Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 26 лютого 1996 року в с. Рудка помер [PERSON], який на час смерті мав право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Рудківської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. Позивач [PERSON] проживала разом з [PERSON] близько 19 років перебуваючи з ним у незареєстрованих шлюбних відносинах, отже вона є спадкоємцем четвертої черги за законом. Проте на її звернення нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивуючи тим, що не підтверджується факт їх спільного проживання. Просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер в лютому 1996 року в с. Рудка Гребінківського району Полтавської області однією сімєю; визнати за нею, [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться у на території Рудківської сільської ради Гребінківського району Полтавської області відповідно до сертифікату серії ПЛ №0065434. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 лютого 1996 року в с. Рудка помер [PERSON], що підтверджено копією актового запису про смерть №2 від 26 лютого 1996 виданого Гребінківським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області (а.с.22). На час смерті [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Рудківської сільської ради Гребінківського району Полтавської області згідно з сертифікатом серії ПЛ №0065434, що підтверджує копія книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та інформаційна довідка міжрайонного управління держгеокадастру в Гребінківськму та Пирятинському районах Полтавської області (а.с.12-13). На звернення позивача нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивуючи тим, що не підтверджується факт їх спільного проживання, це підтверджено письмовою відмовою в.о. завідувача Гребінківської ДНК [PERSON] №440/01-16 від 09.09.2017 (а.с.15). Інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. Позивач [PERSON] проживала разом з [PERSON] перебуваючи з ним у незареєстрованих шлюбних відносинах, отже вона є спадкоємцем четвертої черги за законом. Факт їх спільного проживання понад пять років однією сімєю підтвердили в судовому засіданні свідки, які проживають в [INFO]: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст.1264 ЦПК України в четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років. Згідно з ч.1 ст.1296, ч.1 ст.1297, ч.1 ст.1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає факт, що має юридичне значення встановленим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved