Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, вказуючи на те, що 28 березня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490913217. Згідно з п.2.1 договору Банк надав останній кредит у сумі 24490,82 гривень строком повернення не пізніше 31 березня 2019 року. Відповідачка зобов'язалася повернути кредит та відсотки за користування кредитним коштами згідно з п.2.2 Кредитного договору у розмірі 39,90% річних, сплачувати штрафи та інші передбачені договором платежі. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав. В свою чергу, в порушення умов договору відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17 грудня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 24213,87 гривень, а також заборгованість за відсотками у розмірі 14304,18 гривень. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості у розмірі 38518,05 гривень, а також судові витрати у розмірі 1218,00 гривень. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У запереченнях на позовну заяву вказала, що погоджується із позовом частково. Визнає факт укладення договору, передання їй суми у розмірі 24490,82 гривень, а також здійснення нею платежів за кредитним договором несвоєчасно та не в повному обсязі. Просила зменшити суму стягнення на суму нарахованої неустойки (штрафу та пені). Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. 28 березня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490913217, у відповідності до якого Банк надав останній кредит у сумі 24490,82 гривень строком повернення не пізніше 31 березня 2019 року. Відповідачка зобов'язалася повернути кредит та відсотки за користування кредитним коштами згідно з п.2.2 Кредитного договору у розмірі 39,90% річних, сплачувати штрафи та інші передбачені договором платежі. Станом на 17 грудня 2015 року відповідачка не виконала умови погашення кредиту, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 38518,05 гривень. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, вищевказана сума складається із заборгованості за кредитом в сумі 24213,87 гривень, а також заборгованості за відсотками у розмірі 14304,18 гривень. Із вимоги про досудове врегулювання спору вих.104932-102 б/б від 14.12.2015 року вбачається, що ПАТ «Альфа-банк» повідомляло [PERSON] про існуючу заборгованість зверталося із проханням не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. У реєстрі рекомендованих поштових відправлень, що пересилаються в межах України №1026 міститься інформація про здані в відділення поштового зв'язку листи, де адресантом є ПАТ «Альфа-Банк», серед яких відправлений на ім'я [PERSON], за адресою: 87549, [ADDRESS] Таким чином, суд вважає, що відповідачка не виконала взяте на себе грошове зобов'язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Відповідно до ст.1054, ст.1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525, ст.526, ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що невиконання відповідачкою кредитних зобов'язань щодо повернення кредитної заборгованості порушує права позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Тому позов підлягає задоволенню, а з відповідачки належить стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 38518,05 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1218,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved