Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 84442,14 грн., а також судовий збір. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 8В_28.3/1003-КЕК-08 від 28.02.2008 року ПАТ «Кредитпромбанк» надало відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 7000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % річних на строк з 28.02.2008 року до повного виконання зобов'язання перед кредитором. Між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за зазначеним кредитним договором. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 18.07.2014 року за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 84442,14 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 28.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8В_28.3/1003-КЕК-08, за умовами якого банк надав йому строковий кредит у сумі 7000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом та процентів за кредитом не пізніше 25.02.2010 року в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів та виконання інших зобов'язань у повному обсязі у строки, передбачені договором. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконував, тіло кредиту не повертав, проценти за користування кредитом повністю не сплачував у визначений договором термін. Таким чином, відповідач порушив істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом, яка складає станом на 18.07.2014 року загальну суму у розмірі 84442,14 грн. (у тому числі тіло кредиту - 62415.19 грн., проценти за користування кредитом - 22026,96 грн.), що підтверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи. На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги щодо заборгованості за зазначеними вище кредитним договором було відступлено на користь позивача. Отже, внаслідок укладення договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, яке виникло на підставі кредитного договору № 8В_28.3/1003-КЕК-08 від 28.02.2008 року. Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли із приводу надання кредиту, відступлення права вимоги за договором факторингу і регулюються главою 71 ЦК України, загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір, а також главою 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved