Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.04.12 р. по вул. Ізюмська в м. Києві о 17 год. 30 хв. в результаті зіткнення двох автомобілів сталось ДТП, внаслідок чого автомобілю «Мазда 3», що належить позивачу на праві приватної власності, завдано технічних пошкоджень. Позивач зазначив, що ДТП сталось з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 21043», про що свідчать матеріали перевірки, проведеної ДАІ м. Києва. Позивач зазначив, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.04.2012 року [PERSON] визнано винним у порушення ПДР України та скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і притягнуто до адміністративної відповідальності. Також позивач вказав, що цивільно-правова відповідальність водія «ВАЗ-21043» застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.01.2011 року № АА 1806287 в НАСК «Оранта». Позивач зазначив, що загальна сума майнової шкоди становить 6455 грн. Також, посилаючись на Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач зазначив, що розмір пені становить 1848 грн. Крім того, позивач просив стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 грн., мотивуючи тим, що йому вкрай неприємно тривалий термін керувати автомобілем, який суттєво втратив товарний вигляд, а також тим, що йому довелось багато нервувати у зв'язку з тим, що страхова компанія не вжила жодних заходів для відшкодування збитків, а також тим, що він був змушений провести кілька робочих днів на станції технічного обслуговування замість виконання своїх службових обов'язків. Тому позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 6455 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., пеню - 1848,69 грн., три проценти річних - 380,93 грн., та судові витрати. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути позов у його відсутності. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно даних довідки, виданої ВДАІ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, 24.04.12 р. о 17 год. 30 хв. на вул. Ізюмська, 1, автомобіль марки «Мазда-3», д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження (а.с. 10). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.12 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення (а.с. 8). Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, - постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, у вказаній постанові зазначено, що 24.04.12 р. о 17 год. 30 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», д.н.з. [NUMBER], по вул. Ізюмська, 1 в м. Києві, при зміні напрямку руху не переконався у безпеці свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда 3», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. З даних ремонтної калькуляції № 15 від 13.08.12 р. (а.с. 9) та рахунку-фактури №39 від 13.08.12 р. (а.с. 11) вбачається, що вартість ремонтних робіт автомобіля «Мазда-3» становить 6455 грн. Згідно змісту полісу № АА 6676918, автомобіль «ВАЗ21043», д.н.з. [NUMBER], застрахований в ПрАТ АСК «Інтертрансполіс» (а.с. 50). З матеріалів справи вбачається, що 25.04.12 р. позивач звертався до ПАТ «Інтертрансполіс» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з зазначеним ДТП (а.с. 80). Згідно відмітки відповідачем була утримана зазначена заява 25.04.12 р. Відповідно до ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує шкоду, заподіяну майну третьої особи. В порушення вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ АСК «ІнтерТрансПоліс» у наданий законом строк не здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача, що стало підставою для звернення з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням того, що на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази того, що страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування на користь позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення шкоди в сумі 6455 грн. Відповідно до ст. 36.2 Закону, відповідач повинен був здійснити виплату страхового відшкодування не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про настання події, а відтак з 25.07.12 р. відповідач є таким, що прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до п. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом враховується, що у випадку, якщо в загальний період заборгованості розмір облікової ставки НБУ змінювався, необхідно рахувати розмір пені по кожному періоду окремо. Так, період прострочення виплати страхового відшкодування становить з 25.07.2012 року по 20.06.2014 р. день звернення позивача з позовом до суду, складає 1786 грн. 36 коп. Згідно офіційних даних НБУ, розмір облікової ставки НБУ з 23.03.2012 року становив 7,5%, з 10.06.2013 року - 7 %, з 13.08.2013 року - 6,5%, з 15.04.2014 року - 9,5%. За період з 24.07.12 р. по 09.06.13 р. розмір пені складає 851 грн. 53 коп. з розрахунку подвійної облікової ставки 15% (6455 х 15%) : 100 % : 365 х 321 (кількість днів прострочки); за період з 09.06.13 р. по 12.08.13 р. розмір пені складає 158 грн. 46 коп. з розрахунку подвійної облікової ставки 14% (6455 х 14%) : 100 % : 365 х 64 (кількість днів прострочки); за період з 13.08.13 р. по 14.04.14 р. розмір пені складає 551 грн. 77 коп. з розрахунку подвійної облікової ставки 13% (6455 х 13%) : 100 % : 365 х 240 (кількість днів прострочки); за період з 15.04.14 р. по 20.06.14 р. розмір пені складає 225 грн. 13 коп. з розрахунку подвійної облікової ставки 19% (6455 х 19%) : 100 % : 365 х 67 (кількість днів прострочки). Отже, розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування становить 1786 грн. 89 коп. за період з 25.07.2012 року по 20.06.2014 р. Зобов'язання, яке не виконав відповідач, є грошовим, а отже він в силу ст. 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Отже, 3% річних від простроченої суми становить 367 грн. 14 коп., виходячи з розрахунку 6455 х 3 х 692 : 365 : 100, де 692 - кількість днів прострочення. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно із змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Враховуючи те, що особою, що завдала шкоди позивачу є [PERSON], який у встановленому законом порядку, визнаний винним у ДТП, суд приходить до висновку, що вимоги щодо відшкодування моральної шкоди можуть бути пред'явленні до [PERSON]. У зв'язку з зазначеним суд вважає за необхідне відмовити в частині стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведені вказані ним обставини, які б свідчили про завдання позивачеві з вини відповідача моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 22, 23, 526, 625, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 22, 28, 29, 37, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved