Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 жовтня 2012 року він уклав Договір купівлі-продажу житлового будинку з прибудовами, що знаходиться за адресою: с. Герасимівка Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, 4 з [PERSON]. Після підписання Договору він передав [PERSON] суму грошей за придбане майно у розмірі 16000,00 гривень, що передбачено Договором. Цим він виконав своє зобов'язання, як покупця за Договором. Уклавши договір за добровільною згодою з [PERSON] він отримав від неї ключі від вхідних дверей до будинку. У жовтні 2012 року переїхав у цей будинок з метою постійного проживання. За умовами домовленості, викладеній в Договорі купівлі-продажу, [PERSON] зобовязувалася оформити нотаріально правовстановлюючі документи на [PERSON]. На час звернення з позовом [PERSON] не виконала вказані зобовязання щодо нотаріального оформлення майна, яке позивач придбав за Договором у купівлі-продажу. Вважає, що укладений нами Договір купівлі-продажу житлового будинку відповідає умовам законодавства України щодо укладання угод між громадянами, підписання угоди було здійснено відповідно до справжньої волі осіб, що її укладали. Позивач до суду не зявився, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно з якою позов підтримала. Ухвалами від 16 квітня 2018 року замінено відповідача у справі з [PERSON] на Новостепанівську сільську раду Новомосковського району Дніпропетровської області, залучено до участі в справі третю особу [PERSON] Представник відповідача до суду не зявився. Про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. після залучення його до участі в справі в якості відповідача про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не надавав. Третя особа до суду не зявилась. Про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Судом в судовому засіданні 10 січня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано спадкову справу після смерті [PERSON], отриману судом 16 березня 2018 року. Позовна заява у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, відсутності відзиву суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Матеріалами справи встановлено, що 24 січня 1994 року [PERSON] виплатила в касу колгоспу «Більшовик» Новомосковського району Дніпропетровської області вартість будинку, балансовою вартістю 16098 крб. Рішенням Виконкому Новостепанівської сільської Ради від 25 січня 1994 року взято на баланс жил фонд сільської Ради будинки, належні колгоспу «Більшовик», зокрема в с. Герасимівці, де проживала [PERSON] Також, матеріали справи підтверджують, що 15 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Герасимівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, 4 та який складається з: А- будинок, цегла, розміром житлової площі 35,2 кв.м, загальної площі 58,9 кв.м, козирок, ганок, з надвірними побудовами: Б - сарай, шлакоблок 21,0 кв.м., б - навіс, хвильовий шифер 15,7, В - вхід в погріб, цегла 3,7 кв.м, пг - погріб, шлакобетон 15,2 кв.м, Г- сарай, шлакоблок 28,2 кв.м , Д - сарай саман, шл/блок, 20,7 кв.м, Е - літній душ, хвильовий шифер 2,0 кв.м, Ж - вбиральня дерево, толь 1,4 кв.м, № 1- ворота з хвірткою, металеві суцільні в металевих стовпах, фарбовані, 10,3 кв.м, № 2 - огорожа, металеві пластини в металевих стовпах 44,8 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 0,81 га держфонд за ціною 16000,00 гривень, які віддав під час укладання договору. За умовами домовленості, викладеній в Договорі купівлі-продажу, [PERSON] зобовязувалася оформити нотаріально правовстановлюючі документи на [PERSON]. Як свідчить укладений договір, при його укладенні між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, така домовленість підтверджена письмовим доказом, відбулося повне виконання договору позивач передав [PERSON] кошти, а [PERSON] позивачу об`єкт нерухомого майна, договір підписано сторонами, однак нотаріально не посвідчено. Станом на час розгляду справи позивач здійснює право користування та володіння об`єктом нерухомого майна, з доданих до справи документів порушення прав третіх осіб не вбачається. 07 жовтня 2015 року [PERSON] померла. Зі спадкової справи, оформленої після смерті [PERSON] вбачається, що 17 грудня 2014 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Герасимівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, 4 [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем Новостепанівської сільської ради 17 грудня 2014 року та зареєстровано в реєстрі за № 76. Після смерті [PERSON]М спадкоємцем померлої за заповітом на спірне майно є [PERSON], спадкоємцем за законом [PERSON] донька померлої, яка 21 березня 2016 року подала заяву про прийняття спадщини та співмешканець померлої [PERSON], який подав заяву про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність спору щодо чинності правочину, укладеного в простій письмовій формі, який не посвідчено нотаріально. Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, фактично виконали повністю умови договору: позивач оплатив вартість нерухомого майна, прийняв зазначене майно у власність, [PERSON] в свою чергу, отримала оплату вартості об'єкту нерухомості, передала майно позивачу, тому, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним, визнати за позивачем право власності на зазначене майно. Статтею 392 діючого ЦК України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу об`єкту нерухомості, виконання договору відбулося. За таких обставин суд вважає, що укладений між позивачем та відповідачем договір підлягає визнанню дійсним. При цьому, визначаючи склад осіб у справі суд виходить з того, що за заповітом померла [PERSON] заповіла спірний будинок позивачу, водночас інші спадкоємці за законом спадкують іншу частину майна, не охоплену заповітом, в той час, як належним відповідачем у справі повинен бути відповідний орган місцевого самоврядування, на території якого знаходиться майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved