Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 09.10.2019 року було укладено договір оренди квартири, яким визначили розмір місячної орендної плати - 8 000 грн., оплата проводиться не пізніше 10 числа кожного місяця; зобов`язання забезпечуються завдатком у розмірі 8 000 грн. Вказані суми були сплачені відповідачу в день укладення договору. 14.10.2019 року він повідомив відповідача про те, що за сімейними обставинами він не зможе в`їхати в квартиру, запропонував розірвати договір і сплатити компенсацію за 4 дні. Відповідач не погодилася на це, тому він повідомив її, що буде проживати в квартирі. Повернувшись з відрядження 27.10.2019 року в орендовану квартиру потрапити не зміг, так як відповідач поміняла один із замків вхідних дверей. На його телефонний дзвінок відповідач сказала, що ніяких грошей він від неї не отримає і щоб забирався геть. Фактично квартира йому не була передана, жодного дня він в ній не проживав. Враховуючи це, та те, що порушення зобов`язання сталося з вини відповідача, він відмовляється від договору та просить суд стягнути з відповідача на його користь наступні суми: 8 000 грн. орендної плати, 8 000 грн. завдатку та 8 000 грн. (розмір завдатку) в якості відшкодування завданих йому збитків. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував, що ключі від орендованої квартири йому були передані в день підписання договору. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, врахувати наданий ними відзив. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Вказана позовна заява зареєстрована в суді 31.01.2020 року. 03.02.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями було визначено головуючого суддю. 11.02.2020 року надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м.Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо перевірки зареєстрованого місця проживання відповідача. 12.02.2020 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, позивачем - відповідь на відзив. 07.10.2020 року ухвалою суду були витребувані докази. 24.11.2020 року судом отримано витребувані докази. В судовому засіданні був допитаний в якості свідка [PERSON] , який є знайомий позивача, брокером та який повідомив, що він складав договір оренди та був присутній при його підписанні. Не було пральної машинки, були проблеми з розетками. В договір це не списували, акт не складали, усно домовилися, що відповідач усуне недоліки, але в подальшому він дізнався від відповідача, що це не було зроблено. Ключі від квартири позивачу були передані після підписання договору. Знає, що позивач через якийсь час переїжджав в іншу квартиру не з квартири, що орендував у відповідача. В суді встановлено, що 09.10.2019 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) був укладений Договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS] , яка орендується [PERSON] для особистого та членів його сім`ї проживання. В оренду також здається наступне майно, яке знаходиться в квартирі: холодильник, телевізор, витяжка, газова плита, електродуховка (п.1.6). Пунктом 3.1 договору визначено, що квартира та майно що орендуються, повинні бути передані орендодавцем та прийняті орендарем протягом 1 дня з моменту підписання даного договору. Строк оренди визначено в п.4.1 та складає 12 місяців з моменту підписання договору та діє відповідно з 10.10.2019 року до 10.10.2020 року. Розмір місячної орендної плати складає 8 000 грн. (п.5.1), яка має сплачуватися орендарем не пізніше 10 числа кожного наступного місяця шляхом передачі готівкових коштів Орендодавцю (п.5.2). Пунктом 5.4 договору визначено, що зобов`язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечується у вигляді завдатку у розмірі 8 000 грн., який повертається орендарю по закінченню договору оренди при нормальному фізичному зносі квартири, або може бути використаний як останній місяць оренди за домовленістю сторін. В суді встановлено та підтверджено додатком №1 до договору оренди та поясненнями сторін, що 09.10.2019 року [PERSON] (орендар) передав, а [PERSON] (орендодавець) прийняла на виконання умов договору дві суми по 8 000 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном, як визначено статтею 762 ЦК України, з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором; плата за користування майном вноситься щомісяця, якщо інше не встановлено договором; наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Відповідно до ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Статтею 767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і стані, що відповідають договору найму та її призначенню. Відповідно до статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. По даній справі було встановлено, що між сторонами був укладений договір оренди, в якому визначено всі необхідні умови, строки, розмір плати. Позивач отримав в день укладення договору оренди ключі від квартири, здійснив визначені договором оплати. З обґрунтувань позовної заяви слідує, що позивач 14.10.2019 року повідомив усно відповідача про неможливість в`їхати в орендовану квартиру з огляду на сімейні обставини та запропонував розірвати договір. В судовому засіданні позивач надав пояснення по спору, в яких повідомив про те, що в квартирі були недоліки - в деяких місцях оголена проводка, брудна білизна і не було пральної машинки, і під час укладання договору усно домовилися, що ці недоліки будуть усунуті відповідачем. В такі умови в квартирі він не міг в`їхати з дітьми, і з урахуванням того, що станом на 14.10.2019 року нічого не змінилося, він і запропонував відповідачу розірвати договір. Встановлено, що письмових доказів того, що були пропозиції розірвати договір, чи що мали місце недоліки в квартирі, сторони не мають і такі документи ними не складалися. Питання про час поселення в квартиру та чи взагалі воно мало місце судом не з`ясовується, оскільки це є право позивача. З матеріалів ЖЕО №7815 від 28.10.2019 року, отриманих на запит суду, слідує, що позивач 28.10.2019 року звертався до поліції, повідомляв про те, що 27.10.2019 року він, повернувшись з відрядження, з`ясував, що були поміняні замки в квартирі, яку він орендує, і що відповідач не повертає йому грошові кошти. За результатами розгляду заяви позивача було встановлено відсутність підстав для відкриття кримінального провадження. Викладене вище дає підстави суду для встановлення факту, що в жовтні 2019 року після укладення спірного договору оренди позивач отримав ключі від квартири, в квартирі був, за перший місяць вніс відповідачу орендну плату, що свідчить про те, що внесена позивачем орендна плата за перший (жовтень) місяць, не підлягає поверненню і тому в частині позовних вимог про стягнення орендної плати за перший місяць 8 000 грн. має бути відмовлено. Встановлено в суді і те, що сторони по справі, які є сторонами договору найму, не оформлюючи відповідні документи, розірвали дію даного договору. В частині позовної вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі 8 000 грн., на думку суду має бути відмовлено, оскільки жодних доказів до цієї позовної вимоги не було надано суду. Окрім того, позивачем не було наведено жодного обґрунтування заподіяння йому відповідачем збитків в розумінні статті 22 ЦК України. За результатами розгляду позовної вимоги про стягнення з відповідача 8 000 грн. завдатку суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 546, 547, 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання завдаток підлягає поверненню. По даній справі сторони визначили у п.5.4 договору оренди квартири від 09.10.2019 року, що зобов`язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечується у вигляді завдатку у розмірі 8 000 грн., який повертається орендарю по закінченню договору оренди при нормальному фізичному зносі квартири, або може бути використаний як останній місяць оренди за домовленістю сторін. Вказана в даному пункті договору умова містить в собі два варіанта майбутньої долі сплаченої позивачем суми 8 000 грн. в якості завдатку, які свідчать також про наявність двох визначень вказаної суми: повернення коштів після виконання умов договору, що є завдатком, та зарахування коштів в рахунок орендної плати за останній місяць оренди, що є авансом. З заперечень проти позовних вимог сторони відповідача слідує, що суму 8 000 грн. відповідач вважає оплатою оренди за наступний і останній місяць- листопад 2019 року, тобто, з урахуванням п.5.4 договору, ця сума є авансом, а не завдатком. Враховуючи вказані вище обставини, та те, що судом встановлено наявність підстав для оплати оренди лише за один місяць - жовтень 2019 року, яка і була здійснена позивачем, а також враховуючи відсутність доказів користування позивачем орендованою квартирою в листопаді місяці 2019 року, суд вважає, що сума 8 000 грн. сплачена в якості забезпечення виконання зобов`язання згідно п.5.4 договору, є авансом і має бути повернута позивачу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України та прийняті судом рішення, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. у відповідності до ст.137 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial