Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 388/66/06/М від 24.10.2006 року в розмірі 476997,14 грн та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 7154,96 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належним чином повідомлений, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає та просить суд відмовити у його задоволенні, застосувавши строк позовної давності, оскільки вважає, що строк дії договору закінчився 23.10.2011 року, в зв'язку з тим, що датою здійснення останнього платежу зазначено саме цю дату, що відображено у графіку погашення заборгованості по кредитному договору, який є його невід'ємною частиною і не може йому суперечити. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд встановив, що 24.10.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та фізичною особою - [PERSON] було укладено кредитний договір № 388/66/06/М згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 12000 доларів США 00 центів. Позивачем свої зобов'язання, визначені п. п. 1.1. та 3.1.1. Договору кредиту, виконано належним чином в повному обсязі, тобто надано кредит на відкритий рахунок. Відповідно до п. 7.3. кредитного договору договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 1.3.1 передбачено, що для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором з відповідачем укладено договір іпотеки житлового будинку, що розташований в м. Тараща, вул. Вернигори, 23-А Київської області. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує та заборгованість не погашає в зв'язку з чим згідно розрахунку заборгованості станом на 01.04.2016 року виникла заборгованість в розмірі 18193,35 доларів США, що еквівалентна 476997,14 грн, яка складається з: 8507,54 Доларів США, що еквівалентна 223052,50 грн - заборгованість за кредитом; 9 685.81 Доларів США, що еквівалентна 253 944.64 грн - заборгованості за відcoткaми. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч. 1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач порушив укладений кредитний договір - п. 3.3.4 узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитний договір укладено 24.10.2006 року та строк його дії визначено до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань - п. 7.3. У відповідності до п. 2.5 кредитного договору сплата кредиту та процентів кредиту здійснюється у валюті кредиту щомісячно згідно Графіку. Так, на виконання умов кредитного договору від 24.10.2006 року між сторонами по справі укладено додаток до договору - Графік погашення. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і визнати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З даного графіку вбачається, що остатнім днем повернення кредиту є 23.10.2011 року. Іншого Графіку погашення заборгованості позивачем суду не надано. Таким чином, суд вважає, що даний кредит укладено на строк з 24.10.2006 року по 23.10.2011 року, оскільки графік погашення укладено відповідно до умов договору (п. 2.5) та повернення кредиту здійснюється відповідно до нього, тобто графік укладено на виконання умов договору та не може йому суперечити, а отже фактично сторонами визначено останню дату погашення даного кредиту - 23.10.2011 року. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного Кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 ст.267 Цивільного Кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач надав суду заяву про застосування строку позовної давності і просить відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Частиною 1 ст. 261 ЦК України, передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що позивач довідався або міг довідатися про невиконання відповідачем умов договору кредиту в день здійснення ним останнього платежу відповідно до Графіку погашення, тобто 23.10.2011 року. Отже, перебіг позовної давності в даному випадку почався з 23.10.2011 року та тривав до 24.10.2014 року. Проте, позивач звернувся до суду з даним позовом після сплину строку позовної давності, а саме 10.05.2016 року, тобто після сплину строку позовної давності. Питання про поновлення строку позовної давності позивач не ставить. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд приходить до висновку, що строк позовної давності позивачем пропущено, питання про поновлення строку позовної давності не ставиться, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Дане стверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору, підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: dismissed