Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» та [PERSON] 06.02.2014 року було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0002108177БН/2014-02, за яким відповідач отримав кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом не більше 8 000,00 грн., на строк до 29.01.2016 року, зі сплатою 36,00 % річних. Банк свої зобов'язання виконав. Відповідач зобов'язався належним чином використовувати кошти, та повернути їх в строк та на умовах, передбачених договором. Проте, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості. З листа ПАТ «Укрпластик» від 24.09.2014 року № 0/5-4101 вказано, що відповідач був звільнений 20.05.2014 року згідно наказу № 164-ос від 20.05.2014 року. У зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань було подано позовну заяву, за результатами розгляду якої 10.02.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено заочне рішення, яким стягнуто заборгованість. Однак, відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання, у зв'язку з чим за період з 01.10.2014 року по 10.10.2017 року (включно) у нього утворилася заборгованість в сумі 11 150,39 грн., з яких: прострочена заборгованість за процентами - 7 621,15 грн., пеня на прострочену заборгованість за процентами - 1 661, 38 грн., пеня на прострочену заборгованість за тілом кредиту - 1 867,86 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься його прохання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Дана справа зареєстрована в суді 02.11.2017 року. Після перевірки місця реєстрації відповідача в Дніпровському районі м. Києва, ухвалою від 21.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. По справі призначалися судові засідання, які відкладалися у зв'язку з неявками до суду відповідача та надання позивачем документів. В суді встановлено, що між ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» та [PERSON] 06.02.2014 року було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0002108177БН/2014-02, за яким відповідач отримав кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом не більше 8 000,00 грн., на строк до 29.01.2016 року, зі сплатою 36,00 % річних. Відповідач зобов'язався належним чином використовувати кошти, та повернути їх в строк та на умовах, передбачених договором. Банк свої зобов'язання виконав. Однак, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконує, що призвело до виникнення заборгованості. 10.02.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі № 755/1313/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» боргу, який станом на 30.09.2014 року складав: заборгованість за кредитом - 6 992,74 грн., заборгованість за процентами - 1 048,54 грн., пеня на прострочену заборгованість за процентами -24,98 грн., пеня на прострочену заборгованість за тілом кредиту - 310,33 грн. Однак, рішення Дніпровського районного суду м. Києва до цього часу не виконано. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість та штрафні санкції за період з 01.10.2014 року по 10.10.2017 року (включно) заборгованість в сумі 11 150,39 грн., з яких: прострочена заборгованість за процентами - 7 621,15 грн., пеня на прострочену заборгованість за процентами - 1 661, 38 грн., пеня на прострочену заборгованість за тілом кредиту - 1 867,86 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи норми статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, зміст кредитного договору, суд дійшов висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та нормами Цивільного Кодексу України. Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, що викладено у справі № 6-1206цс15 від 23.09.2015 року. Враховуючи викладені обставини, матеріали справи, норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивачем було заявлено обґрунтовані вимоги, надано належні і допустимі докази, що дає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов'язань. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивач сплатив судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. Дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved