Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною заявою і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що між банком та відповідачкою [PERSON] 29 серпня 2007 року було укладений кредитний договір № 104048/11/к від 29.08.2007 року про надання кредиту в сумі 8000 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.09.2009 року включно із сплатою 23 % річних. Згідно умов договору відповідач щомісяця у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідачка не виконує умови договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість за простроченим кредитом та відсотками за користування кредитом. Згідно умов договору, в разі порушенням позичальником зобов`язань, банк має право вимагати повернення кредиту, суми винагороди та відсотків за його використання, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором, яка згідно заяви про збільшення позовних вимог від 16.10.2012 р. станом на 02.10.2012 року складає суму в розмірі 16350 грн. 38 коп., а саме заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції - 6824 грн. 76 коп., сума прострочених відсотків по кредиту - 6463 грн. 96 коп., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 813 грн. 09 коп., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 863 грн. 77 коп., сума 3% річних від простроченої суми в розмірі 584 грн. 80 коп., штрафу за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 10% від суми отриманих у кредит коштів за порушення п.п.5.2.3 договору (згідно п.6.4 кредитного договору) 800 грн.. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судові витрати за публікацію в газеті «Житомирщина» в розмірі 480 грн. 00 коп., сплату судового збору 214,60 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.. В забезпечення виконання зобовязань по договору відповідача [PERSON] її поручителем перед банком виступали [PERSON], про що укладено договір поруки № 104041/11пр1 Ф/О від 29.08.07 та [PERSON], про що укладено договір поруки № 104041/11/пр2 Ф/О від 29.08.07. З огляду на викладене позивач просив стягнути заявлену суму боргу з співвідповідачів у справі в солідарному порядку. Також у даній справі відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] звернулись із зустрічними позовними заявами до ПАТ Акціонерний банк «Експрес-Банк» про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що банк після спливу строку виконання основного зобовязання за кредитним договором, тобто 29 серпня 2009 року, не предявив вимоги до поручителя від цієї дати протягом шести місяців тобто до 29.02.2010 р. включно, і не скористався своїм правом звернення з позовом до суду, а тому на позивачі за зустрічними вимогами вважають, що договір поруки від 29.08.2007 р., укладений між поручителем та кредитодавцем, вважається таким, що припинив свою дію саме 29 серпня 2009 року. Представник ПАТ АБ «Експрес-Банк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у первісному позові підстав, а зустрічні позовні вимоги вважав безпідставними у їх задоволенні просив відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник у свою чергу заперечували первісні позовні вимоги в частині стягнення боргу в солідарному порядку з підстав наведених вище, просили у їх задоволенні відмовити та задовольнити зустрічні позовні вимоги, оскільки вважали укладений між банком та [PERSON] договір поруки таким, що припинив свою дію. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили, а тому в порядку ст.169 ЦПК України, справу розглянуто у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а у зустрічних вимогах необхідно відмовити, з наступних підстав. 29.08.2007 р. між ПАТ АБ «Експрес-Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 104048/11/к від 29.08.2007 року про надання кредиту в сумі 8000 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.09.2009 року включно із сплатою 23 % річних. Згідно умов договору відповідач щомісяця у визначений період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Свої зобовязання перед відповідачем [PERSON] банк виконав повністю, надавши їй кредит, відповідно до умов Кредитного договору. Однак [PERSON] не виконує умови Кредитного договору, у звязку із чим виникла заборгованість за простроченим кредитом, відсотками за користування кредитом та по пені. Згідно умов Кредитного договору, в разі порушення позичальником зобов'язань, банк має право вимагати повернення кредиту, відсотків за його використання, у зв'язку з чим позивач з урахуванням заяви на збільшення позовних вимог від 16.10.2012 р., просив стягнути на користь ПАТ АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором станом на 02.10.2012 року складає суму в розмірі 16350 грн. 38 коп., а саме заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції - 6824 грн. 76 коп., сума прострочених відсотків по кредиту - 6463 грн. 96 коп., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 813 грн. 09 коп., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 863 грн. 77 коп., сума 3% річних від простроченої суми в розмірі 584 грн. 80 коп., штрафу за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 10% від суми отриманих у кредит коштів за порушення п.п.5.2.3 договору (згідно п.6.4 кредитного договору) 800 грн.. В забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору з ПАТ АБ «Експрес-Банк» було укладено договори поруки, так поручителями [PERSON] перед банком виступали [PERSON], про що укладено договір поруки № 104041/11пр1 Ф/О від 29.08.07 та [PERSON], про що укладено договір поруки № 104041/11/пр2 Ф/О від 29.08.07. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За п. 5.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві не пізніше дати, визначеної п. 1.3 договору, або достроково, в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п. 6.4 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання позичальником будь - якої умови договору, зазначеної в п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, 5.2.6, 5.2.7 договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% процентів від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи заявлені із врахуванням встановлених в ході розгляду обставин, заявлені первісні та зустрічні вимоги, суд дійшов наступного. Так, як зазначалось вище за умовами Кредитного договору № 104048/11/к від 29.08.2007 року банк надав [PERSON] кредит на споживчі потреби в сумі 8000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці з 29.08.2007 року по 29.08.2009 року зі сплатою 23 % річних (п. 1.1. Кредитного договору), і кінцевим строком погашення, згідно п. 1.1. Кредитного договору, було визначене 29 серпня 2009 року. В строк, встановлений кредитним договором, зобов'язання виконано не було. Забезпеченням виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором є порука співвідповідачів [PERSON] та [PERSON]. Як вказується у зустрічних позовних заявах, в договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється з посиланням на ч.1 ст.251 ЦК України і ч.1 ст.252 ЦК України. Суд у даному випадку враховує вимоги ст.203 ч.3 ЦК України де передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Цивільний кодекс України у статті 553 визначає поруку як договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Порука має похідний характер від забезпечуваного нею зобов'язання - своєчасного повернення кредиту за кредитним звором. Статтею 598 цього Кодексу визначені підстави припинення зобов'язання. Вказаною статтею передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни обсягу зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 5.1 Договору поруки, Договір набуває чинності з моменту його підписання поручителем та уповноваженим представником кредитодавця та скріплення печаткою кредитодавця і діє до повного виконання боржником та/поручителем зобов'язань боржника за кредитним договором. Пунктом 1.2 Договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитодавцем за виконання боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі, включаючи повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, платежів за надані кредитодавцем послуги по обслуговуванню кредиту, неустойку (пеня, штраф) та відшкодування гів у випадках, передбачених кредитним договором. Отже, сторони в договорі згідно чинного законодавства на підставі ч. 2 ст. 559 ЦК України визначили термін дії договору поруки шляхом вказівки на подію, яка має неминуче настати, тобто на виконання позичальником або поручителем зобов'язання по кредитному договору. Таким чином, суд вважає, що твердження [PERSON] та її представника про те, що оскільки банк протягом більш ніж шість місяців з моменту виникнення зобов'язання за кредитним договором не направляв відповідні вимоги, а тому є всі підстави для припинення Договору поруки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, є безпідставними, оскільки такі вимоги надсилалися, про що є відповідне повідомлення про їх вручення, а тому не приймаються судом до уваги. Так, з метою вирішення питання про повернення [PERSON] заборгованості, АБ Експрес-Банк» було направлено листи, в яких доводилася до відома позивача сума заборгованості по кредитному договору та по відсотках за користування кредитом. Однак, поручитель [PERSON] ніяк не відреагувала на вищевказані листи. АБ «Експрес-Банк» ще до закінчення строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором [PERSON] було направлено: 26.03.2009 року Лист-повідомлення за Вих. №40.24-44/122 від 24.03.2009 року, що підтверджується касовим чеком про відправлення кореспонденції №4878 від 26.03.2009 року), що було отримано [PERSON] 26.03.2009 року. 18.05.2009 р. Лист повідомлення за Вих. №40.24-44/217 від 15.05.2009 року, що підтверджується касовим чеком про відправлення кореспонденції №9612 від 18.05.2009 року, який було отримано [PERSON] 21.05.2009 року. 26.09.2009 року Лист повідомлення за Вих. №40.24-44/248 від 24.09.2009 року, що підтверджується касовим чеком про відправлення кореспонденції №5974 від 26.09.2009 року, який було отримано [PERSON] 03.10.2009 року. 30.04.2010 року Лист повідомлення за Вих. №20.4-16/309 від 30.04.2010 року, який було отримано [PERSON] 25.03.2010 року. Крім цього, 19.12.2009 року [PERSON] було отримано від АБ «Експрес-Банк» Лист-повідомлення вих. №40.24-44/304 від 18.12.2009 року, про що свідчить підпис [PERSON]. У керівних розясненнях п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 30.03.2012 року, встановлено, що відповідно до частини четвертої 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. З огляду на викладене, є всі підстави дійти висновку про те, що АБ «Експрес-Банк» не було пропущено строку пред'явлення вимоги про погашення заборгованості відповідно до умов договору поруки та вимог чинного законодавства. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» вищевказану заборгованість за кредитним договором, а у зустрічних вимогах відмовити. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] судові витрати за публікацію в ЗМІ оголошення та з [PERSON] витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved