overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], вказуючи, що у належній йому квартирі прописана відповідачка, але з липня 2015 року вона в зазначеній квартирі не мешкає. Про те, що [PERSON] зареєстрована в квартирі йому стало відомо лише після оформлення правовстановлюючих документів. В добровільному порядку відповідачка не виписується з квартири, чим створює йому певні перешкоди в користуванні власністю та розпорядженням на власний розсуд. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], оскільки позивачу стало відомо про те, що відповідачка зареєстрована в його квартирі, лише після оформлення правовстановлюючих документів, крім того з липня 2015 року вона в квартирі не проживає, особистих речей її вдома немає. В утриманні квартири, оплаті послуг відповідачка участі не приймає, чим чинить йому перешкоду у користуванні майном. Відповідачка у судове засідання не зявилася, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Запорізька правда» № 12 (23696) від 31.03.2016/а.с.50-51/. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.07.2015/а.с.6-9/. За відомостями Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]/а.с.18/. Згідно довідки ЖБК № 6 від 12.12.2015/а.с.13/ [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], однак за вказаною адресою не проживає/а.с.7/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка позивача. Їй відомо, що відповідачка не проживає в [INFO], а вже давно мешкає в м. Москва. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка не проживає в квартирі вже багато років, вона уїхала до м. Москва, там живе та вийшла заміж, чому не виписується з квартири, їй не відомо. Отже, в судовому засіданні встановлено, що з 10.07.2015 і по теперішній час відповідачка в квартирі не проживає. З цього часу вона в квартирі не зявляється, вселятись не намагалася, претензій не предявляла. В силу того, що відповідачка прописана в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачка без поважних причин не проживає в квартирі більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області 03.09.2010 року йому належить зазначений будинок. У будинку зареєстрована відповідачка по справі, але з грудня 2016 року в ньому не проживає, її особистих речей у будинку немає, а тому він просить суд визнати її такою, що втратила право користування вказаним житловим будинок. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та дав згоду на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідачки. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, судові повістки повернулись на адресу суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання, а тому суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області 03.09.2010 року та витягу про державну реєстрацію прав № 27642338 від 14.10.2010 року, позивачу належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.5, 6). Відповідачка по справі зареєстрована у зазначеному будинку, але не проживає в ньому з грудня 2016 року, її особистих речей у будинку немає, про що свідчить акт від 11 жовтня 2017 року, складений депутатом Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області в присутності сусідів. Відповідно до довідки виконкому Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1823 від 11 жовтня 2017 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але не проживає за даною адресою з грудня 2016 року (а.с.12). Згідно положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідачка не проживає у будинку понад один рік без поважних причин, вона має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою,\~в якій\~просить визнати\~відповідачку такою,\~що втратила\~право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що він є власником вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом про реєстрацію права власності. У його будинку зареєстрована його донька [PERSON] , але не проживає в ньому понад 10 років, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає, самостійно з реєстрації не знімається, що заважає йому як власнику розпоряджатися власним будинком, через що він і звернувся з вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відзив на позов не подала, а тому, приймаючи до уваги заяву позивача, вважаю можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане Виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області на підставі рішення Виконавчого комітету № 228 від 29.05.2009 року та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно з КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» № 23240113 від 08.07.2009 року (а.с.5,6). Відповідачка по справі, яка є донькою позивача, зареєстрована у вищезазначеному будинку, але не проживає у ньому з 2010 року по теперішній час, про що свідчить довідка (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) № 816 від 19.03.2020 року Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області та акт про фактичне проживання від 19.03.2020 року, завірений головою Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.8-9). З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідачка, яка є донькою позивача, зареєстрована, але не проживає у будинку позивача з 2010 року без поважних причин, самостійно з реєстрації не знімається, а тому вона має бути визнана такою, що втратила право користування житловим будинком позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаної квартири, а відповідачка є його рідною дочкою, яка ще у 1987 році разом з колишньою дружиною [PERSON] виїхала з квартири і наразі її місце перебування невідоме. Реєстрація відповідачки обмежує право користування позивача зазначеною квартирою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомої суду причини, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивач є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло та копією технічного паспорту на квартиру./а.с.9-10/. Додатково позивач зазначив що другий співвласник квартири - [PERSON] - його рідна матір, однак вона померла [INFO] /а.с.11/, і він прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України. Як зазначив позивач, відповідачка є його донькою, яка разом зі своєю матір'ю в 1987 році виїхала з вищевказаної квартири, будь - яких її особистих речей в квартирі немає. Відповідно до довідки, виданої старшою за будинком 15 травня 2018 року, [PERSON], 1986 року народження дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] з 1987 року і по теперішній час. Отже, судом встановлено, що відповідачка у вказаній квартирі не проживає. В силу того, що відповідачка зареєстрована в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачка без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою № 140 в буд. № 54 по вул. Героїв України в м. Мелітополі. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником вказаної квартири, в ній прописана відповідачка, але з травня 2015 року не проживає в ній без поважних причин, не сплачує оплату комунальних послуг, чим чинить йому перешкоду у користуванні майном. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав та пояснив, що він власник квартири [ADDRESS]. Відповідачка його колишня дружина, яка зареєстрована у вказаній квартирі, однак з травня 2015 року не живе в ній без поважних причин, де вона зараз він не знає. В добровільному порядку відповідачка не виписується, чим створює йому певні перешкоди в користуванні його власністю та розпорядженням на власний розсуд. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, про день слухання справи була повідомлена належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 19.09.2006 за № 4014/а.с.9/. Відповідно до довідки, яка видана головою ЖБК-47 «Весняний» від 29.12.2016, [PERSON], [INFO] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 08.05.2015/а.с.8/. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мати позивача, в спірній квартирі зареєстрована відповідачка, яка є колишньою дружиною її сина. Вона не бачила відповідачку десь три роки, вселятися вона не намагалася, на квартиру не претендувала. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивач його друг з дитинства. Відповідачку він не бачив більше двох років, йому відомо, що вона виїхала в м. Москва, вселятися в квартиру вона не намагалася. Отже, в судовому засіданні встановлено, що з 2015 року відповідачка у вказаній квартирі не проживає та з цього часу вона в квартирі не зявлялася, вселятись не намагалася, претензій не предявляла. В силу того, що відповідачка зареєстрована в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачка без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на гараж, розташований по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені в ньому обставини та просив його задовольнити, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Представник відповідача у судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] у 2008 році у дворі будинку [ADDRESS] за власні кошти та з власних будівельних матеріалів самочинно збудовано капітальний гараж, площею 24,0 кв.м. З метою підтвердження можливості подальшої експлуатації гаражу позивачем за власні кошти виконано у ТОВ «АРБУДПРОЕКТ» відповідний технічний висновок про технічний стан будівельних конструкцій гаражу, розташованого по [ADDRESS] і визначення можливості його подальшої експлуатації. Згідно вище зазначеного технічного висновку, будівельні конструкції об»єкту знаходяться в нормальному технічному стані і придатні до подальшої експлуатації; загальний технічний стан основних будівельних конструкцій та планування об»єкту не суперечать вимогам безпечної експлуатації будівлі в цілому, а також відповідають будівельно-технічним, екологічним, санітарно-гігієнічним, протипожежним та іншим нормам і правилам; нежитлова будівля може експлуатуватися безпечно для життя і здоров»я людей. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» № 1952-IV від 01.07.2004 р. обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, вироблену (створену) особою, набувається нею, якщо інше не встановлене договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п.п. 10 пункут 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності на інших речових прав на нерухоме майно. За таких підстав вимога позивача про визнання за ним права власності на самовільно побудований гараж підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудам за адресою: с.Жеведь, Чернігівського району та області, вул.Чернігівська, 2, як за спадкоємцем за заповітом після смерті дядька [PERSON], який помер 09 лютого 2014 року. В обґрунтування позову зазначив, що на цей будинок відсутні правовстановлюючі документи, а тому він не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, справу просили розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач Жеведська сільська рада Чернігівського району справу просила розглянути без участі їх представника, позовні вимоги визнала. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно наданої копії свідоцтва про смерть /а.с.10/, [PERSON] помер 09 лютого 2014 року. Відповідно до довідки Жеведської сільської ради Чернігівського району та області /а.с. 15/ спірний будинок згідно погосподарської книги був зареєстрований за [PERSON] і користувався він ним на правах власності. Після смерті [PERSON]В відкрилась спадщина. За заповітом від 04.12.2013 позивач є спадкоємцем всього майна [PERSON] /а.с.9/. Рішенням Чернігівського районного суду від 03.08.2015 позивачу визначено додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини. Як видно з копії спадкової справи, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Враховуючи, що [PERSON] проживав у спірному будинку сам, інші спадкоємці спадщину не приймали, то суд приходить до висновку що позивач набув право власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами в цілому, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір іпотеки, укладений між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк», мотивуючи свої вимоги тим, що 05.10.2007 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Житлобудінвест» було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва житлового будинку №45/1-106-2фл. Відповідно до умов договору позивач надає ТОВ «Фінансова компанія «Житлобудінвест» кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], а ТОВ «Фінансова компанія «Житлобудінвест» зобов'язується використати зазначені кошти для будівництва зазначеного об'єкта будівництва і передати позивачу по завершенню будівництва частину об'єкта будівництва - квартиру, описану в Інвестиційному договорі. 17.10.2007 року між позивачем та ВАТ «Ерсте Банк» було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позивачу цільовий кредит з метою інвестування отриманих за кредитним договором коштів в об'єкт нерухомого майна. З метою забезпечення вимог за кредитним договором між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк» було укладено договір іпотеки, предметом якого визначено майнові права на квартиру №106 на 21 поверсі, загальною площею 70,43 кв.м. у будинку [ADDRESS]. Оскільки згідно вимог законодавства на момент виникнення правовідносин між сторонами майнові права на об'єкт незавершеного будівництва не були віднесені до предмета іпотеки відповідно до Закону України від 25.12.2008 року, позивач просить визнати недійсним вказаний договір іпотеки. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 09.09.2014 року був присутнім. В подальшому в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] Зазначив, що після смерті матері залишилася спадщина - у вигляді частки квартири [ADDRESS]. Зазначену частку квартири померла заповідала своєму синові [PERSON] Пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, бо працює вахтовим методом. Представник позивача до судового засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позову наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач Запорізька міська рада надали заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа Шоста державна нотаріальна контора, просить розглянути справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного, [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] заповідала належну їй частку квартири [ADDRESS], своєму синові [PERSON], що підтверджується заповітом від 24.02.2009 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.10.2013 року [PERSON], було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з пропуском строку встановленого ст.1270 ЦК України. В ст.1270 ЦК України визначено, що спадок приймається в строк 6 місяців з дня відкриття спадку. За ст.1272 ЦК України дозволяється суду в порядку позовного провадження визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для прийняття спадку, у випадку пропуску такого строку за поважними причинами. Тож, позивачем дійсно пропущено строк на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], суд вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved