Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON] (сина спадкодавця) на час відкриття спадщини разом з померлим спадкодавцем (батьком) [PERSON] за адресою: будинок [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] , а саме на земельну ділянку (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХС № 084608 виданий 03.06.2003 р. та зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1541) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6520385800:08:011:0001 загальною площею 5.7100 га, розташовану на території Радянської (Миролюбівської) сільської ради Білозерського району Херсонської області. Свій позов мотивував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6520385800:08:011:0001, загальною площею 5.7100 га, яка розташована на території Радянської (Миролюбівської) сільської ради Білозерського району Херсонської області. З урахуванням того факту, що тривалий час спадкодавець не міг обходитись без сторонньої допомоги, позивач змушений був постійно доглядати батька та проживати разом з ним. Таким чином, після смерті батька [PERSON] вступив в управління спадковим майном. Брат та сестра позивача на спадщину не претендували та не претендують, в зв`язку із чим до нотаріуса із відповідними заявами не зверталися. Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, немає. 25.02.2017 року позивач звернувся до Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом йому було відмовлено у оформлені свідоцтва у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю належних доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням того факту, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не звертався із заявою про відмову від спадщини, [PERSON] змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні: Представник позивача [PERSON] представив суду позов, заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Позивач підтримав свого представника, надав суду пояснення, аналогічні позову. Відповідач-1 [PERSON] надала суду заяву, якою просила проводити розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач-2 [PERSON] надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представник Миролюбівської сільської ради Білозерського району Херсонської області надав суду заяву, якою не заперечував проти визнання позовних вимог [PERSON] , просив розглядати справу без участі представника старостинського округу. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву, клопотань не подав. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів. Процесуальні дії суду по справі: 12 січня 2021 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 09 березня 2021 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.02.1973 року Надеждівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.12.2017 року Білозерським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, вбачається, що позивач є сином [PERSON] , який помер [INFO] . З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 084608, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3702901 від 21.05.2013 року, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6520385800:08:011:0001, загальною площею 5,7100 га, яка розташована на території Радянської (Миролюбівської) сільської ради Білозерського району Херсонської області. Листом роз`ясненням про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням терміну для прийняття спадщини від 25.02.2020 року державний нотаріус Білозерської державної нотаріальної контори Алпеєва Т.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк у шість місяців. Відповідно до довідки Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області № 4212 від 17.12.2020 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті [INFO] за вказаною адресою був зареєстрований та проживав позивач по справі. Протягом шести місяців після його смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав. Від імені померлого на день смерті заповіт не складено, спадкове майно під забороною та арештом в сільській раді не перебуває. З акту про фактичне проживання особи від 04.03.2021 року вбачається, що позивач, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 2014 року по грудень 2017 року фактично проживав зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з ними у вказаному домоволодінні ніхто не проживав та на даний час ніхто не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що позивач з 2013 року (після смерті матері), постійно проживав з покійним батьком - [PERSON] , доглядав його до смерті в 2017 році. З інформації Білозерської державної нотаріальної контори № 113/01-16 від 08.02.2021 року, Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 63473412 від 08.02.2021 року, вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа у вказаній конторі не заводилася, з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Заявою від 25.02.2020 року позивач звертався до Білозерської державної нотаріальної контори з питання надання листа-роз`яснення щодо спадкового майна у зв`язку з пропущенням терміну на прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Підсумовуючи вищевикладені факти, розглядаючи вимогу позивача про встановлення факту його постійного проживання на час відкриття спадщини разом з померлим спадкодавцем, суд дійшов до наступного: Положеннями ст. 1268 ч.3 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно вимог ст. 1270 ч.1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 315 ч.1, 2 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені в тому числі факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем, було надано достатньо доказів того, що він постійно з 2013 року проживав на час відкриття спадщини разом з батьком - [PERSON] , який помер [INFO] . Від встановлення вказаного факту залежить виникнення/зміна майнових прав [PERSON] , а отак, позов у цій частині підлягає задоволенню. Розглядаючи вимогу позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після померлого [INFO] [PERSON] , суд керується наступним: Відповідно до ст. 1258, 1261 ч.1 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому, відповідно до вимог ст. 1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач, в силу вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Згідно ст. 1225 ч.1 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оцінивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем було надано достатньо доказів того, що він є таким, що прийняв спадщину після смерті батька, відповідачі проти позову не заперечують, а отже, у суду є всі підстави для задоволення вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 6520385800:08:011:0001 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про повне задоволення позову. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved