Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 28.03.1985 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Вони з відповідачем втратили почуття поваги та любові один до одного через конфлікти та суперечки з різних причин. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а заходи для примирення є недоречними. Просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] зареєстрований Виконавчим комітетом Любязівської сільської ради Любешівського району Волинської області, актовий запис № 1, розірвати. До початку судового засідання позивач подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи свідчить судові повістки та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 10, 12, 15, 22), яке надсилалося йому за місцем реєстрації згідно довідки УДМС у Волинській області (а.с. 8). Статею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.03.1985 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Любязівської сільської ради Любешівського району Волинської області, актовий запис № 1, свідоцтво серії І-ЕГ 129341 (видане повторно) (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимоги щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено. Клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, залишення існуючого прізвища після розірвання шлюбу від відповідачки на адресу суду не надходило. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved