Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом зняття заборони відчуження майна. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30.08.1999 року за договором купівлі-продажу серії АВВ №594075 [PERSON] набув право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Утім вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном у зв'язку з не знятим на сьогоднішній день обтяженням [PERSON] не може. 30.08.2006 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори накладено обтяження за № 3661906 у вигляді заборони на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Підставою такого обтяження є ухвала Синельниківського міського суду б/н від 15 листопада 2002 року. Дана ухвала була винесена у одній із двох цивільних справ, які були розглянуті у 2002 році за позовами до [PERSON] про стягнення заборгованості. У якій саме справі винесена ухвала встановити неможливо, оскільки термін зберігання цих цивільних справ в архіві суду вже сплинув і в наявності можуть бути лише остаточні рішення по цих справах. Про існування даної заборони [PERSON] дізнався у жовтні 2013 року, коли вирішив продати свою квартиру і нотаріус перевірив, чи не перебуває дана квартира під забороною відчуження. Нотаріус усно повідомив [PERSON] номер запису про обтяження та його підставу. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2010 року по справі № 2-880/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON], Третя особа Відділ Державної Виконавчої Служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції звільнено з-під арешту та скасовано заборону на відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На момент звернення до суду у квітні 2010 року [PERSON] було відомо лише про постанови державних виконавців ВДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції Борсук О.В, Ткачук Н.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА № 902897 від 11.07.2002 року та АА № 963084 від 23.09.2003 року. Ці арешти були накладені у зв'язку зі стягненням за судовими рішеннями з [PERSON] грошових коштів на користь [PERSON], [PERSON]. [PERSON] Як вже було встановлено рішенням суду від 25 червня 2010 року та підтверджується правовстановлюючими документами [PERSON] набув право власності на дану квартиру 30 серпня 1999 року за договором купівлі-продажу серії ABB № 594075. Після укладення договору, у зв'язку з терміновою необхідністю [PERSON] виїхав за межі України де на той час працював, тому не встиг у 1999 році зареєструвати право власності на квартиру на своє ім'я. Рішенням суду було встановлено, що винесення ВДВС Синельниківського МРУЮ постанов від 23.09.2003 року та від 11.07.2002 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не мало правового підґрунтя, оскільки власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на момент їх винесення був позивач по справі [PERSON], який не являється стороною виконавчого провадження, що було відкрите на підставі виконавчих листів, виданих Синельниківським міським судом 27.02.2002 року, 14.03.2003 року та 28.03.2003 року. Існуюча у даний час заборона № 3661906 накладена 30 серпня 2006 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори на підставі ухвали Синельниківського міського суду б/н від 15 листопада 2002 року, по справі у якій відповідачем була [PERSON] і не має ніякого відношення до [PERSON], який на той час вже кілька років був власником даної квартири. Відповідно до п. п 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року нотаріус, який накладав заборону відчуження майна знімає заборону відчуження зокрема за рішенням суду. Зараз [PERSON] має намір продати належну йому квартиру, проте не може зробити цього через не зняту заборону відчуження. Тому за захистом своїх прав він вимушений звернутися до суду. У зв'язку з цим, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], зобов'язавши Першу синельниківську державну нотаріальну контору: зняти заборону відчуження квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS], зареєстровану 30.08.2006 року за №3661906 на підставі ухвали Синельниківського міського суду б/н від 15 листопада 2002 року; вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про накладення заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], зареєстровану 30.08.2006 року за №3661906 на підставі ухвали Синельниківського міського суду б/н від 15 листопада 2002 року. У судове засідання позивач не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Перша Синельниківська державна нотаріальна контора - в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно витягу про державну реєстрацію прав квартира розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності САЕ №127009 від 17.05.2011 року виданого виконавчим комітетом Синельниківської міської ради. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.02.2014 року на квартиру за адресою : [ADDRESS] Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 30.08.2006 року на підставі ухвали Синельниківського міського суду, б/н , 15.11.2002, було внесено заборону на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 п.9 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють нотаріальні такі дії: накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Згідно ч.2 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Згідно ст. 74 Закону України « Про нотаріат», одержавши повідомлення підприємства чи організації про погашення позики (кредиту) нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку. Пунктом 5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за №296/5 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики та за рішенням суду. Таким чином, суд, враховуючи достатніми підстави вважати доводи позивача доведеними та такими, що ґрунтувалися на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст.317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 34, 74 Закону України «Про нотаріат», п.5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, та

Outcome: approved