Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28.11.2012 року в м. Дніпропетровську на вул. Криворізьке шосе, відповідач, керуючи автомобілем Фіат, державний номер [NUMBER], не врахував дорожню обстановку та під час повороту праворуч на перехресті скоїв наїзд на автомобіль Тойота, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим завдав позивачу матеріальні збитки та моральну шкоду. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 26.12.2012 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 420 грн. 28.02.2013 року Дніпропетровською торгово-промисловою палатою було проведено оцінку з визначенням вартості матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля Тойота, державний номер [NUMBER], та здійснено звіт, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий позивачу в результаті пошкодження автомобіля складає 13677 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив суд стягнути з відповідача вартість ремонтних робіт - 4686 грн., вартість фарбування з матеріалами - 2730 грн. Позивач зазначив, що з вини відповідач у зв'язку з пошкодженням майна йому була спричинена також і моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 2 000 гривень, у зв'язку з чим просив суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 20687,67 гривень, суму витрат на проведення експертизи в розмірі 600,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, витрати на юридичну допомогу у сумі 1500 грн. та судові витрати по справі. Позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомляв, про день слухання справи повідомлявся належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №91 від 21.11.2013 року. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.11.2012 року в м. Дніпропетровську на вул. Криворізьке шосе, відповідач, керуючи автомобілем Фіат, державний номер [NUMBER], не врахував дорожню обстановку та під час повороту праворуч на перехресті скоїв наїзд на автомобіль Тойота, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим завдав позивачу матеріальні збитки та моральну шкоду. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 26.12.2012 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 420 грн. 28.02.2013 року Дніпропетровською торгово-промисловою палатою було проведено оцінку з визначенням вартості матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля Тойота, державний номер [NUMBER], та здійснено звіт, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий позивачу в результаті пошкодження автомобіля складає 13677 гривень, яку суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його майна, тому суд вважає у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача 2000 гривень. Також суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за юридичну допомогу у розмірі 1500 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. В частині стягнення вартості ремонтних робіт - 4686 грн. та вартості фарбування з матеріалами - 2730 грн. суд вважає відмовити, оскільки дані показники входять у розмір матеріальної шкоди, визначену експертним дослідженням, тому правові підстави задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Outcome: partial