Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 25.07.2009 року між ним та відповідачем - [PERSON] був укладений попередній договір, за умовами якого [PERSON] зобов'язався продати йому автомобіль марки NІSSAN моделі QАSНQАІ, 2008 року випуску, чорного кольору,шасі (кузов, рама) № [NUMBER], тип легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в Енергодарському ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області 12.02.2009 року та підписати договір купівлі-продажу автомобіля. При підписанні зазначеного попереднього договору, він передав відповідачу [PERSON] у якості авансу в рахунок наступного основного договору гроші у сумі 68995 грн. Відповідно до умов попереднього договору, основний договір має бути укладений ними до 15.04.2013 року. До цього часу відповідач взяв на себе зобов'язання підготовити усі необхідні документи та забезпечити згоду своєї дружини на укладення основного договору. Окрім того, умовами попереднього договору від 25.07.2009 року було передбачено, що він [PERSON] повинен, починаючи з 25.07.2009 року сплачувати щомісячно платежі, які передбачені кредитно-заставним договором від 08.04.2008 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк». Вказані суми він [PERSON] мав передавати або самому [PERSON], або сплачувати на вказаний ним рахунок банку. Умови договору він виконував належним чином і вчасно сплачував обумовлені платежі. Однак, у листопаді 2009 року відповідач [PERSON] без попередження та узгодження з ним скасував видану йому довіреність на транспортний засіб, внаслідок чого банк вилучив у нього [PERSON] автомобіль. При цьому, відповідач [PERSON] відмовився укласти з ним договір купівлі-продажу автомобіля, не повернув йому суму сплаченого ним авансу та інші здійснені виплати, а також не сплатив йому заподіяні збитки та штрафні санкції , обумовлені договором. Таким чином, він [PERSON] залишився без грошей та без автомобіля. Відповідно до п. 6 попереднього договору від 25.07.2009 року у разі порушення зобов'язання з боку відповідача, він повинен відшкодувати йому понесені збитки, а також сплатити неустойку у розмірі 200% від суми авансу. Під час підписання попереднього договору 25.07.2009 року, ним [PERSON] було передано [PERSON] гроші в сумі 68995 грн. Посилаючись на статті ЦК України позивач просить суд: - стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь сплачений аванс в сумі 68995 грн., а також неустойку в сумі 137990 грн. -стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2100 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву у котрій просить суд справу розглянути у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про час розгляду справи своєчасно попереджений відповідно до ст. 74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням в газеті (а.с.36), заперечень не надіслав, у зв'язку з чим, суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2009 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений попередній договір, за умовами якого [PERSON] зобов'язався продати [PERSON] автомобіль марки NІSSAN моделі QАSНQАІ, 2008 року випуску, чорного кольору,шасі (кузов, рама) № [NUMBER], тип легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в Енергодарському ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області 12.02.2009 року та підписати договір купівлі-продажу автомобіля. При підписанні зазначеного попереднього договору, [PERSON] передав відповідачу [PERSON] у якості авансу в рахунок наступного основного договору гроші у сумі 68995 грн. Умови договору [PERSON] виконував належним чином і вчасно сплачував обумовлені платежі. Але у листопаді 2009 року відповідач [PERSON] без попередження та узгодження з ним скасував видану йому довіреність на транспортний засіб, внаслідок чого банк вилучив у [PERSON] автомобіль марки NІSSAN моделі QАSНQАІ, 2008 року випуску, чорного кольору,шасі (кузов, рама) № [NUMBER], тип легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER]. Передача позивачем грошей відповідачу в сумі 68995 грн. підтверджується п. 3.1 договору (а.с.4). Розмір неустойки обговорений сторонами та складає відповідно до п.6 попереднього договору від 25.07.2009 року у розмірі 200% від суми авансу (а.с.5). Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому, що [PERSON] порушив умови договору. Вимоги позивача підтверджується копією попереднього договору від 25.07.2009 року (а.с.4-5), копією рішення апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2012 року (а.с.6-10), копією кредитно - заставного договору від 08.04.2008 року (а.с.16-20). На підставі викладеного,

Outcome: approved