Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.07.2008 року наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ № 0015 [PERSON] було з 01.09.2008 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання факультету оперативних служб Київського національного університету внутрішніх справ. 09.09.2008 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та відповідачем укладено договір № 250 про підготовку фахівця. Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. 14.11.2014 року наказом ГУМВС України у м. Києві відповідача звільнено з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням, тобто, у порушення умов договору відповідач з власної ініціативи звільнився до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просив задовольнити\~ позовні вимоги, слухати справу за його відсутності та не заперечив проти\~ ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,\~ заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи\~ до суду не направив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд,\~ перевіривши матеріали справи встановив такі обставини. 09.09.2008 року міжКиївським національним університетом внутрішніх справ та відповідачем укладено договір № 250 про підготовку фахівця, який пізніше було доповнено додатковим договором № 1 від 30.05.2012 року, відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. З 01 вересня 2008 року по 01 червня 20102 року відповідно до умов договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Згідно із наказом Національної академії внутрішніх справ № 002 о/с від 31.05.2012 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліст про закінчення Національної академії внутрішніх справ. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до Департаменту оперативної служби МВС України. Згідно з висновком щодо звільнення з органів внутрішніх справ оперуповноваженого 5 відділу управління оперативної служби ГУ МВС України в місті Києві старшого лейтенанта міліції [PERSON], 11.09.2014 року [PERSON] звернувся до керівництва Головного управління з рапортом про звільнення його з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Відповідно до Статуту Національна академія внутрішніх справє державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту». Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про вищу освіту» від 17.01.2002, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Також, відповідно до ч. 6 ст. 18 ЗУ «Про міліцію» курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. За п. 2.1.3. Договору, виконавець зобовязаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, відповідач зобовязався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. З Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.3. Договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджено Постановою КМУ від 01 березня 2007 року №313. Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідач навчався в Національній академії внутрішніх справз 01 вересня 2008 року по 01 червня 2012 року, а вартість витрат, повязаних з утриманням його у навчальному закладі, становить 33596,37 грн. (тридцять три тисячі пятсот девяносто шість) грн. 37 коп., що підтверджується відповідною довідкою про розрахунок фактичних витрат. Суд вважає, що позов про відшкодування витрат з [PERSON] заявлений правомірно, оскільки відповідно до вимог договору, укладеного між сторонами, відповідач порушив умови цього договору та зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, понесені позивачем під час навчання [PERSON] Позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved