Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що відповідно до укладеного договору б/н від 08.11.2005 року [PERSON] 08.11.2005 року отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 10.11.2013 року має заборгованість - 16303,32 грн., а саме: 2409,58 грн. - заборгованість за кредитом; 12641,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 752,54 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на наведене, умови договору та положення Цивільного кодексу України, просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 16303,32 грн. за кредитним договором б/н від 08.11.2005 року та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлявся, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся, заяв про розгляд справи в його відсутність, заперечень на позов суду не надав. Оскільки у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.11.2005 року між сторонами справи був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] 08.11.2005 року отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7, 8-11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному об'ємі, надавши відповідачеві кредит. У свою чергу відповідач прийняв позику, скористався нею, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 10.11.2013 року складає 16303,32 грн., а саме: 2409,58 грн. - заборгованість за кредитом; 12641,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 752,54 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Сторони погодили, що банк надає позичальнику кредит. Відповідач свої зобов'язання, вказані в договорі не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, підтверджена відповідним розрахунком. Ставити дані розрахунку під сумнів у суду підстав не має, адже сума заборгованості витікає з умов договору, укладеного між сторонами, та утворилася з причин неналежного його виконання відповідачем. Згідно вимог ч. 2 ст. 1050 ЦПК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір 229,40 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved