Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 28.01.2014 року між спілкою та відповідачем було укладено договір № 75/14-11039/01 про надання споживчого кредиту члену Кредитної спілки «Сімейна позика». Згідно з договором, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 15 000,00 грн. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до умов договору плата за користування кредитом становить 18,08 % річних та 1,47 щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 28.01.2016 року. 28.01.2014 року між ними та відповідачем укладено договір № 75/14-11039/01 про внесення цільового внеску члена Кредитної спілки в сумі 3 216,00 грн., який залучається як забезпечення зобов'язань за договором. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, в установлені терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого має заборгованість, яка станом на 01.03.2016 року становить 17 319,59 грн., з яких: 7 644,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9 674,65 грн. - заборгованість по відсоткам. В процесі розгляду справи збільшив позовні вимоги, та просив стягнути борг станом на 07.07.2016 року в розмірі 21 077,53 грн., з яких: 7 644,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13 432,59 грн. - заборгованість по відсоткам. В судовому засіданні представник позивача обставини викладені в позовній заяві та збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зауважив, що розмір процентної ставки не змінювався. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 28.01.2014 року між Кредитною спілкою «Сімейна позика» та членом Кредитної спілки «Сімейна позика» - [PERSON], було укладено Договір № 75/14-11039/01 про надання споживчого кредиту. Згідно з договором, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 15 000,00 грн. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до п. 2.3 договору плата за користування кредитом становить 18,08 % річних та 1,47 щомісяця від суми кредиту. Погашення кредиту і відсотків мало здійснюватися згідно з графіком місячних платежів рівними частками в сумі 1 072,00 грн. щомісячно не пізніше 28 числа, починаючи з наступного місяця після надання кредиту, до повного погашення. Строк користування кредитом становить 24 місяці. Пунктом 2.5 Договору визначено, що в разі затримці сплати кредиту і відсотків, відсотки встановлюються подвійному розмірі. 28.01.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 75/14-11039/01 про внесення цільового внеску члена Кредитної спілки в сумі 3 216,00 грн., який залучається як забезпечення зобов'язань за договором. Пунктом 3.3.1 передбачено. що вкладник має право використати внесок для погашення платежів за кредитним договором за останні три місяці. З графіку місячних платежів, який є додатком № 1 до договору споживчого кредиту, підписаного сторонами договірних зобов'язань, встановлено, що з 28.02.2014 року по 28.10.2015 року включно позичальник мав сплачувати кредитору щомісячно платіж в сумі 1 072,00 грн. Встановлено, що в період з 28.02.2014 року по 30.03.2015 відповідач здійснював платежі з порушенням умов договору, а з квітня 2015 року взагалі кошти не сплачував. В загальному відповідач сплатив 17 116,00 грн., з яких 7 355,06 грн. зараховано на погашення боргу по тілу кредиту, а 9 760,94 грн. на погашення відсотків. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, в установлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 07.07.2016 року становить 21 077,53 грн., з яких: 7 644,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13 432,59 грн. - заборгованість за відсотками. Через порушення зобов'язання, п. 3.3.1 договору про внесення цільового внеску члена кредитної спілки не застосовується. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 378,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечення відповідача суд не приймає до уваги, оскільки вони жодним чином не спростовують вимоги позивача, являється бездоказовими та необґрунтованими. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved