Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що з 15.03.2011 року працював на ТДВ «ЖЛ» на складі готової продукції вантажником. 30.11.2015 року був звільнений з роботи на підставі п.5 ст.36 КЗпП України у звязку із переведенням до товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСАНС ТРАСТ». 07.12.2015 року був прийнятий за переведенням до ТОВ «РЕНЕСАНС ТРАСТ» на посаду вантажника в склад готової продукції. При переведенні з ТДВ «ЖЛ» до ТОВ «РЕНЕСАНС ТРАСТ» йому було гарантовано збереження тих самих умов праці, в тому числі і заробітної плати. 04.01.2016 року всі працівники підприємства в тому числі і він був звільнений з ТОВ «РЕНЕСАНС ТРАСТ» за переведенням до ЗАТ «Житомирські ласощі». На момент звільнення з вказаної посади відповідач не провів остаточного розрахунку та заборгував йому заробітну плату за період роботи з 07.12.2015 по 04.01.2016 в сумі 5991,66 грн. Позивач просить суд стягнути з ТОВ «РЕНЕСАНС ТРАСТ» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 5991,66 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку по день постановлення рішення. В судове засідання представник позивача направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не прибув, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за слідуючих обставин. Відповідно до ст.\~60,\~66,\~143 ЦПК України\~кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Згідно до ст.213 ч.3\~ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що - 2 - належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Стаття 117 ч.1 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 ч. 1 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 1 ст.64 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до частини 3 і 4 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року обчислення середнього заробітку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Як встановлено в судовому засіданні позивач працював у відповідача та звільнений 04.01.2016 року в звязку з переведенням в ЗАТ «Житомирські ласощі», що підтверджується копією трудової книжки серії АХ №888756. З метою повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи суд у відповідності до ст.137 ЦПК України витребовував у відповідача докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Однак відповідач отримавши ухвалу суду про витребування доказів не повідомив суд про причину її невиконання. Суд у відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України приймає рішення на підставі доказів наданих позивачем. При звільненні позивачу відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі, тому суд на підставі наданих доказів та проведеного підрахунку позивача приходить до висновку про наявність заборгованості по заробітній платі в сумі 5991,66 грн. відповідача перед позивачем, яка підлягає стягненню. Згідно з довідкою пенсійного фонду України від 29.03.2016 р. заробітна плата позивача за відпрацьовані 19 календарних днів грудня 2015 р. склала 6642,08 грн. Середньоденна заробітна плата позивача становить 349,58 грн., із розрахунку: 6642,08 грн. : 19 робочих днів = 349,58 грн. З часу звільнення по день прийняття рішення судом згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України (05.01.2016 року 22.12.2016 року) було 244 робочих днів. Тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку по день прийняття рішення судом становить: 244 днів х 349,58 грн. = 85297,52 гривень. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5991,66 грн. заборгованості по заробітній платі та 85297,52 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 912,89 грн.

Outcome: approved