Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про звернення стягнення на предмет іпотеки, в обґрунтування якої зазначив, що 21.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №485пк-2007, відповідно до якого [PERSON] на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності отримав кредит у розмірі 66700,00 у вигляді відновлювальної кредитної лінії, строком до 21.08.2021 року, зі сплатою 17,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором 21.08.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір №485-пз-2007, відповідно до якого [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 44,98 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язання за вказаним кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.09.2014 року в розмірі 454339,85 грн. Просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 485-пк-2007 від 21.08.2007 року в сумі 454339,85 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит». Представник позивача Чурілов Д.М. в судовому позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що повідомлення позивача про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки особисто [PERSON] не отримувала, виконавче провадження зі стягнення суми боргу за кредитним зобов'язанням Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції відкрито з порушенням чинного законодавства України. Також просив суд застосувати строк позовної давності в три роки, рахуючи його з часу виникнення заборгованості за основним зобов'язанням. Представник третьої особи Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. В подальшому до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 21.08.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» а.с. 37-40) та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 485-пк-2007 (далі - Кредитний договір), згідно умов якого на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності було відкрито кредитну лінію в розмірі 66700 грн. з оплатою процентної ставки в розмірі 17,5 процентів річних. Пункт 3.2. Кредитного договору передбачає повернення Кредитних ресурсів за цим Договором до 21 серпня 2021 року. Позичальник зобов'язується щомісячно в строк до 20 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості відповідно до Додатку № 1 цього Договору. Також пунктом 5.1. Кредитного договору передбачається, що забезпечення виконання зобов'язання за цим договором є іпотека нерухомості: двокімнатна квартира загальною площею 44,98 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.13-18). 29 жовтня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, згідно якої було затверджено Додаток № 2 до Договору та визначено, що додаток №1 до Договору втрачає чинність. (а.с. 19). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2012, частково зміненим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2012 року було частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON], [PERSON] та стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість завдану порушенням зобов'язання за кредитним договором № 485-пк-2007 від 21.08.2007, договором поруки № 485-пп-2007 від 21.08.2007 в розмірі 93214,09 грн. та пеню в розмірі 56503,69 грн. (а.с. 20-24). Станом на 01.09.2014 року у [PERSON] мається заборгованість за Кредитним договором №485пк-2007 від 21.08.2007 року у розмірі 454339,85 грн., яка складається з строкової заборгованості по основному боргу кредиту 36381,60 грн., простроченої заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 30318,40 грн., строкової заборгованості по відсоткам 1023,34 грн., простроченої заборгованості по відсоткам 65424,36 грн., пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам у розмірі 321192,15 грн. (а.с. 5-10). 21 серпня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON], від імені якої діяв за нотаріальною довіреністю [PERSON], укладено іпотечний договір № 485-пз-2007 (далі - Договір іпотеки), згідно якого було передано в заставу Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру загальною площею 44,98 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якості забезпечення повернення Кредитних коштів за Кредитним договором. У п. 3 Іпотечного договору сторони узгодили, що вартість предмету іпотеки становить 83456,00 грн. У застереженні обидві сторони дійшли згоди про таке: у разі невиконання Позичальником у строк до 21 серпня 2021 р. або достроково, згідно до умов Основного зобов'язання - Договору про відкриття кредитної лінії Іпотекодержатель за цим Договором, окрім способі, викладених у п. 10 Договору має також право задовольнити свої вимоги позасудовим врегулюванням, на свій розсуд одним із наступних способів, зокрема передачею Іпотекодавцем Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». (а.с. 26-29). 01.09.2014 та 14.01.2015 на адресу [PERSON] позивачем було направлено вимогу у якій остання повідомляється про наявність заборгованості [PERSON] за Кредитним договором та попереджається про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с. 30-33, 146-147). Двокімнатна квартира загальною площею 44,98 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 4517, виданого 22.12.1993 Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15387862 від 27.07.2007. (а.с. 34-36). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2012 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було відмовлено у задоволенні позову до [PERSON], третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку із недотриманням позивачем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с. 140-141). Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2011 року було засуджено [PERSON] за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі із іспитовим строком на 1 рік. (а.с. 151-153). У Жовтневому відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 50483894 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми боргу 46607,04 грн. за виконавчим листом № 2-618/2011, виданого 08.11.2012. (а.с. 173-180). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до положень ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15, яка за змістом ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права). Так, сторони іпотечного договору визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань може бути здійснено лише у позасудовому порядку (а.с. 27). На підставі викладеного суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення його вимог у спосіб, який визначено останнім, а саме шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки, оскільки такий спосіб є позасудовим способом врегулювання такого питання. Водночас доводи представника відповідача щодо порушення норм чинного законодавства при відкритті виконавчого провадження ВП № 50483894 не заслуговують на увагу судом, оскільки вказане виконавче провадження є не закритим та перебуває на виконанні у Жовтневому відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.

Outcome: dismissed