Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, вимоги якого мотивує тим, що він є власником частини нежитлової будівлі, розташованої за адресою [ADDRESS] , яка розміщена на орендованій ним земельній ділянці. При звернення до приватного нотаріуса з метою відчуження зазначеного нерухомого майна, така повідомила позивачу, що при перевірці документів відносно оформлення договору купівлі-продажу встановлено наявність обтяження зазначеного майна, яке накладено органами державної виконавчої служби. У Великоберезнянському міжрайонномі відділу ДВС позивачу повідомили про наявність двох обтяжень на суму 600 грн. та 1200 грн. На пропозицію позивача оплатити зазначені суми йому було роз`яснено, що оскільки виконавчі провадження виконані не були, суми штрафів та виконавчий збір з боржника не стягнуто, а самі виконавчі провадження були повернуті без виконання, у зв`язку з чим арешти з майна боржника зняті не були. На даний час у відділу не має ні правової підстави, ні технічної можливості для зняття вказаних обтяжень. Для повторного пред`явлення до виконання таких давно сплив строк погашення, а також змінилися назва та структура як органу стягувача за виконавчими документами так і структура самого відділу ДВС. Враховуючи наведене, за відсутності іншої можливості, позивач просить суд припинити обтяження в державних реєстрах щодо належного йому нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , за відповідними реєстраційними номерами. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. У судове засідання представник відділу ДВС також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить частина нежитлової будівлі розташованої за адресою [ADDRESS] . З відповіді Великоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 23 червня 2020 року встановлено, що згідно інформаційної довідки №213505814 від 23 червня 2020 року з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні два записи про обтяження майна боржника [PERSON] , [INFO] , а саме: обтяження №9743395, зареєстроване 19 квітня 2010 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №14553921 від 19 квітня 2010 року (по примусовому виконанню постанови №056308 від 29 червня 2009 року виданої ВДАІ та АП з обслуговування Великоберезнянського району про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 600 грн.; обтяження №10180052, зареєстроване 26 серпня 2010 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №19925274 від 26 жовтня 2010 року (по примусовому виконанню постанови АО№067245 від 22 травня 2010 року виданої ВДАІ та АП з обслуговування Великоберезнянського району про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 1200 грн. Оскільки боржником дані виконавчі провадження не виконані, такі були повернуті без виконання, а арешти з майна боржника зняті не були. Великоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби не має правової підстави та технічної можливості для зняття вказаних обтяжень. Статтею 41 Конституції України, передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, враховуючи вищенаведене позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту майна, порушується право власності позивача, внаслідок чого такий позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження майна суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом зняття арешту з майна. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved