Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 28.10.2020 р. до нього звернувся відповідач з заявою про надання останньому статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю, у зв`язку з відсутністю роботи та заробітку, а також був ознайомлений під підпис з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені ЗУ «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом від 29.10.2020 р. № НТ201029 відповідачу надано статус безробітного. Наказом від 29.10.2020 р. № НТ201029 відповідачу призначено виплату допомоги по безробіттю. Наказом від 09.02.2021 р. № НТ210209 реєстрацію та допомогу по безробіттю припинено, у зв`язку з встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Під час перевірки встановлено, що відповідач [PERSON] з 29.10.2020 р. по 08.02.2021 р. приховав факт належності до категорії зайнятого населення, а саме факт надання послуг за цивільно-правовою угодою з 01.12.2020 р. по 20.12.2020 р. в Сумському державному університеті (цивільно-правова угода № 53.19.01-20/22.ЗП-01/П4 від 01.12.2020 р.). В результаті проведеного розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення було встановлено, що відповідач під час перебування на обліку в Сумській районній філії Сумського обласного центру зайнятості одночасно надавав послуги відповідно до договору № 53.19.01-20/22.ЗП-01/П4 від 01.12.2020 р. з 01.12.2020 р. по 20.12.2020 р., за що отримував грошову винагороду. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 14059 грн. 35 коп. та судовий збір у сумі 2270 грн. У судове засідання представник позивача Сумського обласного центру зайнятості в особі Сумської районної філії не з`явився, надали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2021 відповідачу [PERSON] надано статус безробітного, що підтверджується відповідною заявою. Наказом від 29.10.2020 р. № НТ201029 відповідачу [PERSON] надано статус безробітного. Наказом від 29.10.2020 р. № НТ201029 відповідачу [PERSON] призначено виплату допомоги по безробіттю. Наказом від 09.02.2021 р. № НТ210209 реєстрацію та допомогу по безробіттю припинено, у зв`язку з встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Відповідно до Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення було встановлено, що відповідач [PERSON] під час перебування на обліку в Сумській районній філії Сумського обласного центру зайнятості одночасно надавав послуги відповідно до договору № 53.19.01-20/22.ЗП-01/П4 від 01.12.2020 р. з 01.12.2020 р. по 20.12.2020 р., за що отримував грошову винагороду. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно - технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Згідно із частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застраховані особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та статтею 1212 ЦК України, для стягнення з відповідача виплаченої йому допомоги по безробіттю.

Outcome: approved