Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 25.05.2012 року між ПАТ «Свербанк» та ПАТ «Дельта Банк», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір купівлі-продажу за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Згідно вказаних угод відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2707/0908/71-051 від 10.09.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк», правонаступник ПАТ «Сведбанк», та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа-Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за даним кредитним договором належать ПАТ «Альфа-Банк». 10.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2707/0908/71-051, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 160 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 160 000,00 доларів США. В свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 10.03.2014 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 158 608,81 доларів США, еквівалент 1 489 003,65 грн.; по відсотках - 19 761,39 доларів США, еквівалент 185 517,95 грн.; пеня - 1 266,40 доларів США, еквівалент 11 888,84 грн. На виконання умов кредитного договору відповідачу було направлено вимогу про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. В судовому засіданні представник позивача підтримав усі обставини, факти викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що після відступлення права вимоги відповідач їм сплачувала десь півроку. В загальному вона здійснила дванадцять проплат, а з березня 2014 року оплат не було. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, та як на суму боргу є звернення стягнення по виконавчому напису. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 10.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2707/0908/71-051 про надання в кредит коштів в сумі 160 000,00 доларів США. Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. Банк свої зобов'язання виконав. 25.05.2012 року між ПАТ «Свербанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Згідно вказаних угод відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2707/0908/71-051 від 10.09.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк», правонаступник ПАТ «Сведбанк», та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа-Банк». У зв'язку із порушенням умов кредитного договору, відповідача має заборгованість, яка станом на 10.03.2014 року становить 1 686 410,44 грн., а саме: за кредитом - 158 608,81 доларів США, еквівалент 1 489 003,65 грн.; по відсотках - 19 761,39 доларів США, еквівалент 185 517,95 грн.; пеня - 1 266,40 доларів США, еквівалент 11 888,84 грн. На виконання умов кредитного договору відповідачу було направлено вимогу про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. 25.03.2014 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк», що виникли в наслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору з 18.06.2012 року по 10.03.2014 року, а саме: заборгованість за кредитом - 1 489 003,65 грн., заборгованість за відсотками - 185 517,95 грн. Даний виконавчий напис перебуває на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, проте заборгованість перед банком до цього часу не погашена. Суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача щодо наявності виконавчого напису, оскільки вчинення виконавчого напису нотаріусом - про звернення стягнення на предмет іпотеки не звільняє відповідача від обов'язку виконати взяті на себе зобов'язання та не є перешкодою для стягнення наявної заборгованості у судовому порядку. Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені в статтях 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, що передбачені договором, за несвоєчасну сплату кредиту. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 654,00 грн. (максимальний розмір судового збору), дана сума має бути відшкодована відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved