Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з державної казначейської служби України в його користь 1000 000 (один мільйон) грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями посадових осіб ГУМВС України у Львівській області. Позов мотивовано наступним. 29.07.2013р. він направив на адресу відповідача заяву про вчинення дільничним інспектором Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області Шломенко С.І. злочинів, передбачених ст.ст.364, 366 КК України. Однак відповідачем не внесено відповідних відомостей до ЄРДР та йому не надано статусу потерпілого, чим завдано йому матеріальної шкоди. В судове засідання позивач не прибув. Подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлена в судове засідання не прибула. Подала заперечення проти позову, в яких зазначила наступне. За наслідками розгляду звернення [PERSON] Головним управлінням МВС України у Львівській області, заявнику було надано відповідь, якою повідомлено, що в ході проведення перевірки не встановлено фактів зловживання службовим становищем чи перевищення службових повноважень з боку дільничного інспектора, а тому, перевірку за його зверненням припинено. Крім того,позивачем не доведено причинний зв'язок між заподіяною йому моральною шкодою та неправомірними на його думку діями відповідача, не доведено розміру моральної шкоди, а також не доведено вини відповідача у її заподіянні, а тому, вважає позов безпідставним. Просить розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. Дослідивши докази по справі, суд в задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. Із заяви, датованої позивачем 29.07.2013р. вбачається, що останній звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області та просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення старшим дільничним інспектором міліції Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області злочинів, передбачених ст.ст.364, 366 КК України. Згідно листа від 23.08.2013р., [PERSON] повідомлено, що в ході проведеної перевірки не встановлено фактів зловживання дільничним інспектором Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області службовим становищем чи перевищення службових повноважень, а тому, перевірку за його зверненням припинено. Відповідно до вимог ст.1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, не¬законного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного засто¬сування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнен¬ня у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попе¬реднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Для настання відповідальності за ч.1 ст.1176 ЦК України необхідно, щоб вищеперераховані дії правоохоронних органів та суду були незаконними. В даному випадку [PERSON] не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності і вищевказані заходи до нього ГУМВС України у Львівській області не застосовувались. Такий же порядок та підстави відшкодування шкоди визначені Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду». Крім того, з представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. В той же час, із змісту позовної заяви випливає, що підставою стягнення моральної шкоди є незгода [PERSON] з тим, що відповідачем не внесено відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В даному випадку, дії відповідача можуть бути оскаржені до слідчого судді, в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством. Також, позивач в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд в судовому засіданні не здобув. З огляду на зазначене, а також те, що відшкодування моральної шкоди не може слугувати позивачу джерелом для збагачення, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed