Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано. Мати дітей протягом тривалого часу усвідомлено, безпідставно ухиляється від виконання передбачених чинним законодавством України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для проживання, виховання і розвитку своїх дітей. Малолітні діти перебувають на обліку у службі у справах дітей управління соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах з 26.01.2021 року. Підстава обліку - проживання в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Протягом 2018 - 2021 років УСССДМ ДСГП неодноразово отримувалися повідомлення про те, що гр. [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно своїх дітей. Мати не приділяє достатньо уваги регулярному відвідуванню дітьми освітніх закладів, не дбає про їх належний зовнішній вигляд, не цікавиться успіхами дітей у школі, не відвідує батьківських зборів. За місцем постійного мешкання сім`ї матір`ю не створено умов для проживання, виховання і розвитку дітей. 29.03.2021 року в вечірній час малолітнього [PERSON] було виявлено на вулиці самого, без догляду дорослих, встановити місце знаходження родичів дитини не вдалося, тому дитину було доставлено до КП «ВЦМЛ» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, малолітня [PERSON] протягом тривалого часу мешкала у сім`ї знайомих, коштів на утримання доньки мати не надавала. З метою соціально-правового захисту дітей 15.04.2021 року дітей тимчасово влаштовано до Комунального закладу «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія». Батько дітей [PERSON] повідомив, що він перебуває у Республіці Польща, де працює за строковим договором, і зобов`язався у серпні 2021 року з`явитися до ССД УСССДМ ДСГП для подальшого вирішення питання щодо утримання та виховання своїх дітей. У своїх письмових заявах до ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області [PERSON] зобов`язувалася змінити ставлення до дітей, створити належні умови для їх проживання, виховання і розвитку, однак своїх зобов`язань не виконує без поважних причин. [PERSON] отримує послугу соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, відповідно до наказу ДСГП від 25.01.2021 року № 11-ОД-21 з метою сприяння у вирішенні соціально-побутових проблем сім`ї. Згідно з інформацією про проведену роботу під час надання зазначеної соціальної послуги від 06.07.2021 року, мати зловживає алкоголем, не виконує поставлених завдань, дітей у центрі соціально-психологічної реабілітації не відвідує. Спеціалістами СССДМ ДСГП роз`яснено матері обов`язки батьків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей, неодноразово письмово попереджено про відповідальність за їх невиконання. Нехтування матір`ю дітей їх потреб у материнському піклуванні, ведення способу життя, який суперечить моральним нормам суспільства, не лише не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, а подає їм негативний приклад, що шкодить моральному розвитку дітей, завдає страждань. Виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як органом опіки та піклування, 21.07.2021 року прийнято рішення № 233/0/7-21, згідно з яким визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просять позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25.08.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини, просить позов задовольнити. Додатково пояснила, що батько дітей [PERSON] у серпні 2021 року для вирішення питань щодо дітей до СССДМ ДСГП не з`явився, в послідуючому повідомив, що він знову виїхав на роботу до Польщі, можливості забрати дітей він не має, дітьми він не цікавиться, тому мають намір звернутися з позовом про позбавлення батька дітей його батьківських прав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7, ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.128,129), про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.83). Вислухавши представника позивача [PERSON] , думку малолітніх [PERSON] , [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, малолітня [PERSON] пояснила, що вона проживала з мамою, потім жила у хрещеної. За час перебування в центрі мама до неї не приїжджала і не телефонувала. У центрі їй жити краще, ніж з мамою. Ображається на маму, що не приїжджає до неї і брата, і якщо мама захоче її забрати, вона не поїде з нею. Малолітній [PERSON] , пояснив, що йому більше подобається проживати з мамою, але за час його перебування в центрі вона до нього не приїжджала і не телефонувала. Надалі хотів би проживати в центрі, де хороші вихователі, є іграшки. Дома теж були іграшки і йому подобалось жити з мамою і як би мама приїхала, він би поїхав жити до неї. Свідок [PERSON] суду показала, що працює інспектором сектору ювенальної превенції ВП № 4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягалась до відповідальності за ст.175, 178 КУпАП, здійснювала хибні виклики працівників поліції. 29.03.2021 року о 19.30 год. малолітнього [PERSON] було виявлено на вулиці у вечірній час без нагляду дорослих. Склали акт про знайдену дитину та доставили його до лікарні. 19.02.2021 року здійснювала виїзд до квартири за місцем мешкання відповідачки, бо дитина [PERSON] подзвонив [PERSON] і повідомив, що він один вдома і голодний. Цей факт підтвердився, [PERSON] знайшли в квартирі її знайомого у нетверезому стані, доставили її до відділу, де склали протокол за ст.184 КУпАП. До дитини прийшов дідусь. Донька відповідачки [PERSON] на протязі шести місяців мешкала у подруги [PERSON] , [PERSON] , за цей час мати участі у вихованні дочки не приймала. 19.02.2021 року, коли хлопчик телефонував до [PERSON] , були у квартирі відповідачки, виявилося, що умов для проживання дітей в квартирі немає, не було продуктів харчування, брудно, речі розкидані, опалення в квартирі відсутнє. Свідок [PERSON] суду показала, що з [PERSON] познайомилась у грудні 2018 року при виконанні своїх службових обов`язків. Здійснювали вихід за місцем проживання відповідачки, з`ясували, що умов для проживання дітей у квартирі немає, було відсутнє світло. Відповідачка сказала, що відключили за борги, пообіцяла вирішити це питання, діти були у її куми. В лютому 2019 року виходили на інший адрес, де [PERSON] проживала із співмешканцем, квартира була у нормальному стані, але умов для проживання дітей не було, зокрема ліжок, місця для занять, відповідачка обіцяла ці умови створити, але так нічого і не зробила. У березні 2021 року [PERSON] був виявлений в пізній час доби на вулиці без нагляду батьків, тому був доставлений у лікарню. Наступного дня [PERSON] прийшла до служби у нетверезому стані, поводила себе неадекватно, висловлювалась незрозуміло, з її пояснень було неможливо зрозуміти чого дитина залишилась одна. Прийшла також наступного дня, знову була нетвереза, просила повернути їй дитину на адресу її проживання по [ADDRESS] , однак хоча у квартирі було світло, газ та вода, але було брудно, був відсутній холодильник, продукти харчування, тому дитину не повернули до усунення недоліків. Після цього [PERSON] до служби більше не зверталася. До служби також зверталася [PERSON] , подруга [PERSON] , у якої на той час проживала донька відповідачки [PERSON] . [PERSON] повідомила, що дитина проживає у неї більше року за згодою батьків, однак вони коштів на утримання дитини не дають, а у неї двоє своїх дітей, тому відсутня можливість матеріально утримувати дитину. 15.04.2021 року діти відповідачки були влаштовані у Апостолівський центр. Вона відвозила дітей у м.Апостолово, по дорозі [PERSON] про маму не згадувала, дуже переживала за батька та сподівалась, що він її забере, а [PERSON] дуже радів дорозі і цій поїздці. [PERSON] , батько [PERSON] і [PERSON] , після одруження проживає у м.Рівне, працює в Польщі, йому повідомляли, що діти в притулку у м.Апостолово, у відповідь він повідомляв, що у нього трудовий договір закінчується у серпні 2021 року, обіцяв дітей забрати, але так і не забрав, лише написав, що знову поїхав до Польщі, у нього новий контракт, коли повернеться не вказав. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів по справі встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком дітей є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. (а.с. 7,8) Факт перебування відповідачки у період з 07.04.2017 року по 19.10.2018 року у зареєстрованому шлюбі та факт розірвання шлюбу підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12) та копією рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року, яке набрало законної сили 19.10.2018 року. (а.с.13,14) Факт укладення батьком дітей [PERSON] 23.11.2018 року шлюбу з [PERSON] та зміни прізвища, підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с.16) та копією паспорта виданого на ім`я [PERSON] (а.с. 15) Відповідно до копії витягу № 1390 про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 20.04.2021 року, виданого відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, слідує, що відповідачка та її діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується наступними письмовими доказами. Так, наказом директора ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області № 14-ОД-21 від 26.01.2021 року, малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. (а.с. 38) Протягом 2018-2021 р.р. УСССДМ ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області отримувались від відділення поліції, дошкільного закладу, який відвідував малолітній [PERSON] повідомлення про те, що [PERSON] не піклується про дітей, що підтверджується копіями листів від 21.02.2019 року (а.с. 36), від 30.03.2021 року (а.с. 47). Створення [PERSON] часткових умов для проживання, виховання і розвитку дітей зафіксовані під час обстеження умов проживання сім`ї, що підтверджено копіями актів обстеження умов проживання від 18.12.2018 року, 25.02.2020 року, 06.03.2020 року, 04.01.2021 року, 12.04.2021 року, 15.04.2021 року (а.с. 20,21,22,25-28). Також, відповідачка [PERSON] неодноразово попереджалась службою у справах дітей УСССДМ ДСГП про відповідальність щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей (а.с. 54,55,56,57,58,59) та відповідно до копій її заяв на ім`я директора ДСГП від 12.03.2021 року, 07.12.2020 року, 30.03.2021 року, 02.04.2021 року, 09.04.2021 року (а.с.60,61,62,63,64) зобов`язувалась створити належні умови для дітей. Згідно копії акту прийому дитини до центру від 15.04.2021 року малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , прийнято до Комунального закладу «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» (а.с. 44) Відповідно до наказу № 14-ОД-21 від 25.01.2021 року, службою у справах дітей управління соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області організовано роботу щодо надання відповідачці соціальної послуги у виді соціального супроводу сім`ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах, з метою сприяння у вирішенні соціально-побутових проблем сім`ї, забезпечення належних умов для проживання і повноцінного розвитку дітей (а.с. 39). В період з 20.01.21 року по 21.01.2021 року здійснено оцінку потреб сім`ї та встановлено, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини сім`ї [PERSON] є низький рівень матеріального забезпечення, наявність боргів за газ та світло, низькі батьківський потенціал матері та рівень соціальної відповідальності. (а.с.29-35) Згідно копії інформації про проведену роботу під час надання послуги соціального супроводу сім`ї [PERSON] станом на 06.07.2021 року, що проводилась з метою сприяння у вирішенні соціально-побутових проблем сім`ї, забезпечення належних умов для проживання і повноцінного розвитку дітей, слідує, що [PERSON] є матір`ю трьох дітей, старший син [PERSON] проживає разом з бабою та дідом на протязі декількох років, мати сина матеріально не підтримує та аліменти, які сплачує батько старшого сина, вона використовувала в особистих цілях. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживали у подруги. В квітні 2021 року [PERSON] і [PERSON] влаштовані до КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія». (а.с. 66-67) Згідно копії листа в.о. директора КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» від 06.07.2021 року за час перебування [PERSON] та [PERSON] в закладі їх мати не відвідувала, життям та здоров`ям не цікавилась. (а.с.68) З копії рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області № 233/0/7-21 від 21.07.2021 року, вбачається, що відповідно до зібраних управлінням соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ДСГП Вільногірськогої міської ради матеріалів, з`ясовано, що [PERSON] протягом тривалого часу усвідомлено, безпідставно ухиляється від виконання передбачених чинним законодавством України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для проживання, виховання і розвитку дітей, тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 70-71) Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена перш за все на батьків. Відповідно до ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 даної постанови ВСУ визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак на протязі тривалого часу відповідачка свої батьківські обов`язки не виконує, внаслідок чого 26.01.2021 року. малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а 15.04.2021 року дітей тимчасово влаштовано до Комунального закладу «Апостоловський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» в зв`язку із відсутністю умов для їх проживання у сім`ї відповідачки та загрозою їх життю та здоров`ю, з 25.01.2021 року УСССДМ ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області сім`ї [PERSON] надавалася соціальна послуга у виді соціального супроводу, остання неодноразово попереджалася про встановлену законом відповідальність у разі не забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей, однак відповідачка будь-яких заходів щодо створення належних умов для проживання та виховання дітей не вжила та продовжує свідомо, безпідставно ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, за місцем знаходження дітей не відвідує, про їх фізичний і духовний розвиток, здоров`я не піклується, не забезпечує необхідним харчуванням, умовами проживання, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей, оскільки позбавляє їх належної уваги та піклування зі сторони матері, яка фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків та не виявляє реального бажання змінити свою поведінку. При таких обставинах, з врахуванням висновку виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування, який вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати найкращим інтересам останніх. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved