Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №602 від 14 березня 2008 року. Відповідно до Договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 175 000 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,7 % річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Кредит надавався окремими частинами (траншами) за відновлюваною кредитною лінією, відкритою на строк 24 місяця до 13 березня 2010 року на споживчі потреби. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього числа кожного місяця, починаючи з квітня місяця 2010 року, остаточний термін повернення кредиту є 13 березня 2018 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 14 березня 2008 року було укладено договір поруки між позивачем та відповідачами, згідно умов якого відповідач - [PERSON] зобов`язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем - [PERSON] зобов`язань, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначним кредитним договором. У випадку невиконання відповідачем - [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, відповідачі, як солідарні боржники відповідають перед позивачем. Станом на 30 березня 2020 року, в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення боргу перед позивачем, наявна заборгованість за кредитним договором, яка складає 35317 грн. 66 коп., у тому числі: - прострочені проценти за користування кредитом з 02.10.2017 по 12.03.2018 в розмірі 5786,19 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати боргу по кредитом з 03.10.2017 по 30.03.2020 в розмірі 5742,63 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 03.10.2017 по 30.03.2020 в розмірі 3103,13 грн.; - інфляційні втрати банку з жовтня 2017 року по березень 2020 року за прострочення сплати боргу за кредитом в розмірі 12946,22 грн.; - інфляційні втрати банку з жовтня 2017 року по березень 2020 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 7739,50 грн. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати у вигляді судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі не з`явилися у судове засідання, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки відомостей від них не надходило. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не пред`являли. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимогст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 14 березня 2008 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №602. Відповідно до Договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 175 000 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,7 % річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Кредит надавався окремими частинами (траншами) за відновлюваною кредитною лінією, відкритою на строк 24 місяця до 13 березня 2010 року на споживчі потреби. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього числа кожного місяця, починаючи з квітня місяця 2010 року, остаточний термін повернення кредиту є 13 березня 2018 року. Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином, що підтверджується копією договору № 602 від 14.03.2008, банківськими виписками по рахунках позичальника. Вимоги позивача щодо погашення заборгованості на сьогоднішній день не задоволені, заборгованість відповідачами не погашена. Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 23 квітня 2018 року було стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за даним договором відновлювальної кредитної лінії у сумі 151 656 грн. 15 коп. При ухваленні рішення проценти були розраховані за період по 01 жовтня 2017 року. Таким чином, з урахуванням рішення Біловодського районного суду Луганської області від 23 квітня 2018 року про стягнення заборгованості з відповідачів, в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення боргу перед позивачем, починаючи з 13 березня 2018 року наявна заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії, яка складає 35317 грн. 66 коп., у тому числі: - прострочені проценти за користування кредитом з 02.10.2017 по 12.03.2018 в розмірі 5786,19 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати боргу по кредитом з 03.10.2017 по 30.03.2020 в розмірі 5742,63 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 03.10.2017 по 30.03.2020 в розмірі 3103,13 грн.; - інфляційні втрати банку з жовтня 2017 року по березень 2020 року за прострочення сплати боргу за кредитом в розмірі 12946,22 грн.; - інфляційні втрати банку з жовтня 2017 року по березень 2020 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 7739,50 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 14 березня 2008 року було укладено договір поруки між позивачем та відповідачами. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно п.п.3.1., 3.2., Договору поруки поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними до тих пір, поки всі зобов`язання по кредитному договору не будуть виконані повністю. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, даний позов Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved