Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою в якої зазначив , що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем першої черги померлого є заявник - [PERSON] . [PERSON] , проживав за адресою [ADDRESS] на час смерті [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини але зареєстрований був за адресою [ADDRESS] . 09.01.2019 року заявник звернувся до державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Зімніцької В.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . За результатами розгляду зазначеної заяви нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №60/02-31 від 09.01.2019 року. Причиною винесення вказаної постанови стало те, що я протягом шести місяців до смерті свого батька не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У зв`язку з цим він змушений звертатися до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини. Представник заявника - [PERSON] підтримав заявлене та просив задовільнити. Представник заінтересованої особи - Головного територіального управління юстиції у Харківській області Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори на судове засідання не з`явився, пояснень, відзиву проти заяви не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухав позицію заявника та допитав свідків, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимогам ч. 1ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З копії паспорту громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається що його місце проживання було зареєстроване за адресою [ADDRESS] з 2005 року по 25.01.2012 року після цього він зареєструвався з адресою [ADDRESS] (а.с 4-5) З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається , що [PERSON] є його батьком . який помер [INFO] (а.с.6-7). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2018 року заявник [PERSON] отримав у спадок 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS] від своєї мати [PERSON] та володіє ще 1/3 частиною в зазначеній квартирі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 квітня 1998 року . Факт постійного проживання заявника та його батька за адресою [ADDRESS] , однією родиною сина та померлого батька підтверджено у судовому засіданні допитаними свідками , що є сусідами заявника : [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, у суду не викликає сумніву той факт, що заявник, [PERSON] постійно проживав однією сім`єю зі своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою [ADDRESS] . З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та встановлення факту належності запису в адресній картці особи, має для заявника важливе юридичне значення, а саме: оформлення спадщини. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить можливість реалізації його права на спадкове майно . Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved