Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначив, що 20.04.2015 року о 07 годині 00 хвилин на автодорозі Київ-Чоп, 112 км [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Renault Magnum», державний номерний знак [NUMBER], відволікся від керування, не був уважний, не забезпечив безпеку дорожнього руху, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль Volksvagen, державний реєстраційний номер [NUMBER], який стояв на правому узбіччі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а [PERSON] завдано матеріальних збитків. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених в ньому обставин, просить суд його задовольнити. В подальшому подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заперечення проти позову, де вказав, що позов не визнає, оскільки відповідач [PERSON] не перебував з ним в трудових відносинах на час вчинення ДТП. З ним був укладений цивільно-правовий договір на перевезення вантажу, замовником виступав ФОП [PERSON] Тому просить суд в задоволенні позову до [PERSON] відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином про що в матеріалах справи є повідомлення. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані сторонами докази на умовах змагальності, в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн. Постанова суду набрала законної сили (а.с.54). Згідно копії висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 760/15-21 від 06.05.2015 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, становить 244490,69 грн. (а.с.10-25). 21.05.2015 року страховиком ПАТ «СК «ПЗУ України» було виплачено [PERSON] 50\~000 грн. Позивач зазначає, що згідно договору оренди автомобіля від 20.08.2012 року його транспортний засіб Фольксваген Транспортер був переданий в оренду ТОВ «Вінницька будівельна компанія» для здійснення перевезень терміном до 20.08.2015р. За умовами вказаного договору розмір орендної плати щомісячно складав 2100 грн. Відповідач [PERSON] скоїв ДТП під час виконання трудових (службових) обовязків, що підтверджується листом ФОП [PERSON] (а.с.38). Як вбачається з копії вказаного листа сторони визначили суму збитків та строки її погашення (а.с.38). Однак з дня скоєння ДТП по теперішній час відповідачі завдані збитків не відшкодували. Згідно \~ст.15 \~ЦК України\~ кожна \~особа \~має право на захист свого цивільного права у \~разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ Кожна особа має право на захист свого \~інтересу, \~який \~не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого \~особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.61 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказують при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце та чи вчинені вони цією особою. Статтями 22,1166 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» матеріальна шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Таким чином, судом встановлена протиправність дій відповідача та його вина у скоєнні даної ДТП, а також причинний звязок між наявною шкодою і протиправним діянням заподіювача. У звязку з дорожньо-транпортною пригодою позивачу було завдано збитків, що складаються з матеріальної шкоди, витрат щодо оплати послуг за проведення авто товарознавчого дослідження, направлення телеграми відповідачу, а також послуги евакуатора. Відповідно до ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівникам під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. За таких обставин, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved