Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), в якій прохав визнати за ним право на спадкове майно, після смерті діда, [PERSON], що складається з права на земельну частку (пай), яке належало йому па підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0334626, виданого згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 414 від 24.11.1997 року та зареєстрованого в Книзі видачі сертифікатів за № 327 від 26.05.1999 року по Лисівській сільській раді. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі. Крім цього, представник позивача [PERSON] у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-КЕ № 275124 від 26.03.1973 року, копії свідоцтва про одруження серії ІІ-КЕ № 0429656 від 07.08.1971 копії свідоцтва про народження, виданого повторно серії ІІ-КЕ № 396382 від 28.06.1984 року, копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 17.09.2015 року, копії свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 573951 від 05.04.1977 року, копії свідоцтва про народження серії І-КЕ № 498386 від 23.03.1979 року, [PERSON] є рідним братом [PERSON], яка є рідною бабусею [PERSON]. Отже, [PERSON] є двоюрідним дідом [PERSON] Копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 128810 від 21.11.1999 року підтверджується, що [PERSON] померла 20 листопада 1999 року. Відповідно копії свідоцтва про смерть, виданого повторно серії 1-КЕ № 105787 від 20.06.2008 року [PERSON] помер 07 вересня 2004 року. Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 07.09.2004 року за адресою: село Млини вул. Гадяцька, 12, Гадяцького району Полтавської області. Інших зареєстрованих станом 07.09.2004 року не значилось, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 444 від 13.10.2016 року. Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області № 31-28-99.4-373/21-16 на імя [PERSON] (помер 07.09.2004 року) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0334626 на площу 3,25 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 414 від 24.11.1997 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів за № 327 від 26.05.1999 року по Лисівській сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON] не реєструвався та не видавався. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.09.2016 року [PERSON] було надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого діда, [PERSON] 13.10.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмолено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що залишилась після 07 вересня 2004 року померлого [PERSON] Із повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 1735/02-14 від 02.11.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02.11.2016 року вбачається, що після померлого 07 вересня 2004 року [PERSON] заяву про прийняття спадщини подав [PERSON], [INFO]. Інших заяв не надходило. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У ч. 1 ст. 1265 ЦК України зазначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0334626 на площу 3,25 га в умовних кадастрових одиницях. 07 вересня 2004 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті, до складу якої входить, зокрема, вищезазначене право на земельну частку (пай) прийняв [PERSON], звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved