Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 19.07.2016 року обґрунтовуючи його тим, що Кредитна спілка «Кредит-Експерт» та [PERSON] уклали кредитний договір № К-005/0270/10/15 від 16.12.2015 року. Згідно даного договору відповідач отримав кредит в сумі 4 120,00 грн. на інші потреби на умовах зворотності та платності, зазначена сума була видана відповідачу згідно видаткового касового ордеру, строком на 12 місяців з дня укладення договору кредиту з проведенням оплати щомісяця, згідно Таблиці № 1 кредитного договору. 13.05.2016 року відповідачем було здійснено останню оплату, після чого оплати не проводились. Станом на 05.07.2016 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 5 110,88 грн. з них 3 441.82 грн. основного боргу, 694,42 грн. відсотків, нарахованих на суму основного боргу та 972,64 грн. пені. Позивачем на адресу відповідача було направлено лист-попередження та повідомлення про розірвання договору з проханням у добровільному порядку погасити заборгованість за договором, але борг залишено не погашеним. Оскільки позивач не має у своєму штаті юриста, який займається консультуванням з приводу невиконання договірних обовязків, вони були змушені звернутися за кваліфікованою правовою допомогою до СПД [PERSON], що підтверджується договором № 4/14 про надання послуг, а також видатковим касовим ордером та актом прийому-передачі виконаних робіт. Через невиконання відповідачем договірних умов, позивач поніс витрати на юридичні послуги в розмірі 2 436,00 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляються виконувати умови договору, в звязку з чим, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредиту в розмірі 5110 грн. 88 коп., витрати на юридичні послуги в сумі 2 436 грн. 00 коп. та оплачений судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника та заява про збільшення розміру позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, та просить звільнити його від сплати судового збору у звязку з тим, що являється інвалідом війни та має посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 16.12.2015 року між Кредитною спілкою «Кредит-Експерт» та [PERSON] був укладений кредитний договір № К-005/0270/10/15 (а.с. 4), згідно якого позивач зобовязався видати відповідачу кредит в сумі 4 120 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, строком на 12 місяців, зі сплатою за користування кредитом 0,19 відсотків від суми залишку кредиту, що складає 72 проценти річних на залишок суми кредиту за фактичну кількість користування кредитом. Відповідно до п. 2.2. кредитного договору, кредитодавець зобовязався видати кредит позичальнику протягом 3-х робочих днів з дня підписання Договору, але не раніше дня оформлення необхідного забезпечення виконання зобовязання за договором. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, позичальник взяв на себе обовязок використати кредит за цільовим призначенням, визначеним п. 1.2 цього Договору, погашати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному розділами 4 та 5 цього Договору, та ін. (а.с. 4). Позивачем було виконано умови договору в повному обсязі та надано відповідачу кредит в обумовленій договором сумі, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 16.12.2015 року (а.с. 5). Однак, відповідач [PERSON] систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, що підтверджується розрахунком (а.с. 8-28). Судом встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій договором сумі, але умови договору порушив. В звязку з цим утворилась заборгованість, яка станом на 25.08.2016 року становить 5 194 грн. 42 коп., та складається з: залишку основного боргу 2746,68 грн., боргу по пені 1727,76 грн., боргу по процентам 719,98 грн., що підтверджується розрахунком нарахування відсотків та пені по кредитному договору (а.с. 28). До матеріалів справи додано копію попередження від 25.04.2016 року та 11.05.2016 року, які позивачем направлялись відповідачу для відому (а.с. 6,7), тобто відповідач про заборгованість за кредитом повідомлений, однак жодних дій не вчинив для її погашення. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобовязання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 5194 грн. 42 коп. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України, про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п. 48 Постанови пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Однак, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин справи щодо понесених витрат на юридичні послуги повязаних із складанням позову про стягнення заборгованості за кредитним договором № К-005/0270/10/15 від 16.12.2015 року. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду та витрати понесені на правову допомогу, однак витрати на правову допомогу не доведені, а від сплати судового забору відповідач звільнений, оскільки являється інвалідом війни та громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, тому суд компенсує судовий збір за рахунок державного бюджету в розмірі 948,45 грн. (пропорційно до задоволених вимог).

Outcome: partial