Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 1741,68 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 020000000021775 від 25.05.2010 року [PERSON] було відкрито спеціальний картковий рахунок електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE з наданням платіжної картки строком дії 2 роки та відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 10000 грн. на період з 25.05.2010 року по 24.05.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,00 %. Згідно з договором відповідач зобов'язаний щомісяця у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією. Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 року виникла прострочена заборгованість. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судові засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 25.05.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (надалі - ПАТ «Брокбізнесбанк») та [PERSON] було укладено Договір № 020000000021775 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Відповідно до договору ПАТ «Брокбізнесбанк» видає платіжну картку миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE зі строком дії 2 роки, відкриває спеціальний картковий рахунок у гривні та здійснює його обслуговування. Згідно з укладеною додатковою угодою № 2 до зазначеного вище договору ПАТ «Брокбізнесбанк» надає власнику рахунка грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 10000 грн. на період з 25.05.2010 року по 24.05.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,00 %. За умовами додаткової угоди № 2 [PERSON] зобов'язана щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконала та порушила істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.04.2014 року складає загальну суму у розмірі 1741,68 грн. (у тому числі тіло кредиту - 1352,98 грн., заборгованість по сплаті процентів - 388,7 грн.). Таким чином, між сторонами виникли зобов'язальні відносини внаслідок укладення між ними договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки та надання кредиту у вигляді кредитної лінії, які регулюються главами 71, 72 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved