Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що за рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.01.2009 року позивач виплачує відповідачу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку і доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час відповідач в іншому шлюбі, тобто має чоловіка, який її матеріально забезпечує. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину. Сімейний стан позивача також змінився. Позивач має дружину та двох неповнолітніх дочок, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача не працює, так як доглядає за доньками. [PERSON] не має постійної роботи, тільки тимчасові заробітки, тобто нерегулярний мінливий дохід. Донька [PERSON] часто хворіє, що потребує додаткових витрат на її лікування. Крім того, на утриманні позивача знаходиться батько [PERSON] , який є інвалідом 2 групи. Батько також потребує постійного лікування. Розмір аліментів, який на теперішній час з позивача стягується приводить його в скрутне матеріальне становище та створює утруднення в лікуванні доньки [PERSON] та батька-інваліда. Крім того, за заявою відповідача позивачу перерахували розмір аліментів з січня 2015 року та нарахували борг у розмірі 44368,14 грн., що поставило в скрутне матеріальне становище дві сім`ї: позивача та його батька. У зв`язку з цим, позивач просить зменшити розмір аліментів, утриманих з позивача за рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.01.2009 року, а саме стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі мінімального гарантованого мінімуму для дитини відповідного віку в місяць; скасувати частину боргу в сумі 44368,14 грн. з урахуванням наявності у позивача на утриманні двох дітей та батька-інваліда. Ухвалою суду від 16.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 07.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні як безпідставного та необгрунтованого. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2012 року, згідно актового про шлюб №307, зробленого 29.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні. Згідно актового запису про народження №138, зробленого 11.02.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Позивач по справі має двох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №678, зробленого 11.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, та [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №494, зробленого 15.09.2016 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Відповідно до посвідчення № [NUMBER] від 28.08.2017 року, [PERSON] , [INFO] , інвалід 2 групи загального захворювання. Згідно розрахунку Суворовського РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25.02.2021 року №15, по виконавчому листі №2-36, виданого 23.02.2009 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від всіх видів доходу, щомісячно, заборгованість в грошовому виражені станом на 25.02.2021 року за період з 01.01.2015 року по 25.02.2021 року становить 10614,09 грн. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області віл 11.08.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів дітей задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1800 грн., щомісячно стягнутих аліментів підлягає щорічно індексації відповідно до закону, починаючи з 16.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1800 грн., щомісячно стягнутих аліментів підлягає щорічно індексації відповідно до закону, починаючи з 16.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч.3 ст.181 СК). Суд вважає, що позивач звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, фактично просив замінити спосіб стягнення аліментів, який відповідно до ч.3 ст.181 СК України може бути змінений за позовом одержувача аліментів. Враховуючи те, що звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення належить лише одержувачу аліментів і це є виключно вибором одержувача аліментів, а не платника аліментів, тому в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів слід відмовити. Щодо позовної вимоги скасування частини боргу зі сплати аліментів, судом встановлено наступне. Згідно до вимог ч.2 ст.166 та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, суд виходить з положень ч.2 ст.197 СК України, згідно яких за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбаченихст.197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що у позивача є на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та батько, який є інвалідом ІІ групи. Проте, суд вважає зазначені обставини такими, що не дають підстав для звільнення від заборгованості, оскільки СК України не пов`язує звільнення боржника від сплати заборгованості за аліментами у разі знаходження у нього на утриманні інших осіб. З довідки про заборгованість по аліментам вбачається, що позивач не сплачував аліменти у нарахованому державним виконавцем розмірі. Відсутність постійного доходу та неправильне нарахування розміру аліментів державним виконавцем, на що посилається позивач як на підставу звільнення від сплати заборгованості, не можна вважати поважною причиною неналежного виконання обов`язків по сплаті аліментів, а спір про розмір аліментів згідно ст.195 ч.3 Сімейного кодексу України вирішується судом. Отже, зазначені позивачем у позовній заяві доводи - не можуть розцінюватись судом як обставина, що мають істотне значення, тому підстав для задоволення позовних вимог суд не находить. Отже, враховуючи зазначені позивачем обставини та надані ним докази у їх сукупності, враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, суд вважає необхідним відмовити в задоволені позовних вимог, в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача не відшкодовуються.

Outcome: dismissed