Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача переплату пенсії в розмірі 6246 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси та отримував пенсію по втраті годувальника. Згідно довідки ВК № 02 від 14.01.2015 року [PERSON] був зарахований на перший курс Морехідного коледжу технічного флоту Одеської національної морської академії з 01.09.2011 року. Відповідно до наказу від 01.02.2012 року № 15-к [PERSON] відрахований за несплату контракту за навчання з 01.02.2012 року. У звязку із неповідомленням про відрахування з коледжу з 01.02.2012 року за несплату контракту за навчання, виникла переплата пенсії у сумі 6246 грн. за період з 01.02.2012 року по 31.08.2012 року. Управлінням було прийнято рішення № 50 від 06.02.2015 року про повернення суми переплати, але через закінчення строку виплати пенсії з 01.09.2012 року утримання переплати не проводяться. На запрошення від 09.02.2015 року відповідач до управління не зявився. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'являвся, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] перебував на обліку в УПФ України в Малиновському районі м. Одеси та отримував пенсію по втраті годувальника. Згідно з довідкою ВК № 02 від 14.01.2015 року [PERSON] був зарахований на 5 курс бакалаврату на базі освітньо-кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст» Морехідного коледжу технічного флоту Одеської національної морської академії з 01.09.2011 року. Відповідно до наказу № 15-к від 01.02.2012 року [PERSON] був відрахований за несплату контракту за навчання з 01.02.2012 року. У звязку із неповідомленням про відрахування з коледжу з 01.02.2012 року, виникла переплата призначеної [PERSON] пенсії за період з 01.02.2012 року по 31.08.2012 року у розмірі 6246 грн. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; Відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №№1058-ІV, ст. 102 Закону України «Про пенсійне страхування» №1788-ХІІ від 05.11.1991р. пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричинили зміну розміру пенсії або припинення її виплат. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси прийняло рішення № 50 від 06.02.2015 року про повернення суми переплати, але через закінчення строку виплати пенсії з 01.09.2012 року утримання переплати не проводяться. Зазначене рішення УПФ України в Малиновському районі м. Одеси відповідачем не оскаржене. До теперішнього часу заборгованість не погашено. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved