Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] в с.Каленське Коростенського району померла його матір, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у виді земельної ділянки площею 3.81 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Каленської сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка їй належала на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] та земельної частки (паю) розміром 4.75 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Каленської сільської ради та належала спадкодавцю на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду від 14.12.2009 року. За життя його матір склала заповіт, яким все своє майно заповідала йому. Вказав, що фактично прийняв спадщину після смерті матері, однак отримав у нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як існують розбіжності у правовстановлюючих документах, а саме в написанні прізвища матері. Просив встановити факт належності його матері вказаного державного акту на право власності на землю та визнати за ним право власності на дане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач позов підтримав, а віповідач позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Каленське Коростенського району померла мати позивача, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема земельної ділянки площею 3.81 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Каленської сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка їй належала на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] та земельної частки (паю) розміром 4.75 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Каленської сільської ради та належала спадкодавцю на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду від 14.12.2009 року. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ні за законом, ні за заповітом не має. Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з листа Коростенської районної державної нотаріальної контори позивач звернувся до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, оскільки існують розбіжності в правовстановлюючих документах, а саме в написанні прізвища спадкодавця. Достовірність факту належності спадкодавцю вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, у позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. При цьому, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді, визнані відповідачами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved