Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав наступне. 21.06.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №87. Від спільного проживання у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не погоджується, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.04.2021 року розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує, просить дитину залишити проживати з нею та залишити прізвище, набуте в шлюбі. Суд, вивчивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.06.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №87, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №87, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Внаслідок непорозумінь сім`я повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають тривалий час, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Малолітню дитину залишити проживати з матір`ю.

Outcome: approved