Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 25.09.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10700,72 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, згідно укладеної між сторонами генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими позивачем Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір, підтверджується його підписом у заяві. Також вказує, що у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.10.2014 року має заборгованість в сумі 24000,30 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 8920,84 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 0,89 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 356,83 грн., залишку за несплаченим штрафом, передбаченим п.п. 2.2 генеральної угоди в сумі 14721,74 грн. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 24000,30 грн. за кредитним договором № б/н від 25.09.2013 року та судові витрати у виді судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Круподьорова О.В. у судове засідання не з'явилась. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, місце і час розгляду справи. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у відсутність нез'явившихся сторін. Ознайомившись з позовною заявою, розглянувши письмову заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно заяви позичальника № MRXXRX01360040 від 31.01.2007 року [PERSON] позивачем було надано строковий кредит в сумі 1098,90 грн. на строк з 31.01.2007 року по 30.07.2007 року включно зі сплатою відсотків, комісією та інших витрат згідно Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам погоджених сторонами. Згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 25.09.2013 року позивачем [PERSON] зменшено розмір заборгованості по кредитному договору № MRXXRX01360040 від 31.01.2007 року та надано останньому грошові кошти в сумі 10700,74 грн. строком користування 6 місяців з 25.09.2013 року по 31.03.2014 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку, які він одержав та зобов'язався сплатити відсотки, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості згідно договору № б/н від 25.09.2013 року, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 15.10.2014 року складає 24000,30 грн., з яких: 8920,84 грн. - заборгованість за кредитом, 0,89 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 356,83 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 14721,74 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.п. 2.2 генеральної угоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у судовому засіданні підтвердився факт порушення [PERSON] грошового зобов'язання за угодою № б/н від 25.09.2013 року до кредитного договору № MRXXRX01360040 від 31.01.2007 року на загальну суму 24000,30 грн. Позичальнику [PERSON] було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов'язань, але ж на вимоги банку відповідач не відреагував. Тому в рахунок погашення заборгованості по договору з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 24000,30 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved