Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 листопада 2013р. між громадянином [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна а саме: будівлі магазину, загальною площею 186,5кв.м., що розташоване за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Центральна, 6. Вказаний договір купівлі - продажу 14.11.2013р. було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про що було зроблено запис в реєстрі за №941. Право власності покупця на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 листопада 2013р., [PERSON], державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстраційний номер нерухомого майна 212003532109. Згідно умов договору купівлі - продажу продавець зобов'язаний звільнити нерухоме майно не пізніше 14 листопада 2013р. та передати покупцю у власність нерухоме майно відповідно до умов договору купівлі-продажу, а покупець зобовязаний оплатити ціну нерухомого майна та прийняти нерухоме майно в строки та в порядку передбачені умовами договору купівлі-продажу. Свої зобов'язання щодо оплати ціни нерухомого майна покупець виконав у повному обсязі. Станом на 08.09.2016р. продавець не виконав свої зобовязання щодо звільнення та передачі покупцю нерухомого майна. На вимогу покупця звільнити та передати покупцю нерухоме майно продавець зазначив, що: покупець придбав у продавця нерухоме майно загальною площею 186,5кв.м., що розташоване за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Центральна, 6, натомість на сьогоднішній день адреса нерухомого майна змінена на: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Центральна, 6-е, Враховуючи, що адреса, яка зазначена в договорі купівлі-продажу нерухомого майна та фактична адреса нерухомого майне не співпадають, продавець не визнає за покупцем право власності на нерухоме майно. Згідно адвокатського запиту від 10.08.2016р. до Архівного відділу Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 12.08.2016р. було отримано архівний витяг з рішення Ірпінської міської ради №231 від 09.09.2003р., згідно якого будівлі магазину було присвоєно адресний номер вул. Центральна, 6-е. У звязку з вище викладеним просить, визнати приватною власністю [PERSON] будівлю магазину, загальною площею 186,5кв.м., що розташована за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Центральна, 6-е. Позивач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не надала. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява з проханням розгляд справи №367/7048/16-ц проводити у її відсутність (звукозапис не проводити). Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовну заяву такою, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, 14 листопада 2013р. між громадянином [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна а саме: будівлі магазину, загальною площею 186,5кв.м., що розташоване за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Центральна, 6. Вказаний договір купівлі - продажу 14.11.2013р. було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про що було зроблено запис в реєстрі за №941(а.с.3-5). Право власності покупця на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 листопада 2013р., [PERSON], державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстраційний номер нерухомого майна 212003532109. Згідно умов договору купівлі - продажу продавець зобов'язаний звільнити нерухоме майно не пізніше 14 листопада 2013р. та передати покупцю у власність нерухоме майно відповідно до умов договору купівлі-продажу, а покупець зобовязаний оплатити ціну нерухомого майна та прийняти нерухоме майно в строки та в порядку передбачені умовами договору купівлі-продажу. Свої зобов'язання щодо оплати ціни нерухомого майна покупець виконав у повному обсязі. Станом на 08.09.2016р. продавець не виконав свої зобовязання щодо звільнення та передачі покупцю нерухомого майна(а.с.6-7). Відповідно до архівного витягу від 12.08.2016р. з рішення Ірпінської міської ради №231 від 09.09.2003р., згідно якого будівлі магазину № 17 було присвоєно адресний номер «вул. Центральна, 6-е»(а.с.14). Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved