Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом. В обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді, яка складається з двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. До смерті його батько перебував у шлюбі з [PERSON] та мав двох неповнолітніх дітей - [PERSON], та його - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Вважав, що спадкоємцями після смерті його батька є зазначені особи. Також зазначив, що про смерть батька йому стало відомо випадково у травні 2013 року, крім того вважав, що ним прийнято спадщину після смерті його батька, оскільки на день смерті батька він був неповнолітнім. 04.03.2013 він звернувся до Другої Луганської державної нотаріальної контори, однак отримав відмову, оскільки 18.02.2010 р. на зазначену спадкову квартиру вже були видані свідоцтва про право на спадщину [PERSON] - дружині та [PERSON] - сину його батька, що помер. Вважав, що зазначені особи навмисно приховали від нотаріуса та від нього факт смерті його батька. Просив суд внести зміни в свідоцтво про право на спадщину за законом, що видані Державним нотаріусом другої ДНК 18.02.2010 року, що зареєстровані в реєстрі під № 1-192, 1-193 в частині спадкування [PERSON] та [PERSON] майна, що належить [PERSON], що помер, [INFO] року. Визнати з ним право на спадкування в рівних частках із зазначеними особами на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] В судове засідання представник позивача та позивач не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі. На задоволенні вимог позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином (про що є повідомлення в матеріалах справи), заперечень проти позову не надав, уповноваженого представника до суду не направив. Представник третьої особи Другої Луганської ДНК в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі. Зі згоди позивача судом ухвалено слухати справу заочно, на підставі ст. 224-227 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 23.05.2013 року [PERSON] помер [INFO] року (а. с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.07.1991р. - батьком [PERSON] [INFO] є [PERSON]. (а.с.5). Згідно витягу із спадкового реєстру після смерті [PERSON], який помер [INFO] року видано свідоцтво про право на спадщину 18.02.2010 року за № 1-192, а також свідоцтво про право на спадщину № 1-193 від 18.02.2010 року (а.с.10-11). Позивач в червні 2013 року звернувся до Другої Луганської державної нотаріальної контори із заявою із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] року батька [PERSON], проте листом від 17.06.2013 року №1363/02-14 йому було повідомлено, що 18.02.2010 року були видані свідоцтва про право на спадщину на квартиру , що розташована за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та [PERSON]. Крім того нотаріусом на ім'я позивача було повідомлено, що згоди спадкоємців [PERSON], та [PERSON] на внесення змін до свідоцтва про право на спадщину у добровільному порядку до нотаріальної контори не надходило (а.с.12). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України. Оскільки позивач [PERSON] на час відкриття спадщини був неповнолітньою особою, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.5), він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи встановлені правовідносини, а саме, факт прийняття позивачем спадщини після смерті свого батька у встановленому законом порядку, враховуючи той факт, що вищезазначені обставини було підтверджено під час розгляду справи наданими суду належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст. ст. 15, 16, 1261, ч. 4 1268, 1296, 1300 ЦК України,

Outcome: approved