Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 688 843,57 грн., а також стягнути з нього судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 05.12.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено генеральний договір №131/229/07 відповідно до якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит у сумі 265 125 грн. Кредитування за даним генеральним договором здійснювалося протягом періоду з 05.12.2007р. по 04.12.2017р. Конкретні умови кредитування, а саме: сума, мета та строк кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту - визначалися безпосередньо додатковими угодами до зазначеного генерального договору. В один день із генеральним договором, тобто 05.12.2007р., між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №131/230/01/07 до генерального договору №131/229/07, відповідно до якої відповідачу було надано кредит в сумі 200 000 грн. зі сплатою 15% річних, з рівномірними щомісячними погашеннями кредиту, з кінцевим строком повернення заборгованості до 04.12.2017р. 27.02.2008р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №131/010/02/08 до генерального договору №131/229/07 від 05.12.2007р., відповідно до якої відповідачу було надано кредит в сумі 15 000 грн. зі сплатою 15% річних, з рівномірними щомісячними погашеннями кредиту, з кінцевим строком повернення заборгованості до 04.12.2017р. 02.04.2008р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №131/028/03/08 до генерального договору №131/229/07 від 05.12.2007р., відповідно до якої відповідачу було надано кредит в сумі 50 125 грн. зі сплатою 15,5% річних, з рівномірними щомісячними погашеннями кредиту, з кінцевим строком повернення заборгованості до 04.12.2017р. 31.10.2008р. між позивачем та відповідачем було підписано договори про внесення змін до вищезазначених додаткових угод №131/230/01/07, 131/010/02/08, 131/028/03/08, відповідно до яких додаткові угоди було доповнено тарифами на послуги по наданню кредитів, всі інші умови додаткових угод залишились без змін. 28.05.2009р. між позивачем та відповідачем було підписано договори №1 про внесення змін до додаткових угод №131/230/01/07, 131/010/02/08, 131/028/03/08 - відповідно до яких було встановлено графік погашення заборгованості по кредиту, всі інші умови додаткових угод залишились без змін. 18.01.2010р. між позивачем та відповідачем було підписано договір №2 про внесення змін до додаткової угоди №131/230/01/07 - відповідно до якого було встановлено новий графік погашення заборгованості по кредиту, всі інші умови додаткової угоди №131/230/01/07 залишились без змін. Пунктом 3.5 генерального договору кредиту №131/229/07 від 05.12.2007р., визначено, що погашення кредиту здійснюється в строки/терміни, визначені цим договором та додатковими угодами до нього. А п. 4 додаткових угод №131/230/01/07, 131/010/02/08, 131/028/03/08 передбачено, що відповідач зобов`язаний погашати кредит у валюті кредиту рівними частинами, не пізніше 20 числа кожного місяця. Пунктом 3.7 генерального договору кредиту №131/229/07 від 05.12.2007р., визначено, що відповідач зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, згідно умов викладених в додаткових угодах до цього договору. А п.4.1 додаткових угод №131/230/01/07, 131/010/02/08, 131/028/03/08 передбачено, що відповідач зобов`язаний погашати відсотки не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховуються проценти. Пунктом 6 додаткових угод №131/230/01/07, 131/010/02/08, 131/028/03/08 передбачено, що відповідач зобов`язаний сплачувати кредитору комісію, розмір та строки сплати яких визначені цими додатковими угодами. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань, позивачем 12.06.2015 року було надіслано відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. Крім того, сам відповідач неодноразово звертався до банку особисто та письмово щодо отримання інформації про стан своєї заборгованості та пошуку шляхів добровільного врегулювання. Однак, до теперішнього часу відповідачем не вжито жодних заходів, щодо погашення заборгованості, кредитні кошти позивачу не повернуті. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Банк був вимушений звернутися до суду з даним позовом для стягнення в примусовому порядку заборгованості, яка станом на 20.11.2015р. складає 688 843,57 грн., а саме: 1)Заборгованість відповідача перед позивачем за додатковою угодою №131/230/01/07 від 05.12.2007р. до генерального договору 131/229/07 від 05.12.2007р. в сумі 533 828, 99 грн., яка складається з: -сума заборгованості за кредитом - 179 745,72 грн.; -сума заборгованості за відсотками - 135 915,78 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 56 230,69 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 41 623,21 грн. -сума заборгованості по комісії - 37 535,42 грн.; -розмір інфляційних витрат за кредитом - 46 624,69 грн.; -розмір інфляційних витрат за відсотками - 36 153,48 грн. 2)Заборгованість відповідача перед позивачем за додатковою угодою №131/010/02/08 від 27.02.2008р. до генерального договору 131/229/07 від 05.12.2007р. в сумі 31 351,32 грн., яка складається з: -сума заборгованості за кредитом - 9 720,52 грн.; -сума заборгованості за відсотками - 8 823,50 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 2 801,18 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 2 835,17 грн. -сума заборгованості по комісії - 2 353,69 грн.; -розмір інфляційних витрат за кредитом - 2 354,65 грн.; -розмір інфляційних витрат за відсотками - 2 462,60 грн. 3)Заборгованість відповідача перед позивачем за додатковою угодою №131/028/03/08 від 02.04.2008р. до генерального договору 131/229/07 від 05.12.2007р. в сумі 123 663,26 грн., яка складається з: -сума заборгованості за кредитом - 40 013,22 грн.; -сума заборгованості за відсотками - 33 715,63 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 12 376,31 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 10 555,85 грн. -сума заборгованості по комісії - 7 536,33 грн.; -розмір інфляційних витрат за кредитом - 10 294,72 грн.; -розмір інфляційних витрат за відсотками - 9 171,19 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 10 332,65 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив про можливість розгляду справи за відсутності представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», вказав про повне підтримання своїх позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судові повістки направлені їй за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, не надала суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 05.12.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено генеральний договір №131/229/07 відповідно до якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит у сумі 265 125 грн. Кредитування за даним генеральним договором здійснювалося протягом періоду з 05.12.2007р. по 04.12.2017р. Конкретні умови кредитування, а саме: сума, мета та строк кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту - визначалися безпосередньо додатковими угодами до зазначеного генерального договору. 05.12.2007р., між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №131/230/01/07 до генерального договору №131/229/07, відповідно до якої відповідачу було надано кредит в сумі 200 000 грн. зі сплатою 15% річних, з рівномірними щомісячними погашеннями кредиту, з кінцевим строком повернення заборгованості до 04.12.2017р. 27.02.2008р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №131/010/02/08 до генерального договору №131/229/07 від 05.12.2007р., відповідно до якої відповідачу було надано кредит в сумі 15 000 грн. зі сплатою 15% річних, з рівномірними щомісячними погашеннями кредиту, з кінцевим строком повернення заборгованості до 04.12.2017р. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти. Проте, у порушення умов договору і чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав і не повернув використані ним кредитні кошти, а доказів зворотного суду не надано. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача і стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20.11.2015р. складає 688 843,57 грн. та складається з: - заборгованості за додатковою угодою №131/230/01/07 від 05.12.2007р. в сумі 533 828, 99 грн.; - заборгованості за додатковою угодою №131/010/02/08 від 27.02.2008р. в сумі 31 351,32 грн.; - заборгованості за додатковою угодою №131/028/03/08 від 02.04.2008р. в сумі 123 663,26 грн. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 10 332,65 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved