Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 27.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке з 21.12.2009 року - ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11176827000, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 69 200,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язався його повернути до 27.06.2017 року згідно з графіком погашення кредиту в повному обсязі та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,20 % річних. Повертати суму кредиту та сплачувати проценти [PERSON] зобов'язався шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 1 045,00 доларів США. Додатковою угодою №1 від 14.02.2009 року було перенесено кінцевий термін погашення кредиту на 27.06.2026 року, змінено розмір ануїтетного платежу - 750,00 доларів США та погоджено, що для ідентифікації договору в системі обліку може використовуватися, як номер зазначений при його укладанні №11176827000, так і № 11176827001. Для забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір поруки №124322 між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір Факторингу №1 та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Станом на 01.08.2013 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 99 054,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.08.2013 року становить 791 743,25 грн., яка складається з: кредитної заборгованості - 61 770,75 доларів США, еквівалент 493 733,60 грн.; заборгованості по процентам - 37 283,83 долари США, еквівалент 298 009,65 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та підтримала всі викладені в позовній заяві обставини, факти, підстави. В останні два судові засідання, після надання пояснень по справі, представник позивача не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом враховано заяву, яка подавалася стороною позивача про розгляд справи у відсутності їх представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що позивачем порушені права відповідачів. Останній платіж було здійснено відповідачем [PERSON] 13.02.2009 року, що слідує з наданих позивачем документів. По визначеному порядку погашення кредиту та процентів - оплата встановлена у вигляді ануїтетних платежів, в які входить сума кредиту та процентів. Враховуючи, що відповідачі не отримували жодного повідомлення про сплату заборгованості, про відступлення права грошової вимоги, то відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, поручтелю можливо пред'являти вимоги протягом шести місяців від настання строку виконання основного грошового зобов'язання, а позивачем пропущено даний строк. Трирічний строк також пропущений позивачем для пред'явлення позову до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Зазначила, що договір поруки припинив свою дію відповідно до ст.559 ЦК України, так як заборгованість виникла ще в 2009 році у [PERSON], що є підставою для відмови в позові. Зазначила, що повідомлень про дострокове повернення суми кредиту, про відступлення права вимоги її не повідомляли. Вислухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 27.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке з 21.12.2009 року - ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11176827000, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 69 200,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язався його повернути до 27.06.2017 року згідно з графіком погашення кредиту в повному обсязі та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,20 % річних. Повертати суму кредиту та сплачувати проценти, згідно умов договору, [PERSON] зобов'язався шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 1 045,00 доларів США. Додатковою угодою №1 від 14.02.2009 року до кредитного договору було перенесено кінцевий термін погашення кредиту на 27.06.2026 року, змінено розмір ануїтетного платежу - 750,00 доларів США кожного 16 числа місяця, та погоджено, що для ідентифікації договору в системі обліку може використовуватися, як номер зазначений при його укладанні №11176827000, так і № 11176827001. Для забезпечення виконання зобов'язань 27.06.2007 року був укладений договір поруки №124322 між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] З наданої копії додаткової угоди від 14.02.2009 року №1 до договору поруки, укладеної між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], остання, як поручитель, надала свою згоду на зміну розміру платежів щомісяця на суму 750,00 доларів США, та на перенесення кінцевого терміну погашення основного зобов'язання до 27.06.2026 року. В процесі розгляду справи відповідачем [PERSON] заперечувалося підписання вказаної додаткової угоди до договору поруки, за її клопотанням призначалася судово-почеркознавча експертиза, яка не була проведена із-за відсутності вільних зразків для порівняння. 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір Факторингу №1 та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки. З наданого розрахунку заборгованості слідує, що станом на 01.08.2013 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 99 054,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.08.2013 року становить 791 743,25 грн., яка складається з: кредитної заборгованості - 61 770,75 доларів США, еквівалент 493 733,60 грн.; заборгованості по процентам - 37 283,83 долари США, еквівалент 298 009,65 грн. Крім цього, з розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачем [PERSON] було здійснено останній платіж 16.02.2009 року. Платежі визначені кредитним договором є ануїтетними, графіку платежів не надано, що позбавляє суд визначити суми, що підлягали згідно умов кредитного договору та додаткової угоди до нього, до сплати за тілом кредиту, та за процентами окремо. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти. Згідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів. Така ж вимога передбачена п.5.5 кредитного договору, та п.12.1, яким передбачено, що у разі несплати позичальником чергового ануїтетного платежу більше ніж на один місяць, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та процентів. Для цього банк має направити на адресу позичальника повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту і на 32 день з дати одержання позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту, у разі не усунення за цей час порушень умов кредитного договору, вважається терміном повернення кредиту, що настав. По даній справі стороною позивача не було надано жодного підтвердження як про направлення таких повідомлень боржникам - відповідачам, так і про вручення їх. З даного слідує, що відсутність вказаних повідомлень (вимог), не кажучи вже про їх отримання відповідачами, не дає підстав позивачу вимагати достроково повернення кредиту, повернення якого передбачена до 2026 року. Відповідно до Постанови ВСУ від 06.11.2013 року у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначається періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як зазначалося вище, останній платіж [PERSON] було здійснено в лютому 2009 року, до справи не було надано графіку сплати кредиту та процентів, що не дає можливості визначити та перевірити суму заборгованості як в цілому, так і з урахуванням періодів, по яким пропущено строк позовної давності. Відповідно до ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Статтею 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Враховуючи вимоги вказаного вище законодавства, та те, що основним зобов'язанням та строком його виконання по даній справі є щомісячне повернення тіла кредиту частинами та сплата щомісячно процентів, і враховуючи, що останнє належне виконання основного зобов'язання було здійснено боржником [PERSON] в лютому 2009 року, і з того часу поручителя не пред'являлася вимога, позов подано до суду 13.08.2013 року (через три з половиною роки), суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості по кредитному договору є безпідставна, оскільки договір поруки у відповідності до ст.559 ЦК України є припиненим ще з кінця серпня місяця 2009 року. Стосовно відступлення права вимоги встановлено, що 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір Факторингу №1 та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати в розпорядження другій стороні (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. По даній справі стороною позивача не було надано підтверджень того, що відповідачам готувалися та направлялися відповідні повідомлення про відступлення права вимоги. Надані до справи копії Списків згрупованих рекомендованих відправлень, датованих 23.12.2011 року та 24.12.2011 року, в яких є адреси відповідачів та їх прізвища, суд не може прийняти як належний доказ, оскільки копій самих повідомлень до справи не надано, а вказані Списки не містять жодної інформації, що саме, для чого направлялося відповідачам. Крім цього, відправником в цих Списках зазначено ТОВ «Франко Пак», яке не є позивачем по справі чи клієнтом, фактором по договору факторингу. Тобто, відправником є невідома особа, яка по даній справі не має ніякого відношення, виходячи з наданих стороною позивача документів. Таким чином, в суді встановлено, що позовні вимоги до поручителя [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки договір поруки є припинений згідно ст.559 ЦК України, а позовні вимоги до боржника [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з відсутності доказів, а саме: щодо розміру заборгованості (не надано графік погашення, відсутня розбивка на тіло кредиту та процентів, що підлягають сплаті щомісяця, що позбавляє вирахувати заборгованість з урахуванням строків позовної давності); щодо направлення повідомлення про дострокове стягнення всього тіла кредиту, нарахованих процентів (що свідчить про відсутність права вимоги дострокового стягнення всього кредиту, термін повернення якого визначений до 2026 року); щодо наявності підстав у позивача звертатися з даним позовом до суду - набуття права вимоги (відсутні повідомлення - вимоги та підтвердження про їх отримання щодо заміни стягувача, як передбачено ст.1082 ЦК України). Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed