Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що 06.09.2016 року відповідач позичив у нього під розписку ячмінь на суму 70000.00 гривень, за який зобовязався розрахуватись у строк до30.11.2016 року, однак відповідач гроші до теперішнього часу не повернув. Протягом 2016-2018 року позивач намагався зустрітися з відповідачем з метою отримання боргу в досудовому порядку, але останній тільки обіцяв повернути борг, в звязку з чим він вимушений звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 70000,00 грн., а також 3% річних в сумі 4206,00 грн., відсотки в розмірі 42047,93 грн., інфляційні втрати в розмірі 910,04 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Позивач та представник позивача у судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у позовні й заяві та просили задовольнити заявлені вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України, передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу відповідно до ст.625 ЦК України, тобто три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, незалежно від сплати процентів належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Так, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти сплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.09.2016 року відповідач взяв в борг ячмінь на суму 70000,00 грн., та зобовязався розрахуватись до 30.11.2016 року. Відповідач своєчасно не повернув вказану суму боргу. За таких обставин суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобовязань, взятих ним відповідно до боргової розписки, вимог ст. 1046, 1049 ЦК України, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає вказана сума боргу. Крім того, у відповідності до ст. 625, 1048 ЦК України з відповідача підлягають стягненню 3% річних в сумі 4206,00 грн., відсотки в розмірі 42047,93 грн., інфляційні втрати в розмірі 910,04 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1381,65 грн., та документально підтвердженні витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved