Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 квітня 2010 року. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Дочка на даний час та після розірвання шлюбу буде проживати із нею. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів поступово призвели до того, що вони морально віддалились один від одного та часто сваряться. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам дитини, оскільки несприятлива моральна атмосфера в сімї негативно впливає на всіх них. Примирення між нею та відповідачем неможливе. З питання щодо проживання, виховання та утримання дитини спору немає. Спір про поділ майна, що є їх спільною власністю, відсутній. У звязку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище, набуте у шлюбі [PERSON], стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Позивач у судове засідання не зявилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що уточнює позовні вимоги в частині стягнення судових витрат з відповідача і просить виключити з резолютивної частини позову пункт 3 відносно понесених витрат, розглянути справу без її присутності (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не зявився, але подав до суду телефонограму, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає, просив справу розглянути без його присутності (а.с. 17). Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що 17 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 134050, виданого 17 квітня 2010 року відділом РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 62 (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час та після розірвання шлюбу буде проживати із матірю. З питання щодо проживання, виховання та утримання дитини спору немає. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, шлюбні відносини припинилися між ними, проживають окремо, надати строк на примирення не просили, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved