Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач \~звернувся до суду з зазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким визнати незаконним і скасувати рішення загальних зборів власників майнових паїв пайового фонду колишнього Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Баннівка», що відбулося 31 жовтня 2014 року по виділенню з пайового фонду колишнього СВК «Банівка» Болградського району і передачу в спільну часткову власність рухомого і нерухомого майна, а також грошових коштів на загальну суму 100 236.00 гривен. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.10.2014 року в Будинку культури с. Баннівка Болградського району Одеської області відбулись збори власників майнових паїв пайового фонду колишнього СВК «Баннівка», організатором яких був [PERSON]. На зборах були присутні всього 38 чоловік із заявлених 45 осіб. На засіданні загальних зборів прийнято рішення про виділення з пайового фонду колишнього СВК «Банівка» Болградського району і передачу в спільну часткову власність рухомого і нерухомого майна, а також грошових коштів на загальну суму 100 236.00 гривен. Однак, на думку позивача дане рішення є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки реєстрація присутніх власників майнових паїв не здійснювалась, представнику ТОВ «[PERSON] [PERSON]» не було запропоновано поставити підпис про присутність на зборах, що ставить під сумнів участь у зібранні 38-ми чоловік. Станом на 01.01.2013 року в СВК «Баннівка» входило 762 члена, які мали майнові паї, розмір уточненого пайового фонду складав 2 254 000 гривен. Станом на 01.01.2011 року кількість членів, які мають майнові права складала 733 особи. В 2011 році більша частина членів СВК «Баннівка» отримала вартість своїх майнових паїв грошовими коштами і право на майновий пай перейшло до юридичної особи СВК «Баннівка». Розпаювання в натурі між членами СВК «Баннівка» за період існування кооперативу не здійснювалось, тому до юридичної особи після виплати власникам майнових паїв перейшло право на майнові паї. 28.02.2012 року СВК «Баннівка» \~було реорганізовано в ТОВ «[PERSON] [PERSON]» і право на майнові паї колишнього СВК «Баннівка», що були викуплені у членів СВК перейшло до ТОВ «[PERSON] [PERSON]». Представник ТОВ «[PERSON] [PERSON]», який був присутній на загальних зборах 31.10.2014 року не приймав участі в зборах та не голосував за прийняті рішення, та до уваги не було взято те, що саме ТОВ «[PERSON] [PERSON]» володіє більше, ніж 600 - ма паями СВК «Баннівка». Тому загальні збори 31.10.2014 року на думку позивача є не легітимними, та прийняте рішення підлягає скасуванню. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог та пояснив, що відповідно до п.1 ст.9 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство» майновий пай це право члена колективного сільськогосподарського підприємства на отримання долі майна підприємства, пропорційно його трудовому вкладу. В майновому сертифікаті, виданому членам СВК «Баннівка», вказано, що майновий сертифікат виданий фізичній особі, яка має право на пайовий фонд майна СВК «Баннівка». Тобто майно, що підлягало розпаюванню завжди було власністю СВК «Баннівка», його попередників і правонаступників. Перед реорганізацією СВК «Баннівка колишнім членам СВК «Баннівка» було запропоновано отримати за майнові сертифікати, тобто за право на майно в СВК - грошові кошти, що передбачено законодавством. Відповідач помилково вважає, що СВК «Баннівка» мало б отримати свідоцтво на право на майно. СВК «Баннівка» являлось володільцем майна і йому не потрібен документ, підтверджуючий право на майно, яким воно володіє. Договір купівлі-продажу майнового сертифікату може не укладатися в письмовій формі. Фактом укладення договору купівлі-продажу є передача майнового сертифікату покупцю СВК «Баннівка» і отримання грошових коштів колишнім членом СВК «Баннівка». Після вчинення зазначених дій майновий сертифікат, виданий на імя колишнього члена СВК анулюється покупцем, а право, отримане у колишнього члена СВК, переходить до покупця. При викупі у колишніх членів СВК 602-х майнових сертифікатів до СВК «Баннівка», перейшло 602 права на майно СВК «Баннівка». Твердження відповідача, що позивач при отриманні 602-х майнових сертифікатів, отримав тільки 1не право на майно є помилковим. ТОВ «[PERSON] [PERSON]» є правонаступником СВК «Баннівка». Загальні збори 31.10.2014 року прийняли рішення, що стосуються майна, власником якого є ТОВ «[PERSON] [PERSON]». Рішення неправомочних зборів стосується інтересів ТОВ «[PERSON] [PERSON]», а тому позивач вважає, що воно підлягає скасуванню, як незаконне. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що в 2011 році між 25-ма власниками майнових паїв був укладений договір про володіння, користування та розпорядження майном, що знаходиться в спільні частковій власності декількох власників, згідно умов якого власники домовились спільно володіти, користуватися майном, яке вони погоджують отримати в спільну часткову власність як єдиний майновий комплекс згідно з Договором і іншими умовами, досягнутими між ними. Згідно п.8 договору загальна вартість складає 100\~236 гривен. З метою захисту своїх прав вони раніше зверталися до суду з позовом про виділення майнового паю в натурі єдиним майновим комплексом, однак апеляційний суд Одеської області, скасовуючи назване рішення, яким задоволені були їх позовні вимоги, вказав на те, що ними не дотримана процедура виділення із складу пайового фонду майна в натурі, тобто без проведення загальних зборів власників майнових паїв. Саме з цих підстав ними було ініційовано питання проведення загальних зборів, про яке було розміщено оголошення в місцевій газеті «Дружба», оголошення були розклеєні по території с. Баннівка, запрошення надіслані рекомендованими листами голові сільської ради, ТОВ «[PERSON] [PERSON]», начальнику Управління агропромислового розвитку Болградської РДА. На загальних зборах були присутні 38 осіб із 45-ти власників майнових паїв. Посилання позивача на відсутність кворуму з тих підстав, що ТОВ «[PERSON] [PERSON]» є власником більш як 600 паїв, а представник який був присутній на загальних зборах участі в цих зборах не приймав - є безпідставним, оскільки як стверджує представник відповідача, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2011 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», листа Міністерства аграрної політики України від 20.04.2005 року № 37-17-2/5492, при викупі майнових паїв обовязково укладаються відповідні договори купівлі-продажу. Договори укладаються з кожним власником окремо. Орган місцевого самоврядування за заявою покупця майнових паїв видає на його імя нове свідоцтво на сумарну номінальну вартість викуплених майнових паїв, тобто одне майнове свідоцтво один голос, в звязку з чим власників майнових паїв згідно твердження позивача має бути 132 (131 + ТОВ «[PERSON] [PERSON]»). В даний список також позивачем включені: - 62 особи, які померли, і спадщину спадкоємці не оформили, - 31 особа, які ніколи не були власниками майнових паїв, оскільки вони були відсутні в списку осіб, які мають право на майновий пай станом на 17.12.2003 року, - 5 осіб, які включені в названий список, однак розмір майнового паю не зазначено, що свідчить про те, що такого паю вони не мали, та не є пайщиками; - 18 осіб отримали майнові паї в грошовому еквіваленті, однак в обороно сальдовій відомості значаться із незначними сумами, які також мають бути виключені з цієї відомості; - 2 осіб: [PERSON] та [PERSON] таких мешканців села Баннівка ніколи не було і не має на теперішній час; - 11 осіб є померлими, спадщину після смерті яких прийняли 9 спадкоємців, і двоє з яких є самими пайщиками СВК «Баннівка, тому слід відняти ще 4 осіб; - 4 осіб які є померлими: [PERSON] і [PERSON] спадкоємцем їх майна є син [PERSON], [PERSON] спадкоємець [PERSON], [PERSON] спадкоємець [PERSON]. Названі спадкоємці спадщину прийняли однак не оформили свої спадкові права, оскільки затрати на переоформлення спадщини значно перевищують розмір самого паю. Крім того, спадкоємці приймали участь у загальних зборах, а від так, ці прізвища померлих також виключаються зі списку осіб, які мали приймати участь в загальних зборах; - 3 осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], які також значаться померлими взагалі спадкоємців не мають З огляду на це, представник відповідача стверджує, що участь в загальних зборах мали право прийняти 65 осіб. При цьому представник відповідача посилається на п.4.1 Наказу Міністерства аграрної політики України від 07.02.2001 року № 16, що загальні збори власників є правомочними при умові присутності на них не менше двох третин співвласників, що стосується перших загальних зборів, на усіх послідуючих загальних зборах власників майнових паїв, для кворуму і прийняття рішення достатньо 50 % + 1 голос, тому на загальних зборах 31.10.2014 року - кворум був, і збори є правомочними. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 64 Конституції України передбачено право кожного на судовий захист. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів … Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, оскільки, завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи. Відповідно до статей 1, 3, 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права та інтереси фізичних та юридичних осіб. Судовим розглядом встановлено, що згідно витягу з протоколу № 1 загальних зборів членів СВК «Баннівка» від 17.02.2003 року було затверджено комісію по розпаюванню майна СВК «Баннівка» і затверджено типове положення про комісію по організації вирішення майнових питань, тобто розпочався процес розпаювання (а.с.147). Тоді ж було затверджено уточнену структуру пайового фонду (а.с.145), складено акт уточненого пайового фонду (а.с.146). Список членів СВК «Баннівка» Болградського району Одеської області (який прошнурований, пронумерований, і скріплений печаткою СВК «Баннівка», і зберігається в Баннівській сільській раді Болградського району Одеської області), які мають майнові паї станом на 17.12.2003 року складається з 761 особи (а.с.72-91). Суд приймає до уваги даний доказ зокрема і з тих підстав, що в силу діючого законодавства саме на сільські ради покладається обов'язок щодо обліку кількості пайовиків та видачі свідоцтв про право власності на майновий пай. Статутом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Баннівка» визначено мету та предмет діяльності кооперативу, правовий статус, … членство, права членів кооперативу, права і обовязки асоційованих членів, … тощо(а.с.132-136). Згідно п.13.2 Статуту вищим органом управління кооперативу є загальні збори. До органів управління належить правління кооперативу. Загальні збори мають право приймати будь-які рішення, повязані із статутною діяльністю (п.13.4). Загальні збори мають право приймати будь-які рішення, якщо на них присутні більше половини членів кооперативу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю голосів (п.13.6). Товариство з обмеженою відповідальністю «[PERSON] [PERSON]» створено у процесі реорганізації шляхом перетворення Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Баннівка» у відповідності з Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом «Про господарські товариства». ТОВ «[PERSON] [PERSON]» є правонаступником СВК «Баннівка», що вбачається з статуту ТОВ «[PERSON] [PERSON]» (а.с.137-143). Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АА № 197645 підтверджується реєстрація юридичної особи в ЄДР (а.с.12-14). 07 жовтня 2011 року між 25-ма власниками майнових паїв колишнього СВК «Баннівка» було укладено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, яке знаходиться у спільній частковій власності (для невеликих груп співвласників), який посвідчений секретарем Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.198-200). За ініціативою названих осіб учасників договору, 31 жовтня 2014 року о 12:00 годині в Будинку культури с. Баннівка Болградського району Одеської області були проведені загальні збори власників майновий паїв пайового фонду колишнього Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Баннівка». Про час та місце проведення загальних зборів власників майнових паїв колишнього СВК «Банівка» було розміщено оголошення в місцевій газеті «Дружба» від 28.10.2014 року (а.с.30, 211), розклеєні оголошення на місцевості в с. Баннівка (а.с.31, 35), повідомлено начальника Управління агропромислового розвитку Болградської районної державної адміністрації [PERSON] (а.с.32), голову Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області [PERSON] (а.с.33), надіслано повідомлення рекомендованим листом на імя ТОВ «[PERSON] [PERSON]» (а.с.34). Відповідно до п. 2 Рекомендацій щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 07.02.2001 р. №16 у ході підготовки зборів співвласників ініціативна група забезпечує повідомлення співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про порядок денний, дату, час, місце проведення Зборів і організовує реєстрацію учасників зборів співвласників. Як вбачається із матеріалів справи, та наданих представником відповідача доказів щодо джерела оприлюднення повідомлення і спосіб повідомлення співвласників про час і місце проведення цих зборів, то такі докази є належними і допустимими. На засіданні загальних зборів власників майнових паїв 31.10.2014 року відповідно до листа реєстрації … присутніми були 38 осіб, в тому числі представник ТОВ «[PERSON] [PERSON]» - [PERSON], підпис якого в листі реєстрації відсутній, однак згідно позовної заяви вбачається, що він дійсно був присутній на даних зборах, однак участі не брав і за рішення не голосував (а.с.36-37, 38-59). Згідно витягу з протоколу № 1 загальних зборів присутніх власників майнових паїв було 38 осіб із 65 осіб, тобто більше половини. Також, були присутні: - голова Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області [PERSON], головний спеціаліст Управління агропромислового розвитку Болградської районної державної адміністрації [PERSON], представник Товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] [PERSON]» [PERSON] (а.с.3). На даних зборах вирішувалось питання щодо виділення майнового паю в натурі єдиним майновим комплексом групі осіб, які є власниками майнових паїв, згідно раніше поданих заяв. Оскільки за дане питання проголосувало 38 осіб, було прийнято рішення про виділення з пайового фонду колишнього СВК «Баннівка» Болградського району Одеської області і передачу у спільну часткову власність у відповідних часках, передбачених в договорі про спільне володіння, користування і розпорядження майном: [PERSON]О (04.%), [PERSON] (а.с.12.7%), [PERSON] (1.5 %), [PERSON] (9.0%), [PERSON] (7.7 %), [PERSON] (13.4%), [PERSON] 7.0 %), [PERSON] (0.6 %), [PERSON] (1.0 %), [PERSON] (5.2 %), [PERSON] (1.6 %), [PERSON] (4.7 %), [PERSON] (2.4 %), [PERSON] (1.0 %), [PERSON] (1.2 %), [PERSON] (3.6 %), [PERSON] (0.4 %), [PERSON] (3.1 %), [PERSON] (3.1 %), [PERSON] (5.0 %), [PERSON] (2.7 %), [PERSON] (2.9 %), [PERSON] (0.6 %), [PERSON] (4.0 %), [PERSON] (5.1. %), наступних обєктів рухомого і нерухомого майна, грошових засобів, на загальну суму 100\~236.00 гривен: 1.Приміщення корпусу № 1 на птахо-товарній фермі № 2, інв. № 384 з металевою огорожею на загальну суму 17\~315 гривен; 2.Трактор Т-150К, інв. № 6, реєстр. № [NUMBER] на загальну суму 8\~417.00 гривен; 3.ГАЗ-53 (автомобіль), реєстр. № [NUMBER] на загальну суму 2\~500.00 гривен; 4.Культиватор КПС-4 на загальну суму 1\~000.00 гривен; 5.Сіялка СЗ-3.6 на загальну суму 500.00 гривен; 6.Плуг ПЛН-5-35 на загальну суму 1\~000.00 гривен; 7.Протравлювач насіння ПС-10 на загальну суму 1\~500.00 гривен; 8.Грошові кошти в розмірі 68\~004.00 гривен. В звязку з чим було прийнято відповідне рішення(а.с.3). Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 68512 ТОВ «[PERSON] [PERSON]» за 4 квартал 2014 року, а саме станом на 19.11.2014 року список осіб, яким не виплачено майновий пай складає 131 особа (а.с.8-11). Саме з цієї кількості осіб виходить позивач ТОВ «[PERSON] [PERSON]» стверджуючи про відсутність кворуму на загальних зборах власників майнових паїв від 31.10.2014 року. Втім слід зазначити, що згідно інформації Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області: - від 17.04.2011 року № 137.1 в оборотно-сальдову відомість по рахунку № 68512 ТОВ «[PERSON] [PERSON]» включено прізвища 31 (тридцять однієї) особи, які були відсутні в списку по розпаюванню майна членів СВК «Баннівка» від 17.12.2003 року, з яких 10 осіб на даний час значаться також померлими (а.с.173); - від 17.04.2015 року № 137.2 згідно списку членів СВК «Баннівка» від 17.12.2003 року підтверджують відсутність належних сум по розпаюванню, що зазначені в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 68512, наданій ТОВ «[PERSON] [PERSON]» за № 167 від 06.11.2014 року ще 5 (пятьом) особам, з яких три особи на даний час значаться померлими (а.с.174). Відповідно до Рекомендацій щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України № 16 від 07.02.2001 року - на перших зборах має бути визначено, що Збори Співвласників є правомочними за умови присутності на них не менше двох третин співвласників і рішення приймаються більшістю голосів, представлених на Зборах Співвласників (п.4.1); - пунктом 5 визначено, які питання можуть виноситися на наступні Збори Співвласників; - в тому числі пп.10 затвердження списку осіб, які мають право на майновий пай, яле які не були враховані при паюванні майна, та/або осіб, які не мали такого права, але їм було його помилково надано; - затвердження пропозицій щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених обєктів із складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств та передачі у власність співвласникам майна на підставі договорів про спільне володіння, користування та розпорядження майном (п.11). Крім того, відповідно до Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» від 17.07.1997 року № 469/97-ВР ст.6 п.1 засновниками та членами сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу можуть бути виробники сільськогосподарської продукції - юридичні та/або фізичні особи, які зробили вступний і пайовий внески у розмірах, визначених загальними зборами кооперативу, дотримуються вимог статуту, мають право ухвального голосу та беруть участь у господарській діяльності кооперативу. Представник позивача не надав суду жодних доказів для спростування даної інформації, тобто належними і допустимими доказами не підтверджено порядок та прийняття рішення про включення даних 31 особи у список по розпаюванню (рішення загальних зборів, затверджене сільською радою), а також не доведено з яких підстав наявні в списку особи, у яких відсутня взагалі вказівка на вартість майнового паю. Доказів, що даним пятьом особам взагалі видавався майновий сертифікат суду не надано. З пояснень представника відповідача слідує, що списки друкував секретар сільської ради згідно даних погосподарських книг, а вартість майнового паю вказував економіст СВК, тому навпроти прізвищ тих осіб, яким не видався майновий пай не проставлено його вартість. Однак ця інформація доказами не підтверджена. Крім того, в судовому засіданні була допитана як свідок [PERSON], бухгалтер касир ТОВ «[PERSON] [PERSON]» (а.с.214), яка пояснила, що їй було передано розрахунок нарахування майнового паю по СВК «Баннівка» за період 1999 2008 роки, який нею надано суду (а.с.215-237), і саме згідно цього списку розрахунку вона і виплачує майновий пай власникам майнових паї членів СВК «Баннівка». На підставі яких рішень, і в якому порядку до цього списку включалися особи, на підставі якого рішення здійснювалася їм доплата, тощо - вона пояснити не може, і такими документами не володіє. Виконує лише технічну роботу: приймає заяву від власника чи спадкоємця власника майнового паю, вилучає сертифікат, здійснює звірку коштів, зазначених в сертифікаті і в даному розрахунку, виплачує кошти, а сертифікат погашає, та разом з поданою заявою зберігає в сейфі. Жодних інших дій вона не вчиняє. З яких підстав в даному списку значиться особи, які отримали свої майнові паї в грошовому еквіваленті, але за ними рахуються незначні кошти, вона також пояснити не може, однак і самостійно виключити цих осіб зі списку також повноважень не має. Наданий свідком розрахунок нарахування майнового паю по СВК «Баннівка» за період 1999 2008 роки (а.с.215-237), суд вважає неналежним доказом, та не може покладати його в основу прийняття рішення, оскільки цей розрахунок не підписаний жодною посадовою особою, не містить відбитку печатки, до нього не додано жодних документів на підтвердження проведення будь-яких донарахувань по майновим паям. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що 36 осіб (31+5) оборотно-сальдової відомості по рахунку 68512 - не є власниками майнових паїв, а відтак не можуть приймати участь в проведенні загальних зборів власників майнових паїв. По твердженню представника відповідача в оборотно сальдову відомість по рахунку 68512 ТОВ «[PERSON] [PERSON]» неправомірно включено 18 (вісімнадцять) осіб, які отримали свої майнові паї в грошовому еквіваленті (а.с.151). Крім того, за час розгляду справи було встановлено, що згідно інформації Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області від 06.08.2015 року № 292/02-17/3 в даній відомості також значаться 2 (два) прізвища [PERSON] та [PERSON], однак в списку по паюванню від 17.12.2003 року ці особи відсутні (а.с.72-91), разом з цим таких мешканців с. Баннівка взагалі не існувало, і не існує (а.с.185). Згідно письмового пояснення представника позивача по даному факту: - 12 осіб з яких є померлими, втім спадкоємці спадщину не оформляли, і за отриманням майнового паю не зверталися; - [PERSON] і [PERSON] виключені з даного списку, так як суми, що зазначені в цьому списку це суми податку, що перераховані до місцевого бюджету; - [PERSON] не довидано 1.00 гривню; - двоє осіб взагалі не зверталися з заявами про видачу їм майнового паю (а.с.179). По даним обставинам в судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] (а.с.243) суду пояснила, що вона є спадкоємицею після смерті свого чоловіка [PERSON], і вона отримала майновий пай свого чоловіка в грошовому еквіваленті, при цьому вона особисто подавала письмову заяву на імя керівництва ТОВ, після проведення звірки їй було виплачено усі кошти по майновому паю, сертифікат вилучено. Проте, що в ТОВ «[PERSON] [PERSON]» її чоловік рахується як власник майнового паю з сумою 871.00 гривня їй нічого відомо не було, оскільки майнового сертифікату на руках вона не має, і нею особисто було отримано усі кошти. Свідок [PERSON] (а.с.244) пояснила, що вони з сином є спадкоємцями майна після смерті чоловіка (батька) [PERSON]. Майновий пай, належний її чоловіку оформляв та отримував їх син по структурі, а не грошовими коштами. Сертифікат був вилучений, і проте що за її чоловіком рахуються кошти у сумі 808.00 гривен, а ні їй, а ні сину відомо не було. Оцінюючи покази вищевказаних свідків у сукупності з іншим доказами у справі суд приходить до наступного висновку. Суд приймає до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON] з тих підстав, що вони є у більшій мірі узгоджені між собою та з іншими, добутими у справі доказами, та з яких вбачається, що фактично дані особи отримали майнові паї, успадковані після смерті своїх близьких родичів, та їх сертифікати були вилучені, з яких причин прізвища як [PERSON], так і [PERSON] значаться в оборотно сальдовій відомості ТОВ «[PERSON] [PERSON]» - їм не відомо. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що дані особи мали б бути виключені з оборотно-сальдової відомості ТОВ «[PERSON] [PERSON]» по рахунку 68512, оскільки на час проведення загальних зборів пайовиків вони вже не були власниками майнових паїв, оскільки отримали їх завчасно до того, хто грошима, а хто в натурі, що підтверджено поясненнями свідків, та не спростовано представником позивача. Крім того, в дану оборотно-сальдову відомість включено 11 (одинадцять) осіб померлих, спадкоємці яких прийняли спадщину: - [PERSON], спадкоємець [PERSON] (а.с.43); - [PERSON], спадкоємець [PERSON] (а.с.44); - [PERSON], [PERSON], спадкоємець [PERSON] (а.с.45); - [PERSON], спадкоємець [PERSON] (а.с.59); - [PERSON], спадкоємець [PERSON] (а.с.39); - [PERSON], спадкоємець [PERSON] (а.с.40); - [PERSON], спадкоємець [PERSON]; - [PERSON], спадкоємець [PERSON] (а.с.50); - [PERSON], [PERSON], спадкоємець [PERSON] (а.с.42). З названих спадкоємців [PERSON] та [PERSON] являються власниками як своїх майнових паїв, так ще й успадкованих майнових паїв після смерті своїх батьків. Тобто за мінусом 4 осіб, в списку має залишитись 7 осіб. Відповідно до розяснення Міністерства аграрної політики України від 25.05.2001 року № 37-25-3-11/3923, пункту 11 у разі переходу права власності на майновий пай у порядку спадкоємства, до сільської (селищної, міської) ради спадкоємцем подаються такі документи: паспорт або інші документи, що засвідчують особу громадянина, свідоцтво та документ про право цієї особи на спадщину. Статтею 1268 ч.5 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на дану вимогу закону слід зазначити, що: -[PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своїх батьків: [PERSON] та [PERSON] (а.с.186-188); -[PERSON] успадкував спадщину після смерті свої матері [PERSON] (а.с.189-191); -[PERSON] спадкоємиця майна матері [PERSON] (а.с.192-194). Названі спадкоємці спадщину прийняли, однак свідоцтво про право на спадщину на майновий сертифікат не оформили в звязку з тим, що вартість послуг на оформлення спадщини значно перевищує вартості самого майнового паю, що підтверджується довідками № 928, 929 від 06.08.2015 року, виданими приватним нотаріусом [PERSON] на імя [PERSON] щодо сплати коштів за вчинення нотаріальної дії: заведення спадкової справи, посвідчення свідоцтва про право на спадщину, що становить 1\~400 гривен (а.с.195, 196). Названі особи приймали участь у загальних зборах (а.с.36-37), тому прізвища їх батьків, а це 4 (чотири) особи також не можуть бути враховані при підрахунку кількості учасників загальних зборів. 3 (троє) осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], які значаться померлими особами згідно списку Баннівської сільської ради від 06.08.2015 року № 291/02-17/3 (а.с.114, 177, 197) відомості про спадкоємців взагалі відсутні. Посилаючись на дані факти, представник відповідача стверджує, що участь в загальних зборах мали право прийняти 65 осіб. Таким чином, з огляду на викладені обставини, проаналізувавши надану позивачем оборотно-сальдову відомість по рахунку 68512 щодо кількості власників майнових паїв, які не отримали свої паї у кількості 131 особи вбачається що: -31 особа не були включені до списку пайщиків станом на 17.12.2003 року; -5 осіб включені, однак не зазначена сума вартості майнового паю, тобто вони його не мали; -18 осіб включені до списку, однак пай отримали в грошовому еквіваленті, з яких 2 осіб ([PERSON], [PERSON]І) виключено зі списку самим позивачем; -2 особи яких взагалі не існує; -11 осіб померлих, спадщину після смерті яких отримали і оформили спадкоємці 9, однак двоє з яких є самими пайщиками та приймали участь в зборах, тобто за мінусом 4 осіб; -4 особи, спадщину після яких прийняли але не оформили спадкодавці, і які приймали участь в загальних зборах; -3 особи ([PERSON], [PERSON], [PERSON] ) у яких спадкоємці взагалі відсутні. Та як наслідок: 132-31-5-18-2-4-4-3= 65 осіб. Питання про виділення майнових паїв у натурі врегульовано: - Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», - Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» № 62/2001 від 29 січня 2001 року; - Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», якою затверджено [PERSON] уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у томі числі реорганізованих; - Наказом Міністерства аграрної політики України № 62 від 11 березня 2001 р. «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств»; - Наказом Міністерства аграрної політики України № 16 від 07.02.2001 року, яким затверджено Рекомендації щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК та пунктами 9, 16 Порядку виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремими власниками за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється згідно із затвердженою загальними зборами власників майнових паїв структурою пайового фонду та не інакше, як на підставі рішення зборів власників майнових паїв. Такий самий порядок передбачений і п. 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. № 62 (далі - Порядок), що виділення з складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством правонаступником на підставі рішення загальних зборів співвласників (п.9). Дія цього Порядку поширюється на підприємства, у тому числі реорганізовані, у яких не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення цього процесу та не реалізовано право селян відповідно до законодавства (п.3). Іншого порядку виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням законодавством України не передбачено. Згідно п.13-14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою КМУ від 28.02.2001 р. №177 визначено, що: майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Усі подані документи формуються в окрему справу по кожному підприємству. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Отже, виходячи із вищевказаних правових норм, суд приходить до висновку, що належним документом, що підтверджує право на майновий пай громадянина - є відповідне свідоцтво, належним чином оформлене та видане відповідною місцевою радою. За таких обставин, суд погоджується із твердженнями представника позивача про те, що договори купівлі-продажу майнових паїв, які укладались між сторонами у простій письмовій формі свідчать про перехід права власності на відповідний майновий пай і право власності у покупця на такий пай виникає з моменту укладення такого договору. Разом з цим, хоча ТОВ «[PERSON] [PERSON]» не оформило належним чином свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в загальних зборах мало б і могло б прийняти участь, оскільки представник був присутній на даних зборах, що вбачається з позовної заяви. При цьому, ТОВ «[PERSON] [PERSON]» користувалося правом одного голосу, яке залишилось не реалізованим за ініціативою представника. Наказом Міністерства аграрної політики від 07 лютого 2001 року №16 затвердженні Рекомендації щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, але він не містить обовязку проводи голосування за принципом одне свідоцтво один голос, незалежно від суми майнового паю, а загалом містить рекомендації загальним зборам визначати порядок голосування та прийняття рішень під час розпаювання майна. Зазначений нормативний акт за своєю юридичною силою відноситься до підзаконних нормативно-правових актів і є рекомендацією, тобто запропонованою послідовністю дій з урахуванням можливостей вибору. Якщо цивільні відносини не врегульовані ЦК України, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Згідно ч.2 ст.98 ЦК України рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Враховуючи, що з загальної кількості власників майнових паїв, які мали право на участь в загальних зборах у кількості 65 осіб, прийняли участь 38 осіб, що співвідноситься з вимогами названої норми закону, а тому суд дійшов висновку про легітимність загальних зборів власників майнових паїв колишнього СВК «Баннівка», проведених 31.10.2015 року, та відсутність підстав для скасування прийнятих рішень на даних зборах. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України встановлюють, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Позивачем не надано належних та допустимих доказів про відсутність кворуму на даних зборах, заяв чи клопотань про витребування даної інформації у відповідних органах суду не заявлялось. Таким чином, в судовому засіданні не встановлено, що при проведенні оскаржуваних загальних зборах був відсутній кворум, також не встановлено інших порушень, які би могли слугувати підставою для визнання їх такими, що не відбулися і про скасування рішення загальних зборів власників майнових паїв, а отже позовні вимоги не підтягають до задоволення. Слід врахувати, що ТОВ «[PERSON] [PERSON]» на заяву групи власників майнових паїв у кількості 25 осіб щодо проведення загальних зборів від 18.06.2015 року (а.с.166) з питання виділення майнових паїв в натурі відповіло відмовою (а.с.169). На запит сільської ради від 07.10.2014 року щодо надання списку власників майнових паїв, після спливу тривалого часу і проведення зборів Позивач 06.11.2014 року надав такий список, а саме оборотно сальдову відомість по рахунку 68512 (а.с.170-172). Суд розцінює дані дії позивача, як умисне перешкоджання власникам майнових паїв в організації і проведенні загальних зборів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Зі змісту наведеної норми, які повністю кореспондується з вищевказаними нормами законів, вбачається, що право обирати коло осіб, до яких може бути пред'явлено позов, цілком належить позивачу і саме виходячи з його волі, наявність якої є обов'язковою і яка має бути виражена у відповідному клопотанні, суд має прийняти рішення щодо заміни певних осіб на інших, або залучення нових осіб у відповідному процесуальному статусі. Зазначене підтверджується позицією Верховного суду України, викладеній у п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», яка визначає, що при пред'явленні позову до частини відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому, а це в свою чергу також є підставою для відмови в задоволенні позову. З урахуванням вищезазначеного та приймаючи до уваги, що відповідач по справі є лише одним членом ініціативної групи власників майнових паїв, які приймали участь в організації та проведенні загальних зборів 31.10.2014 року, крім нього ще є 37 осіб власників майнових паїв (а.с.36-37), які до розгляду справи не залучені, а оскільки прийняття рішення судом щодо скасування рішення загальних зборів власників майнових паїв вплине на права всіх інших учасників загальних зборів, тому судом робиться висновок, що вказане теж є підставою для відмови у задоволенні позову. Суд вважає, що обравши зазначений спосіб захисту, позивач ТОВ «[PERSON] [PERSON]» в силу ст. 10 ЦПК України, не довело, а ні правову, а ні фактичну підставу вимог. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, повністю не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позивач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 15 ЦК України та ст.ст.10,11, 33, 60 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними та необґрунтованими, а тому вони не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed