Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу товарів у розстрочку № 13-384К у розмірі 439,00 грн., пеню (станом на 19.11.2014 року) у розмірі 913,68 грн. витрати на надання юридичною допомоги у розмірі 500 грн. та судові витрати. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та що підтримує позовні вимоги /а.с. 39/. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с. 42-43/. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на наступних підставах. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 16.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 13-84К купівлі-продажу товарів у розстрочку на суму 1759 грн. з розстрочкою платежу./а.с. 8/ Згідно умов договору 800 грн. (45,48% від вартості товару), [PERSON] сплатила 16.11.2013 року, а 959 грн. зобов'язана була сплачувати по 159,83 грн. в місяць на протязі шести місяців. Так 28.12.2013 року, 28.01.2014 року, 28.02.2014 року [PERSON] зробила три проплати згідно графіку платежів і далі умови договору не виконувала і оплату згідно договору не проводила. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір процентів встановлених договором. Також, відповідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (пеню), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Станом на 19.11.2014 року заборгованість відповідачки становить: 439 грн. - заборгованості за договором та 913,68 грн.- пеня. До теперішнього часу відповідачкою сума боргу не повернута. Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки до теперішнього часу відповідачкою сума боргу не сплачена, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки заборгованість за договором купівлі продажу товарів у розстрочку у розмірі 439 грн. та пеню у розмірі 913,68 грн. Доводи позивача про те, що понесені витрати на юридичну допомогу у сумі 500 грн. підтверджені прибутковою квитанцією № 9 від 16 червня 2014 року /а.с. 14/, є неприйнятними, оскільки дані про здійснення такої оплати на виконання умов договору про надання юридичних послуг в порядку, встановленому законом, в матеріалах справи відсутні, як і дані про кількість годин, які затрачені для надання правової допомоги та її обсяг. Крім того, вартість правової допомоги нормативно не обґрунтована. Жодного розрахунку, щодо вартості наданої юристом правової допомоги, до позову не надано. Тому суд вважає необхідним відмовити в задовленні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на юридичну допомогу. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача документально підтвердженні витрати пов'язані зі сплатою збору за подання позову у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial