Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 17.05.2018 року мотивуючи тим, що 14.10.2017 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, кадастровий номер 3210300000:03:022:0073, що розташована за адресою Київська область, м. Біла Церква, вулиця Гетьмана Сагайдачного, 14. У визначений законом термін він звернувся до Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 02.05.2018 року державний нотаріус Другої нотаріальної контори [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області, [PERSON] винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №101547, виданого 03.04.2007 року [PERSON] міським відділом земельних ресурсів на земельну ділянку, площею 0,0649 га, що розташована за адресою Київська область, м. Біла Церква, вулиця Гетьмана Сагайдачного, 14, кадастровий номер 3210300000:03:022:0073. Причиною відмови послугувало те, що власниками земельної ділянки є він та його мати [PERSON], яка померла 14.10.2017 року. Частки співвласників даної земельної ділянки не були визначені. На даний момент визначити розмір часток у вищевказаної ділянки не представляється можливим в звязку зі смертю співвласника земельної ділянки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] також є його рідні сестри [PERSON] та [PERSON], які від прийняття спадщини усунулися, заяв про відмову та про прийняття спадщини до Другої [PERSON] державної контори не подавали. Тому, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0649 га, що розташована за адресою Київська область, м. Біла Церква, вулиця Гетьмана Сагайдачного, 14, кадастровий номер земельної ділянки: 3210300000:03:022:0073, в порядку спадкування за законом. 31.08.2018 року представник позивача, адвокат [PERSON], подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме просила: визначити частку померлої 14.10.2017 року [PERSON], у майні спільної сумісної власності у вигляді земельної ділянки площею 0,0649 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гетьмана Сагайдачного (Червонофлотська),14, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3210300000:03:022:0073, в розмірі 1/2 частини та визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [INFO], право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0649 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гетьмана Сагайдачного (Червонофлотська),14, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3210300000:03:022:0073, в порядку спадкування за законом, після померлої 14.10.2017 року [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, уточнені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа: [PERSON] міська державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила, до суду подано лист про розгляд справи без участі\~ представника нотаріальної контори на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 134/2018 щодо майна померлої 14.10.2017 року [PERSON], встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 1217 ЦК України\~\~ спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1261 ЦК України\~\~ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.\~\~ Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що 14.10.2017 року у віці 91 рік померла [PERSON], [INFO], уродженка села Дрозди Білоцерківського району Київської області, яка на день смерті\~ була зареєстрована та проживала в [INFO]. Позивач [PERSON]\~ являється сином померлої, зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], у визначений законодавством строк 28.03.2018 року звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини та 02.05.2018 року отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадкове майно в звязку з тим, що неможливо визначити частку спадкодавця у праві власності на земельну ділянку площею 0,0649 га, що розташована за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Гетьмана Сагайдачного (Червонофлотська),14, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3210300000:03:022:0073, що підтверджено матеріалами справи (а.с.7,35) та матеріалами спадкової справи № 134/2018 щодо майна померлої 14.10.2017 року [PERSON] (а.с. 85-106). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР №003829 (а.с.13) вбачається, що 07.01.1959 року народився [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON]. З свідоцтва про народження серії ЯР №137203 (а.с.42) вбачається, що 24.06.1941 року народилася [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON]. 19.07.1968 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований [INFO], Палац\~ одруження, актовий запис № 4653. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серія ІІ-ЯК №0312428 (а.с.41). З свідоцтва про народження серії ЯЯ №651367 (а.с.46) вбачається, що 17.04.1950 року народилася [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON]. 14.12.1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований [INFO], відділ ЗАГС Московського району, актовий запис №1359. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серія І-БК №383774 (а.с.46). З матеріалів спадкової справи (а.с.85-106) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дочки померлої 14.10.2017 року [PERSON], заяву про відмову від прийняття спадщини за законом не подавали, позивач подав заяву про прийняття спадщини, заповіт [PERSON] не складала. Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON],\~ являються спадкоємцями першої черги після померлої 14.10.2017 року матері [PERSON]. Згідно довідки про місце проживання та склад сімї №1816 від 28.03.2018 року (а.с.89) [PERSON] [INFO],\~ була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], до дня смерті 14.10.2017 року. Як вбачається з витягу №51393458 зі Спадкового реєстру (а.с.8), 14.10.2017 року померла [PERSON], після її смерті у Другій [PERSON] міській державній нотаріальній конторі 28.03.2018 року відкрилася спадкова справа № 134/2018. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.05.2018 року (а.с.18), [PERSON] успадкував, після померлої 14.10.2017 року [PERSON], 13/25 частки житлового будинку під №14 з відповідними будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Гетьмана Сагайдачного (вулиця Червнофлотська) в місті Біла Церква Київської області, який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою 27.04.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за 2-462, зареєстрованого [PERSON] міжміським бюро технічної інвентаризації 27.04.1998 року, номер запису 1192, в книзі 12. Загальна площа житлового будинку 95,7 кв.м. Спадкова справа №134/2018, зареєстровано в реєстрі за 1-782. 02.05.2018 року державним нотаріусом Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON], на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровано свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-782, від 02.05.2018 року на житловий будинок, який розташований за адресою Київська область, м. Біла Церква вулиця Сагайдачного Гетьмана, (вулиця Червнофлотська)\~ 14, власник [PERSON]. Номер запису про право власності: 25952640, що підтверджується\~ витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.19). Як вбачається з договору дарування від 02.07.1993 року (а.с.20-21) [PERSON] подарував [PERSON] дванадцять двадцять пятих частин житлового будинку з частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою м. Біла Церква по вулиці Червонофлотська, 14. Зареєстровано в реєстрі за №2-2005. 12.04.2018 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований за адресою Київська область, м. Біла Церква вулиця Гетьмана Сагайдачного, 14, замовник технічної інвентаризації [PERSON] (а.с.22-26). 03.04.2007 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №101546, яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 0,0649 га, кадастровий номер: 3210300000:03:022:0073, яка розташована Київська область м. Біла Церква вулиця Червонофлотська, 14. Цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010701100057 (а.с.27). 03.04.2007 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №101547, яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 0,0649 га, кадастровий номер: 3210300000:03:022:0073, яка розташована Київська область м. Біла Церква вулиця Червонофлотська, 14. Цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010701100056 (а.с.28). Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.29-31) земельна ділянка площею 0,0649 га, кадастровий номер: 3210300000:03:022:0073, розташована Київська область м. Біла Церква вулиця Червонофлотська, 14. Цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Державна реєстрація земельної ділянки 03.04.2007 року. На підставі державного акту від 03.04.2007 ЯЕ101547 власниками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно\~ ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.81 ч.1 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Відповідно до ч.1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення частки кожного з учасників спільної власності (спільна сумісна власність).\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали та не заперечували проти задоволення вимог [PERSON]. Отже, враховуючи, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, суд приходить до висновку, що частка померлої 14.10.2017 року [PERSON], у майні спільної сумісної власності у вигляді земельної ділянки площею 0,0649 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гетьмана Сагайдачного (Червонофлотська), 14, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3210300000:03:022:0073, становить в розмірі\~ 1/2 частини,\~ на яку має право [PERSON]. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved