Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 014/08-11/42/1-06 від 14.02.2006 року у розмірі 109692,54 грн., а також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн та судовий збір. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 14.02.2006 між АППБ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-11/42/1-06, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 16400 доларів США зі сплатою 14 % річних. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 14.02.2006 року з [PERSON] було укладено договір поруки № 014/08-02/048-П. \~ \~ \~ \~28.12.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Оксі Банк», а ПАТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договорами № 014/08-11/42/1-06 та № 014/08-02/048-П. У подальшому, 28.12.2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договорами № 014/08-11/42/1-06 та № 014/08-02/048-П. \~ \~ \~ \~За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена у зв`язку з чим станом на 07.07.2020 року у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 21344,22 дол. США, що за курсом НБУ станом на 07.07.2020 року становить 575256,61 грн., з яких за тілом кредиту - 8903,56 дол. США грн., що за курсом НБУ станом на 07.07.2020 року становить 239963,41 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11260,80 дол. США, що за курсом НБУ станом на 07.07.2020 року становить 303494,32 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 1179,86 дол. США, що за курсом НБУ станом на 07.07.2020 року становить 31798,88 грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 109692,54 грн., що складається з 3% річних у розмірі 21625,97 грн., та пені за подвійною обліковою ставкою 88066,57 грн., що нараховується на суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 239963,41 грн. за період з 07.07.2017 року по 07.07.2020 року. Ухвалою від 09.09.2020 року справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, повідомлені належним чином. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2006 між АППБ «Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-11/42-06, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 16400 доларів США зі сплатою 14 % річних, строком на 60 місяців з 14.02.2006 року по 13.02.2011 року, що підтверджується копіями генеральної кредитної угоди від 14.02.2006 року № 014/08-11/42-06, кредитним договором № 014/08-11/42/1-06 та додатком №1 до кредитного договору траншу № 014/08-11/42/1-06 від 14.02.2006 року (а.с. 12-13, 14-15, 16). У якості забезпечення виконання умов кредитного договору, 14.02.2006 року АППБ «Аваль» з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 014/08-02/048-П (а.с. 17-18). \~ \~ \~ \~28.12.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/69, у відповідності до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступил, а ПАТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договорами №№ 014/08-11/42/1-06, 014/08-02/048-П, що підтверджується копією договору відступлення права вимоги (а.с.30-40). 28.12.2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Оксі Банк» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договорами №№ 014/08-11/42/1-06, 014/08-02/048-П, що підтверджується копією договору відступлення права вимоги (а.с.40-48). За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Розмір заборгованості відповідачів, яку позивач просить стягнути з останніх, станом на 07.07.2020 року становить 109692,54 грн., що складається з 3% річних у розмірі 21625,97 грн., та пені за подвійною обліковою ставкою 88066,57 грн., що нараховувалась на суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8903,56 дол. США, що за курсом НБУ станом на 07.07.2020 року становить 239963,41 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України,\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення\~зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна\~умов зобов`язання; сплата\~неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~За умовами ст. 1049\~та\~ст. 625 ЦК України,\~після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7.09.2016 року у справі за № 6-1412цс16). \~ \~ \~ \~ Отже, нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені\~ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). \~ \~ \~ \~Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому, право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за договором\~поруки поручитель\~поручається перед\~кредитором боржника\~за виконання\~ним свого\~обов`язку. Поручитель\~відповідає перед\~кредитором за\~порушення зобов`язання\~боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Згідно з\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~554\~ЦК України,\~у разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Враховуючи, що [PERSON] - є боржником за кредитним договором, свої зобов`язання не виконала, а [PERSON] , як поручитель, відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає солідарному стягненню розмір заборгованості у розмірі 109692,54 грн., з яких: нараховані 3% річних 21625,97 грн. та нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ 88066,57 грн. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачів понесених витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн., суд виходить із наступного. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Позивачем не було надано обґрунтованих доказів стосовно реальних витрат на правову допомогу саме по цій справі, тому у стягненні витрат на правову допомогу слід відмовити. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial