Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з нею у шлюбі з 09 червня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини. З жовтня 2015 року шлюбних стосунків не підтримують.Просив розірвати укладений шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, посилаючись на ті обставини, що шлюбні відносини з дружиною остаточно припинені, примирення є неможливим. При прийнятті рішення просив не вирішувати питання про стягнення на його користь витрат по сплаті судового збору. Відповідач заявлені позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила, підтвердила факт окремого проживання з позивачем з грудня 2015 року, вказала на небажання відновлювати дошлюбне прізвище. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 червня 2012 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 132589, виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області 09 червня 2012 року, свідоцтвом про народження серії І-ОК № 222450, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області 05 жовтня 2012 року. Встановлено, що між подружжям фактично не існує сімейних стосунків. З жовтня 2015 року шлюбних відносин сторони не підтримують, з грудня 2015 року проживають окремо. Сімейні відносини між подружжям розладились через різні погляди на сімейні відносини, різні звички та характери. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сімя розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем було сплачено 640 гривень судового збору. Враховуючи позицію позивача, вказані витрати не підлягають відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved