Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що працював у відповідача на посаді провідного інженера-електроніка з 16.04.2013 року. Наказом № 195-к від 23.12.2013 року позивача звільнено на підставі ст. 36 п. 2 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку стокового договору. В день звільнення відповідач не здійснив з позивачем повний розрахунок, не виплатив заробітну плату за 6 місяців з липня по грудень 2013 року в розмірі 11495 грн. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 11495 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.12.2013 року по 01.12.2014 року у розмірі 21065 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що дійсно при звільненні позивача з ним не був проведений остаточний розрахунок, на даний час заборгованість відповідача по заробітній платі складає 11495 грн. Стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні вказала, що на підприємстві встановлений 2-денний робочий тиждень, а тому сума за час затримки виплати заробітної плати повинна обраховуватися із середньоденної заробітної плати, яка становить 182,78 грн. за 93 робочих дня і складає 16998,54 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] працював в ПАТ «АТ НДІРВ» на посаді провідного інженера - електроніка з 16.04.2013 року. Звільнений за ст. 36 п.2 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку строкового трудового договору 31.12.2013 року, наказ про звільненні № 195-к від 23.12.2013 року (а.с. 4, 9-17). Згідно довідки № 05/14 від 24.02.2015 року, заборгованість по заробітній платі з липня 2013 року по грудень 2013 року включно становить 11495 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем не проведено по теперішній час. Згідно п.2, п. 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. На підставі наказу директора № 138 від 28.10.2013 року встановлено 2-денний робочий тиждень, таким чином кількість днів, які підлягають оплаті за весь час затримки розрахунку становить 93 робочих дня, а сума оплати за час розрахунку при звільненні становить: 182,78 грн. (середньоденна заробітна плата) * 93 дня = 16998,54 грн., що підтверджується довідкою відповідача, наказами. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.12.2013 року по 01.12.2014 року складає 16998,54 грн. Таким чином, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню в частині стягнення заробітної плати та частковому задоволенню в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, в зв'язку з чим, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial