Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він 26.11.2010 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якої мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та батьківські обов'язки, сімейних стосунків не підтримують з 2012 року. У зв'язку з цими обставинами позивач разом з дітьми виїхав до Ізраїлю з метою постійного проживання. Відповідач також не мала бажання зберегти шлюбні відносини, займатись вихованням та піклуванням про свої дітей, тому не заперечувала проти такого рішення, у зв'язку з чим надала письмову згоду, посвідчену державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори за № 10-24 від 15.04.2014 року, на постійне проживання своїх малолітніх дітей в Ізраїлі разом із позивачем. Вказаною заявою відповідачка відповідальність за життя та здоров'я своїх дітей поклала на позивача, у зв'язку із чим надала йому право на прийняття рішень, спрямованих на забезпечення безпеки та здоров'я спільних дітей - надання медичної допомоги та госпіталізації, операції (в разі необхідності). Посилаючись на неможливість збереження шлюбу та примирення подружжя, позивач просить шлюб розірвати. Крім того зазначив, що відповідачка в порушення свого батьківського обов'язку добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому просить стягнути з неї аліменти на користь двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але неменше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, наведених вище. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, однак про причини не явки суд не повідомила, тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність на підставі доказів, наявних в матеріалах справи з урахуванням вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію шлюбу сторони перебувають у шлюбі з 26.11.2010 року, актовий запис - 877 (а.с. 5), від якого мають двох спільних дітей, [PERSON], [INFO] (а.с. 7) та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сімейні відносини між сторонами не склались через різні погляди на сімейне життя та батьківські обов'язки, про що свідчить заява про згоду відповідачки на проживання її малолітніх дітей з позивачем (а.с. 9), сімейних стосунків не підтримують з 2012 року. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України - при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Виходячи з положень ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані, знайшли своє доведення в ході судового розгляду, підтверджуються наведеними вище доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved