Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 18 січня 2002 року. Від шлюбу дітей не мають. Протягом останніх трьох років відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, різні погляди на сімейні відносини призводили до з'ясування стосунків, сварок. З листопада 2017 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, позивач має іншу жінку, шлюб існує формально, тому просив розірвати його. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 02 березня 2018 року відкрито провадження у справі. До початку розгляду справи відповідач подала клопотання про надання строку для примирення з позивачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року сторонам було надано шестимісячний строк для можливого примирення. По закінченні строку, наданого судом для примирення подружжя, позивач подав до суду заяву в якій підтримав заявлені вимоги про розірвання шлюбу та зазначив, що примирення з відповідачем не відбулось. Відповідач відзиву на позов не подала. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач не з'явилася до суду, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 18 січня 2002 року. Дана обставина підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Грушківською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області 18 січня 2002 року. Встановлено, що між сторонами як подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Шлюбні відносини між подружжям припинені через різні погляди на сімейні відносини, різні звички та характери. Сторони не змогли створити в сім'ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, стали частими сварки. Відсутність взаєморозуміння та постійні суперечки призвели до втрати почуття поваги та любові між подружжям. З листопада 2017 року, тобто строком понад рік, сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, наміру на примирення і збереження сім'ї не мають. Позивач створив сім'ю з іншою жінкою. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сім'я розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. При подачі позову позивачем було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved