Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму позики в розмірі 18000 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн. вказуючи, що 09.09.2010 р. між ним та [PERSON] був укладений договір позики. Згідно з умовами договору [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошову суму в розмірі 18000 грн. на викуп автомобіля та надав йому розписку, в якій зазначив строк повернення грошей по 500 грн. щомісячно до 9 числа кожного місяця, в зазначений строк гроші не повернув. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача грошову суму в розмірі 15000 грн., з урахуванням частини повернення боргу. Представник відповідача позов визнала та пояснила, що її син [PERSON] буде виплачувати борг. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 09.09.2010 р. між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір позики /а.с. 12/. Згідно з умовами договору [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошову суму в розмірі 18000 грн. на викуп автомобіля та надав йому розписку, в якій зазначив строк повернення грошей по 500 грн. щомісячно до 9 числа кожного місяця. В зазначений в розписці строк відповідач гроші не повернув. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У даному випадку суд приймає письмову розписку [PERSON] як підтвердження укладення між сторонами договору позики на вказаних в ній умовах. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач суму боргу до цього часу позивачеві не повернув, тобто прострочив виконання взятих на себе грошових зобов'язань. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання стосовно погашення заборгованості. Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторовіборговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти в розмірі 15000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved