Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що [PERSON] звернувся до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») з метою отримання банківських послуг та підписав заяву без номеру від 12 квітня 2011 року на отримання кредиту. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши йому кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконав належним чином, у результаті чого у нього перед Банком станом на 15 серпня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 14739,44 грн., яку Банк просить стягнути з відповідача на свою користь, а також просить стягнути 1600,00 грн. судового збору. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON], останнє відоме місце реєстрації якого - с.Шевченко Пологівського району Запорізької області, вул.Баранова, буд.21, підтверджено даними його паспорта та відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, будучи повідомленим про розгляд справи в суді відповідно до абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України, у судове засідання не зявився, із заявами про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку у судове засідання без поважних причин належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також заяву представника позивача про можливість заочного розгляду справи, суд вбачає підстави для ухвалення у даній справі заочного рішення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, дослідивши письмові докази, вважає позов частково доведеним і таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. З анкети-заяви, підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між ним та Банком кредитний договір. [PERSON] в анкеті-заяві зобовязався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами до них на сайті ПриватБанку. Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг при непогашеній сумі простроченого кредиту на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 12 квітня 2011 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 15 серпня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 14739,44 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 1298,09 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 6676,73 грн., заборгованості за пенею у сумі 5586,55 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 678,07 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно із ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Зі ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 1298,09 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 6676,73 грн., заборгованості за пенею у сумі 5586,55 грн., є такими, що підлягають задоволенню. Однак, вимоги позивача про стягнення одночасно із відповідача пені та штрафів, як це передбачено п. п. 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, не ґрунтуються на законі, зважаючи на таке. Так, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника заснованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав, або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошових зобовязань. У той же час, у п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Враховуючи однаковість підстав нарахування пені та штрафів, а також те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 678,07 грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. На підставі ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1600,00 грн., розмір якого підтверджено платіжним дорученням від 19 серпня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial