Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, у якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], на користь публічного акціонерного товариства [PERSON] Аваль заборгованість за кредитним договором №014/24/1145 від 19.09.2006 року визначену станом на 09.06.2015 року в сумі 11\~171,77 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 235751,65 гривень, з яких: 9329,99 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 196885,59 грн. заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість з кредитом 136,05 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2870,99 грн.), 631,95 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 13335,69 гривень заборгованість за відсотками, а також 1209,83 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 25530,37 грн. пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. На обґрунтування позовних вимог зазначив такі обставини: 19.09.2006 р. між публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір №014/24/1145 за яким кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 15000,00 доларів США до 19.09.2016 р. під 14% річних. Кредитні кошти позичальнику було надано відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку. 19.09.2006 р. виконання боргових зобовязань за кредитним договором забезпечено договором поруки, укладеним з [PERSON], за яким поручитель зобовязався відповідати солідарно з позичальником по його борговим зобовязанням, що виникають з кредитного договору. 18.03.2009 р. до кредитного договору укладено додаткову угоду №1, якою тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу. 14.04.2011 р. до кредитного договору укладено додаткову угоду №2, якою дію кредитного договору пролонговано до 19.09.2026 р., капіталізовано прострочену заборгованість по кредиту та тимчасово. 29.03.2012 р. до кредитного договору укладено додаткову угоду № 014/24/1145/81-6-2-00/269, якою тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу, у звязку з чим графік погашення було викладено у новій редакції у додатку до зазначеної угоди. Уклавши кредитний договір, позичальник зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами : шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів на спеціальні рахунки для погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків, а у разі прострочення свого грошового зобовязання сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Позичальник не виконує умов кредитного договору,у звязку з чим у нього станом на 09.06.2015 р. існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 11171,77 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 235751,65 гривень, з яких 9329,99 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 196885,59 грн. пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість з кредитом 136,05 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2870,99 грн.), 631,95 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 13335,69 гривень заборгованість за відсотками, а також 1209,83 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 25530,37 грн. ПАТ [PERSON] Аваль 20.04.2015 р. направив [PERSON] та поручителю листи з вимогою усунути в 60-денний термін допущені порушення у зобовязанні або достроково повернути кредитні кошти, сплатити нараховані відсотки та пеню. Під час розгляду справи представник позивача зменшив розмір позовних вимог, просив суд стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 10997,07 доларів США (еквівалентно 233909,52 гривень), з яких 9247,48 доларів США (еквівалентно 196695,44 гривень) заборгованість за відсотками в сумі 744,78 доларів США (еквівалентно 15841,59гривень); пеню за порушення строків повернення строків кредиту та відсотків в сумі 1004,81 доларів США (еквівалентно 21372,48 гривень). Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 19.09.2006 р. між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір №014/24/1145, за яким кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 15000,00 доларів США до 19.09.2016 р. під 14% річних (а.с.23,24). Кредитні кошти позичальнику було надано відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] 19.09.2006 р. було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель поручився солідарно відповідати за зобовязаннями позичальника за кредитним договором (а.с.48,49). В подальшому сторони 18.03.2009 р. , 14.04.2011року, 29.03.2012року укладали додаткові угоди до кредитного договору. Позичальник не виконує умов договору, а тому утворилася заборгованість за кредитним договором, яка за розрахунком банку складає: 10997,07 доларів США (еквівалентно 233909,52 гривень), з яких 9247,48 доларів США (еквівалентно 196695,44 гривень) заборгованість за відсотками в сумі 744,78 доларів США (еквівалентно 15841,59 гривень); пеня за порушення строків повернення строків кредиту та відсотків в сумі 1004,81 доларів США (еквівалентно 21372,48гривень). Відповідачі не оспорили розрахунок заборгованості позивачем, можливість чого суд їм забезпечував, а тому суд приходить до висновку, що відповідачі погодилися із розрахунком банку. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальником повернути позику частинами (розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Оскільки позичальник не повернув у визначений договором строк кредитні кошти і не сплатив проценти за користування ними, то банк має право на стягнення вказаних коштів. Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Оскільки поручитель [PERSON] поручилася солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобовязань за договором, то заборгованість за договором має бути стягнута з них солідарно з позичальником [PERSON] Кредитні кошти були видані в іноземній валюті доларах США, що було дозволено на той час цивільним законодавством, а тому кредитні кошти та відсотки підлягають стягненню у тій же валюті із зазначенням еквівалента в національній валюті. Відповідно до ст.ст. 549-551 ЦК України, позивач має право на стягнення пені за порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф, і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим для приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Надання кредитів в іноземній валюті було дозволено актами цивільного законодавства, але сплата неустойки в іноземній валюті не було передбачена жодним нормативним актом, а тому пеня має бути стягнута тільки в гривні без зазначення еквіваленту в доларах США. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із сплаченого позивачем судового збору розмірі 3654 грн.

Outcome: dismissed