Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 24.12.2005 року, мотивуючи позов тим, що за життя, 20.02.2005 року, покійна мати на випадок своєї смерті вчинила заповіт, відповідно до якого заповідала земельну ділянку, площею 3,3735 га, яка розташована на території Нападівської сільської ради своєму сину [PERSON], який доводився позивачу рідним братом. Проте спадкоємець [PERSON] відмовився від спадщини за заповітом і за законом, заяви до нотаріальної контори не подавав, шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустив, про що ним було надану заяву відповідного змісту. Інший спадкоємець за законом [PERSON], яка приходиться позивачу рідною сестрою та дочкою спадкодавця, також відмовилась від спадкового майна, про що надала заяву аналогічного змісту. Тому, єдиним спадкоємцем за законом являється позивач [PERSON], який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску вказаного строку позивач називає те, що отримав важкий психологічний стрес повязаний зі смертю матері. Крім цього, знав про зміст заповіту на користь [PERSON]. Наведені причини він вважає обєктивними та такими, що повязані з істотними труднощами для нього на вчинення дій повязаних із подачею заяви нотаріусу. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, сільський голова в адресу суду направив заяву, в якій вказав про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, справу просив розглядати у його відсутності. У відповідності до ч.2\~ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ураховуючи наведену норму, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. 24.12.2005 року померла [PERSON], яка доводилась позивачу матірю, в підтвердження чому є свідоцтво про смерть (а.с.4) та відповідно свідоцтво про народження позивача (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим за життя спадкодавця 20.02.2005 року, відповідно до якого [PERSON] заповіла земельну ділянку, площею 3,3735 га, яка розташована на території Нападівської сільської ради своєму сину [PERSON] (а.с. 6), який доводився позивачу рідним братом, про що свідчать матеріали справи. Вказаний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №10. Даний заповіт не змінено та не скасовано спадкодавцем, про що засвідчено записом секретаря сільської ради на зворотній стороні заповіту. Відповідно до повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлої 24.12.2005 року [PERSON] не заведена, що свідчить про відсутність спадкоємців, які б прийняли спадщину. Позивач [PERSON], будучи спадкоємцем за законом першої черги протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України, з перехідними положеннями, (2004 року)\~- не подав, як зазначив він у позові причинами цьому послугували - важкий психологічний стрес повязаний зі смертю близької людини. Крім цього, знав про зміст заповіту на користь брата, однак йому не було відомо його наміру відмовитись від спадщини. У відповідності до\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 та ч.3\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~(протягом шести місяців з часу відкриття спадщини) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому потрібно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов до переконання, що причини наведені позивачем слід визнати поважними. Крім цього, відповідач позов визнав, про що подав до суду заяву відповідного змісту. На підставі\~ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, тому приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ч.3\~ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved