені відсотки. Доводи сторони відповідача про те, що позивач не надав доказів щодо видачі відповідачу кредитних коштів судом не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 9 424,63 грн. Оскільки, позов задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню 8 243,88 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial