Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій вказав, що відповідач 21.11.2011 року підписала заяву № б/н, відповідно до якої отримала кредит у виді кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідач зобов`язалась повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Станом на 31.08.2019 року, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] має заборгованість в сумі 11741 гривня 18 копійок. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 11741 гривня 18 копійок за кредитним договором № б/н від 21.11.2011 року та судові витрати в сумі 1921 гривня 00 копійок судового збору. 18.10.2019 року ухвалою Володарського районного суду Київської області відкрито провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. 15.11.2019 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій відповідач вказала, що позовні вимоги не визнає та просила суд розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та 18.11.2019 року справу було призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 06.02.2020 року представник позивача подав до суду заяву про застосування строків позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з`явилась та подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги не визнає та підтримав подану ним заяву про застосування строків позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінюючи письмові докази, прийшов до переконання, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони 21.11.2011 року підписали заяву № б/н (а.с.7), відповідно до якої відповідач [PERSON] отримала кредит у виді кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідач зобов`язалась повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Станом на 31.08.2019 року, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] має заборгованість в сумі 11741 гривня 18 копійок (а.с.5-6). Правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Так, відповідно до змісту статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З виписки по картковому рахунку встановлено, що останній раз внесення коштів на погашення кредитної заборгованості мало місце в березні 2015 року, та в подальшому жодних коштів на погашення кредитної заборгованості відповідачем не вносилось. З настанням чергового строку погашення кредитної заборгованості у квітні 2015 року позивач мав дізнатись про порушення свого права та саме з цього часу для нього виникає право вимоги дострокового припинення договору, а отже і починається перебіг позовної давності щодо вимоги про повернення кредитної заборгованості. До суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся лише 08.10.2019 року. Положення ст. 256 ЦК України позовна давність визначається як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В силу ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що звернення позивача до суду із позовом мало місце за межами строку позовної давності, з клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності позивач не звертався, про застосування строків позовної давності клопотала сторона відповідача, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити повністю.

Outcome: dismissed