Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 20.02.2013 року з відповідачем по справі [PERSON] був укладений кредитний договір № КК-3730/20.02.2013 -Кр, за умовами якого відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 2000 грн. Однак, умови за наведеним кредитним договором відповідач належно не виконував, у результаті чого утворилася заборгованість по кредиту у сумі 1667,21 грн. та заборгованість по відсотках 1317,04 грн., що разом становить 2984,25 грн. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту у сумі 2984,25 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Від представника позивача кредитної спілки «Компаньйон» Бєлоусової Л.В. надійшла письмова заява, в якій вона на позовних вимогах наполягала, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. У разі неявки у суд відповідача постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином в порядку частин 5 та 9 ст. 74 ЦПК України судовими повістками та через оголошення у пресі, про що у справі є відповідні докази, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 17 березня 2014 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що 20.02.2013 року між позивачем кредитною спілкою «Компаньйон» (свідоцтво про держ. реєстрацію юр. особи а.с. 11) та відповідачем [PERSON] за її заявою був укладений кредитний договір № КК- 3730/20.02.2013 -Кр, за умовами якого відповідач отримала від позивача грошову суму у розмірі 2000 грн. (п. 1.1) (а. с.5, 7). Плата за користування кредитом (проценти) була встановлена у розмірі 0.134246 % на день від суми залишку кредиту виходячи з річної процентної ставки 49 % (п. 3.2). За умовами п. 3.4 договору кредитування, погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків (а.с. 6). Датою останнього платежу, який повинна була здійснити відповідач, у цьому графіку зазначена «20.08.2014 року». Отримання [PERSON] зазначеної суми підтверджується також копією видаткового касового ордеру від 20.02.2013 року (а.с. 10). Також, 20.02.2013 року між тими самими сторонами була укладена додаткова угода до зазначеного договору, якою плату за користування кредитом (проценти) було збільшено до 0,369863 % на день від суми залишку кредиту, виходячи із процентної ставки 135 %, а також, доданий до договору п. 3.10, яким передбачена плата за користування кредитом у разі стягнення боргу у судовому порядку - 135 % (а.с. 12). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що виплати за наведеним кредитним договором відповідач здійснював нерегулярно та не у повному обсязі, у результаті чого станом на 05.12.2013 року утворилася заборгованість по кредиту у сумі 1667,21 грн. та заборгованість по відсотках 1317,04 грн., що разом становить 2984,25 грн.. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти в розмірі та на умовах, вказаних у договорі, а позичальник зобов'язується повернути кредит та виплатити відсотки, встановлені договором. За правилами ст. ст. 525 - 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, тобто повернення всієї суми кредиту. Так, під час розгляду справи встановлено, що між сторонами існують договірні кредитні відносини. Відповідач належно не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та заборгованість утворилася у результаті неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання. Законом встановлено право позивача достроково вимагати повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у разі неналежного виконання відповідачем умов договору. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 2984,25 грн. Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За приписами ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає документально підтверджений судовий збір у розмірі 229,40 грн. (а.с. 1). На підставі ст. ст. 509, 510, 525 - 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved