Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що між ним та відповідачкою 24.11.2012 р. було зареєстровано шлюб. За весь час перебування у шлюбі у них не було та не має спільних дітей, в тому числі у віці до 18 років. Розірвати шлюб зі своєю дружиною в органах реєстрації актів цивільного стану в Україні він не може, оскільки не має фінансової можливості приїхати до неї, оскільки проживає в Російській Федерації. Також, позивач вказує, що шлюбні відносини не підтримують більше п`яти років. Після закінчення у нього посвідки на проживання, дружина із ним до РФ не бажала виїхати, а він не бажав залишатися в Україні. Внаслідок цього між ними виникли непорозуміння та шлюб на даний час існує лише формально. Подальше життя їх як чоловіка та дружини неможливо, збереження шлюбу також є неможливим. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а з його боку така згода відсутня, тому він просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] через суд. Позивач вважає, що ним доведені причини розірвання шлюбу, спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Строк на примирення не надавати. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 24.11.2012 р. між ним та відповідачем без надання строку на примирення, судові витрати залишити за ним, справу розглядати без його участі, позов задовольнити повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак раніше у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити повністю, строк на примирення не надавати, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення, судові витрати залишити за ним (а.с. 2-3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, долучила оригінал свідоцтва про шлюб (а.с. 18-19). Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 177 (а.с. 7, 19). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Оскільки відповідач не змінювала прізвище при реєстрації шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити відповідачу дівоче прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак враховуючи вимоги позивача про залишення судових витрат за ним, судовий збір в розмірі 908 грн. за подання до суду позовної заяви слід залишити за позивачем. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved