Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01 жовтня 2013 року між ним - власником житла та відповідачем було укладено договір оренди житлового приміщення. Згідно акту прийому-передачі майна від 01 жовтня 2013 року він передав, а відповідач прийняв житловий будинок загальною площею 50 кв. м. за адресою [ADDRESS], в тому числі перераховані в акті предмети домашнього вжитку і обстановки. Згідно умов договору за згодою сторін визначена плата за оренду житлового будинку у розмірі 1200 гривень на місяць. З листопада 2013 року по теперішній день відповідач зобов'язання по сплаті орендних платежів не виконувала належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість по орендній платі в сумі 12000 гривень. 18 серпня 2014 року відповідачка власноручно написала розписку, в якій зобов'язалася до 20 серпня 2014 року погасити заборгованість по орендній платі. Однак заборгованість погашена не була, тому позивач просить суд винести рішення, яким розірвати договір оренди житлового приміщення, укладеного між ним та відповідачем, стягнути на його користь з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 12000 гривень, пеню за прострочення сплати орендної плати у розмірі 6000 гривень та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засідання позов підтримали, просили суд його задоволити з мотивів, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини їх неявки суду невідомо. Однак, у судовому засіданні 26.03.2015 року вони заперечували проти задоволення позову та подали суду копії рахунків та квитанцій про оплату за спожиті електроенергію та природний газ. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, зі згоди позивача та його представника, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача його представника і постановити рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення, згідно якого позивач (орендодавець) надає відповідачу (орендареві) і членам його сім'ї в користування житловий будинок загальною площею 50 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Пунктом 1.2 договору визначено, що за згодою сторін договором встановлюється плата за оренду житлового будинку розміром 1200 гривень на місяць до складу якої включено пропорційно переданій в оренду площі платежі на повне поновлення будинку. Позивач згідно пункту 2.1.1 договору зобов'язання щодо передачі в оренду житла у придатному стані виконав, що стверджується актом прийому передачі майна, складеного 01.10.2013 року. Відповідач відповідно до п. 2.2.4 договору зобов'язався не пізніше останнього дня місяця вносити плату за оренду, а також витрати на оплату комунальних та інших послуг й електроенергію. За несвоєчасне внесення платежів оплачувати пеню з розрахунку 1% несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 50% суми заборгованості. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов'язання по договору оренди житлового приміщення не виконала і сьогоднішній день боргує позивачу 12000 гривень орендної плати за користування житловим приміщенням у [ADDRESS]. Дана обставина стверджується оглянутим у судовому засіданні оригіналом розписки від 18.08.2014 року, згідно якої відповідачка зобов'язалася повернути позивачу вищезазначену заборгованість до 20.08.2014 року. Крім того, в судовому засіданні також оглянуто розписки свідків [PERSON] та [PERSON], які стверджують факт написання відповідачкою розписки про зобов'язання повернення боргу у сумі 12000 гривень позивачу. Також, в судовому засідання встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] згідно договору дарування та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно належить позивачу [PERSON] Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України (частина перша) визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 759 (частина перша) ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України). Позивачем підтверджений факт несплати відповідачем заборгованості по орендній платі за період з листопада 2013 року по серпень 2014 року. Отже, заборгованість відповідача станом на сьогоднішній день по орендній платі за користування житлового приміщення складає 12000 гривень та 6000 гривень пені за неналежне виконання обов'язку по сплаті орендної плати нарахованої згідно п. 2.2.4 договору. Відповідно ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Умовами договору оренди, зокрема п. 5.1 передбачено, що договір може бути розірваний з ініціативи будь-якої сторони за наявності умов і порядку, передбачених житловим законодавством. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, те що відповідач та його представник не надали суду належних доказів сплати позивачу орендної плати за користування житловим будинком [ADDRESS] згідно договору оренди від 01.10.2013 року, а надані ними копії рахунків та квитанцій стверджують лише оплату відповідачем послуг з газопостачання та використання електроенергії, суд приходить до висновку про наявність всіх підстав для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Судові витрати по справі у сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved