overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким що втратив права користуватися кімнатою у гуртожитку по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач зареєстрований у гуртожитку, але з 01.07.2012 року виїхав самостійно з гуртожитку і по теперішній час не проживає в гуртожитку, комунальні послуги не сплачує, кімнатою не цікавиться. До суду представник позивача Єловець Г.Ю. надала заяву, про розгляд справи без своєї участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача просила винести заочне рішення. Головне управління ДМС у Харківській області просило розглядати справу без участі їх представника. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що на балансі позивача знаходиться гуртожиток по [ADDRESS] з 1931 року. З 01.09.2011 р. відповідача [PERSON] було зараховано до університету як студента НТУ «ХПІ» на підставі наказу № 1691-3 від 08.09.2009 року. У зв'язку з цим відповідач був поселений у гуртожиток № 1, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідачу була виділена кімната, він зареєстрував своє місце проживання за адресою гуртожитку (а/с 15). Як вбачається з актів комісії гуртожитку НТУ «ХПІ» від 14.05.2014 р. та від 06.10.2014 р. відповідач у гуртожитку з 01.07.2012 р. не проживає, його особистих речей у кімнаті [NUMBER] не має.(а.с. 16) На підставі ст.71 ЖК України втратившим право на жиле приміщення можуть бути визнані наймач або члени його сім'ї, які не проживають в квартирі понад шість місяців без поважних причин. Таким чином суд доходить до висновку, що відповідач більш як 6 місяців в кімнаті [NUMBER] гуртожитку не мешкає, нею не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, а тому згідно ст. 72 ЖК України його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кімнаті [NUMBER] гуртожитку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №100, будинку №28, мікрорайону №3, м.Лозова, Харківської області. Позивач та його представник у судове засідання не зявились, представник позивача надав заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглядати за їх відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Приватне підприємство «СУЗ» на підставі договору купівлі-продажу від 23 січня 2002 року є власником квартири №100, яка знаходиться за адресою: м.Лозова, Харківська область, мікрорайон №3, будинок №28. За вказаною адресою зареєстрований відповідач по справі, але в квартирі фактично він не проживає тривалий час, участі в утриманні даного житла, оплаті комунальних послуг, проведенні поточного ремонту не бере. Зазначене підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] від 06.10.2017 року. Збереження реєстрації відповідача змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню належним майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свій позов наступним. Відповідача було зареєстровано 22.09.1996 року на підставі ордеру № 24/113, в кімнаті [ADDRESS]. Однак відповідач з кімнати [ADDRESS] гуртожитку виїхав, особисті речі в кімнаті відсутні, плату за користування житловою площею та комунальні послуги не вносить, заяви про тимчасовий виїзд та збереження за ним житлової площі не залишав. На даний час місце перебування відповідача не відоме. Перешкод в користуванні даною кімнатою позивач не чинить, на сьогоднішній день кімната рахується за відповідачем. У судове засідання представник позивача за довіреністю не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: Відповідно до ордеру № 24/113 від 22.09.1996 року відповідач зареєстрований в кімнаті гуртожитку ПАТ «Азот». Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, у разі відсутності особи понад встановлені строки, така особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач в кімнаті [ADDRESS] з 01.03.2000 року і по даний час не проживає та не користується жилою площею, без поважних причин. Той факт, що відповідач не проживає без поважних причин з 01.03.2000 року в кімнаті [ADDRESS] підтверджується актом про не проживання від 22.12.2014 року, складеним в присутності завідувача гуртожитку Тітаренко Л.С., швейцару гуртожитку [PERSON] та свідків [PERSON] та [PERSON], які мешкають в [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач втратив право власності на к. [ADDRESS] та не проживає в ньому, то він втратив право користування ним та повинен бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свій позов наступним. Відповідача було зареєстровано 25.08.2009 року на підставі ордеру № 803/026, в кімнаті [ADDRESS]. Однак відповідач з кімнати [ADDRESS] гуртожитку виїхав, особисті речі в кімнаті відсутні, плату за користування житловою площею та комунальні послуги не вносить, заяви про тимчасовий виїзд та збереження за ним житлової площі не залишав. На даний час місце перебування відповідача не відоме. Перешкод в користуванні даною кімнатою позивач не чинить, на сьогоднішній день кімната рахується за відповідачем. У судове засідання представник позивача за довіреністю не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: Відповідно до ордеру № 803/026 від 25.08.2009 року відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, у разі відсутності особи понад встановлені строки, така особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач в кімнаті [ADDRESS] з 01.11.2010 року і по даний час не проживає та не користується жилою площею, без поважних причин. Той факт, що відповідач не проживає без поважних причин з 01.11.2010 року в кімнаті [ADDRESS] підтверджується актом про не проживання від 22.12.2014 року, складеним в присутності завідувача гуртожитку Тітаренко Л.С., швейцару гуртожитку [PERSON] та свідків [PERSON] та [PERSON], які мешкають в [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач втратив право власності на к. [ADDRESS] та не проживає в ньому, то він втратив право користування ним та повинен бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаного будинку, а відповідач був в ньому зареєстрований 15.05.2009, що підтверджується записом у домовій книзі, на підставі того, що він доводиться йому сином. Проте у червні 2014 року в пошуках роботи його син [PERSON], зібравши всі свої речі, виїхав з будинку. З цього часу він за вказаною адресою не проживає, своїх речей в будинку не зберігає, а також жодних претензій щодо проживання за місцем реєстрації ніколи не пред'являв. Реєстрація [PERSON] обмежує право користування позивача зазначеним будинком, в тому числі отримання субсидій, тому позивач був вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України /а.с.47/. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.03.2009, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.6-8/. Відповідно до довідки, виданої головою квартального комітету від 06.06.2018, [PERSON], 1980 року народження, за адресою: [ADDRESS] не проживає з червня 2014 року /а.с.9/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному житловому будинку не проживає з червня 2014 року, в будинку не з'являвся, вселятись не намагався, претензій не пред'являв. В силу того, що відповідач прописаний в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаного житла, в ньому зареєстрований відповідач, який є його сином, але він фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Усі витрати, пов`язані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послух, несе лише позивач. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеним будинком, а саме: отримання субсидій на утримання будинку, а також унеможливлює здійснення обміну або продажу будинку, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заяв, заперечень або питань по суті справи не має. Третя особа в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Обставини, викладені у позові, повністю підтверджує. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, проаналізувавши зміст наданих письмових доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Свій позов мотивує тим, що вона є власником вказаного будинку, а [PERSON] була прописана на правах доньки з 04 липня 2000 року, однак, починаючи з вересня 2013 року, [PERSON] у названому будинку не проживає, зібрала свої речі та виїхала в невідомому напрямку. Вирішити спір у добровільному порядку не виявилось можливим, так як відповідач не повідомляє їй свою нову адресу проживання. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомої суду причини, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку /а.с.6-7/. Як зазначила позивач, [PERSON] є її донькою, але з вересня 2013 року у вказаному будинку не проживає, будь-яких її особистих речей в будинку немає. Відповідно до довідки від 30.05.2018, виданої головою квартального № 24 Мелітопольської міської ради народних депутатів, [PERSON]., 1983 р.н., зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04.07.2000, з вересня 2013 року і по теперішній час за даною адресою не проживає. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку не проживає. В силу того, що відповідач зареєстрована в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Свій позов мотивує тим, що йому належить вказаний будинок на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеним будинком, а саме отримання субсидій на утримання будинку, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власником будинку [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 4-132 від 16.01.1992 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 140144872 від 04.10.2018 /а.с.5, 6/. Відповідно до довідки, виданої головою вуличного комітету № 4 від 28.09.2018, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2012 року /а.с.7/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку не проживає з 2012 року, в будинку не з'являлася, вселятись не намагалася, претензій не пред'являла. В силу того, що відповідач прописана в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що він є власником вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом про реєстрацію права власності. У його будинку зареєстрований його колишній зять [PERSON] , але не проживає у ньому на протязі останніх 3 років, з реєстрації добровільно не знімається, чим перешкоджає йому, як власнику, у користуванні своїм будинком, через що він вимушений був звернутися з відповідною позовною заявою до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про день слухання справи, відзив на позов не подав, а тому, враховуючи заяву позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням наявних у справі доказів, на підставі статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності № 106, виданого 03.11.2008 року Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області житловий будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві власності, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» № 20855237 та довідкою Виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області № 105 від 17.02.2020 року (а.с.9-11). Відповідач по справі [PERSON] колишній зять позивача, зареєстрований у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та прописку) № 105 від 17.02.2020 року, але не проживає у ньому понад 3 роки, що підтверджується актами комісії Виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області від 13.11.2019 року та 13.02.2020 року, а також довідкою Виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області від 17.02.2020 року № 104 (а.с.14-16). З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач, який є колишнім зятем позивача, не проживає у будинку понад три роки без поважних причин, самостійно з реєстрації не знімається, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved