Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 04.03.2016 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2016 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що не проживають однією сім'єю з вересня 2015 року, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, оскільки мають різні погляди на життя, різні вподобання та стремління, зникло почуття любові і довіри, в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння, взаємні образи, стосунки стали нестерпними і жити надалі разом не змогли, сім'я існує лише формально, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував та просив залишити судові витрати за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов до суду не надала. Відповідно до ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.2014 року у відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1806, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 111 СК України, ухвалою Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 12.04.2015 року сторонам було надано строк для примирення, однак позивач виявляє стійке волевиявлення спрямоване на припинення сімейних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач не надала до суду заперечень проти позову з належними, допустимими та переконливими доказами в їх підтвердження. Отже, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач заявив клопотання про залишення судових витрат за ним.

Outcome: approved