Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.06.2015 між сторонами укладено кредитний договір № Z06.179.72229, згідно умов якого відповідачем отримав кредит в сумі 100000 грн. зі сплатою 1,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач зазначив, що він повністю виконав свої зобов'язання, а відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за комісію. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 157083, 49 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 1993,01 грн. та витрати на опублікування оголошення про виклик в газеті «Урядовий кур'єр» в сумі 420 грн. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи - не зверталась. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, того, що правом участі в судовому засіданні відповідачка розпорядилась на власний розсуд, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено 04.06.2015 кредитний договір № Z06.179.72229, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 100000 грн., а позичальник зобов'язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами.(а.с.а.с. 10-12). Умовами кредитного договору визначено, що банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 60 місяців. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1,9900 % річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості банком, позичальник сплачує щомісячну плату в розмірі 3.8000 % від початкової суми кредиту. Позивачем було виконано зобов'язання за кредитним договором, що підтверджується ордером-розпорядженням № 1 від 04.06.2015 про видачу кредиту (а.с. 13). Як зазначив позивач, позичальником умови договору не виконуються, кредит та проценти за його користування не повертаються. Наявність заборгованості позивач підтверджує даними розрахунку заборгованості по кредиту станом на 24.02.2016, відповідно до якого основний борг становить 93412,2 грн., прострочений борг - 6587,85 грн., прострочені проценти - 32867,2 грн., строкові проценти - 108,75 грн.,нарахована плата за обслуговування кредиту - 4431,5 грн. (а.с. 17). Так, відповідно до розрахунку заборгованості відповідача станом на 24.02.2016 загальна сума заборгованості становить 137407,5 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 157083,49 грн., посилаючись на дані розрахунку заборгованості. Однак, з даних зазначеного розрахунку вбачається, що заборгованість становить 137407,5 грн., що свідчить про те, що позов не відповідає дійсним обставинам справи. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не знайшли свого доведення в судовому засіданні. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 543, 554, 559, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed