Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 18.08.2009 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав відповідачу кошти в розмірі 9 500,00 доларів США, кошти мали бути повернуті не пізніше грудня 2009 року. Однак, кошти в назначений термін не повернуто. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2013 року його позов про стягнення з відповідача боргу був задоволений частково, та стягнуто борг в розмірі 104 196,75 грн., з яких 75 905,00 грн. сума основного боргу (за курсом на час прийняття рішення), 20 830,19 грн. процентів за користування позикою, 7 461,56 грн. - 3 % річних. Рішення набрало законної сили, 06.09.2013 року видано виконавчий лист. Однак, рішення не виконано. Крім того, на момент підготовки даного позову офіційний курс долара значно зріс. У зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача додаткову суму за договором позики у зв'язку з підвищенням курсу долара, станом на 26.02.2016 року в сумі 182 970,00 грн., проценти в сумі 120 412,39 грн. за період з 26.11.2012 року по 26.02.2016 року, та 3 % річних за період з 26.11.2012 року по 26.02.2016 року в сумі 25 256,27 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд за його відсутності не подав. Викладені обставини дають підстави суду для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 18.08.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на суму 9 500,00 доларів США, строком до грудня 2009 року. Оскільки, позичальник кошти позивачу не повернув, останній звернувся до суду з відповідним позовом. 19.04.2013 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва (справа № 2604/29298/12) було задоволено позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача на його користь коштів в сумі 105 238,72 грн. Встановлено, що кошти до цього часу позивачу не повернуто. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. По даній справі позивач просить стягнути з відповідача курсову різницю долара станом на 26.02.2016 року в сумі 182 970,00 грн. Дана сума є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Встановлено, що відповідач кошти позивачу не повернув, що дає підстави для стягнення процентів за період з 26.11.2012 року по 26.02.2016 року в сумі 120 412,39 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. За період з 26.11.2012 року по 26.02.2016 року 3 % річних складає 25 256,27 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказів на спростування доводів позивача відповідач не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. В даному випадку позивач сплатив 3 287,00 грн., дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved