Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12 липня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №BLаЖГА00051704. Згідно п.п.1, 2, 3, 9, 10 кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 11000 грн. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 12 липня 2013 року згідно графіку який є невідємною частиною кредитного договору. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Станом на 25 серпня 2015 року відповідач не виконує належним чином обовязки за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 33117,01грн., яка складається з: кредиту 9797,59 грн., відсотків 2213,30 грн., комісії за РО 3465 грн., плати за пропуск платежів -17641,12 грн. Просить позов задовольнити. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом розміщення оголошення у пресі, а також шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 12 липня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № BLаЖГА00051704. Згідно п.п.1, 2, 3 кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 11000 грн. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 12 липня 2013 року згідно графіку який є невідємною частиною кредитного договору (а.с.6-18). П.4.2 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п.3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п.8 Спеціальної частини договору. Проте до позову не додана ця частина договору і тому переконатися у цьому та встановити розмірне має можливості. П.4.3 договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини договору. Проте до позову не додана ця частина договору і тому переконатися у цьому та встановити розмірне має можливості. Банк зі свого боку виконав свої зобовязання та надавав відповідачу грошові кошти, проте останній\~станом на 25 серпня 2015 року не виконує належним чином обовязки за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 33117,01грн., яка складається з: кредиту 9797,59 грн., відсотків 2213,30 грн., комісії за РО 3465 грн., плати за пропуск платежів -17641,12 грн. (а.с.4-5), що підтверджується розрахунком заборгованості та відсотків з пенею. Згідно копії рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року за №63 з 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON] банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (а.с.22). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобовязаний виконати своє зобовязання, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, незважаючи на наявну можливість, представником позивача не було надано суду належних, достовірних та достатніх доказів щодо підтвердження факту існування Спеціальної частини кредитного договору, а саме того, що у кредитному договорі існують його пункти 8 та 9, які суттєво стосуються нарахування штрафів та процентів та/або комісії за управління кредитом, та у разі порушення умов кредиту їх нарахування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині кредиту у розмірі 9797,59 грн. та відсотків у розмірі 2213,30 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню, і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 12010,89 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії за РО 3465 грн., плати за пропуск платежів -17641,12 грн., то суд вважає, що в цій частині слід відмовити за наступних обставин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з додатком до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р\~до зазначених населених пунктів належить Новолуганське. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В подальшому\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р\~зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~та\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 2 підпунктом 2 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить селище Новолуганське. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON], яка проживає у Донецькій області Бахмутському районі (Артемівський район) селище Новолуганське, комісія за РО та плата за пропуск платежів, починаючи з 14 квітня 2014 року і таким чином є підстави для застосування вимог\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії за РО 3465 грн., плати за пропуск платежів -17641,12 грн. не підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що на момент подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору та відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: partial