Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд винести рішення яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № 103ВІ20131226001 від 26 грудня 2013 року в розмірі 28 554,87 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. У обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 26 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 103ВІ20131226001, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти в сумі 20\~500 грн., зі сплатою 29 % річних, з кінцевим строком погашення заборгованості до 25 грудня 2018 року, а Відповідач зобовязалася повернути кредит і сплатити за його користування відсотки в сумі, в строки та умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобовязання за Кредитним договором перед Відповідачем виконав, однак відповідач не повернула кредит. Станом на 30.11.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 28 554,87 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 18906,87 грн., заборгованості за відсотками - 6027,84 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 731,32 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 1645, 39 грн., розміра інфляційних витрат за кредитом - 382,14 грн., розміра інфляційних витрат за відсотками - 861,32 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином сповіщена про день та час слухання справи в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалив: розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим повністю задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем - 26 грудня 2013 року був укладений кредитний договір № 103ВІ20131226001. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти в розмірі 20\~500 грн. зі сплатою 29 % річних, з кінцевим строком погашення заборгованості до 25 грудня 2018 року. (а.с. 6-9) Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав. Станом на 30 листопада 2015 року розмір заборгованості за договором становить 28 554,87 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 18906,87 грн., заборгованості за відсотками - 6027,84 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 731,32 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 1645, 39 грн., розміра інфляційних витрат за кредитом - 382,14 грн., розміра інфляційних витрат за відсотками - 861,32 грн. (а.с. 5) Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. До теперішнього часу заборгованість за кредитом відповідачем не погашена. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості по кредиту, а саме: 28 554,87 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved