Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №142И/07-9. Згідно п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 17000 доларів США для проведення розрахунку за договором купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 16,5% річних з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 10 жовтня 2032 року згідно графіку, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Для забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника за кредитним договором було укладено договір забезпечення між банком та [PERSON] укладено договір поруки №б/н від 16 жовтня 2007 року, згідно умов якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати в повному обсязі перед банком за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, та у випадку невиконання [PERSON] своїх зобов'язань бере на себе зобов'язання погасити заборгованість в розмірі наданого кредиту, нарахованих за користування кредитом відсотків, неустойки, а також інших грошових зобов'язань, що випливають з кредитного договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідачі не усунули порушення умов кредитного договору, не повернули кредит та не сплатили відсотки за користування ним, заборгованість відповідачів по поверненню кредиту та сплаті відсотків за кредитним договором складає 741935,57 грн., з них: заборгованість за кредитом та відсотки - 673817,36 грн., комісія за РО 1673,62 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 66444,59 грн. Просить позов задовольнити. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності до частини у відповідності до пункту 5 частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом надсилання судової повістки за місцем їх реєстрації, а також шляхом оголошення у пресі, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 16 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №142И/07-9. Згідно п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 17000 доларів США для проведення розрахунку за договором купівлі-продажу від 16 жовтня 2007 року, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 16,5% річних з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 10 жовтня 2032 року згідно графіку, який є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с.7-20, 28-38). Відповідно до копії договору поруки від 16 жовтня 2007 року (а.с.39-42) укладеного між позивачем та [PERSON] про те, що остання солідарно відповідає перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором №142И/07-9 від 16 жовтня 2007 року, який було укладено між кредитором та боржником та додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, згідно з яким боржнику надано кредит в сумі 17000 доларів США на поточні потреби, зі сплатою процентів за ставкою 13% річних, терміном повернення 16 жовтня 2032 року. Банк зі свого боку виконав свої зобов'язання та надавав відповідачу грошові кошти, проте відповідачі не усунули порушення умов кредитного договору, не повернули кредит та не сплатили відсотки за користування ним, заборгованість відповідачів по поверненню кредиту та сплаті відсотків за кредитним договором складає 741935,57 грн., з них: заборгованість за кредитом та відсотки - 673817,36 грн., комісія за РО 1673,62 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 66444,59 грн. (а.с.5-6), що підтверджується розрахунком заборгованості та відсотків з пенею. Згідно копії рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року за №63 з 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (а.с.50). Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, оскільки позичальник належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, Банк, відповідно до умов кредитного договору та вимог чинного в Україні законодавства, має право вимагати повного дострокового погашення заборгованості за кредитним договором. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки відповідачі належним чином не виконали зобов'язання за договором № 142И/07-9 від 16 жовтня 2007 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у дохід держави судовий збір в розмірі 11129,02 грн., по 5564,51 грн. з кожного.

Outcome: approved