Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати йому додатковий строк термін два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої 23 липня 2004 року, [PERSON] Обґрунтовуючи позовні вимоги послався на такі обставини щодо суті спору: 23 липня 2004 року померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2, 77 га, яка знаходиться на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначив, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої, оскільки його брат, [PERSON] помер 25 жовтня 2014 року. Звернувся до нотаріусу з приводу оформлення спадщини відмовив йому, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини. Вказав, що строк для прийняття спадщини пропустив тому, що не знав про існування земельного паю своєї матері та про даний факт стало відомо від представника СВК «Зоря» [PERSON] У судове засідання позивач не зявився надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій визнав позовні вимоги повністю та просив провести розгляд без їх участі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,\~ у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4\~ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абзаці 2, 3 п.4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють правовідносини у справі до судового розгляду» пленум роз'яснив, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. В абзаці 6 п.11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» пленум роз'яснив, що за змістом частини четвертої\~статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Виходячи зі \~ст.16 ЦК України суд може визнати право особи або захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини . Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Стаття 1270 ЦК визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття . Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Частиною 3 ст. 1272 ЦК передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи справу

Outcome: approved