Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н від 05.04.2017 року. Він підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банку про їх затвердження. Посилаючись на ч. 1 ст. 634 ЦК України, банк наголошує, що мав місце договір приєднання. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п. 2.1.1.12.7.2. договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочення зобов`язань за тілом кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. договору клієнт сплачує банку пеню. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. [PERSON] своєчасно не погасив борг за кредитом та відсотками, що підтверджено розрахунком, а тому порушив вимоги ст. 509, 525, 526, 527, 530, 1046, 1054 ЦК України та договору. У зв`язку із порушеннями умов договору станом на 28.04.2020 року він має заборгованість 15397,77 грн., яка складається: заборгованість за тілом кредиту - 9797,24 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 2889,51 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 1401,60 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 709,42 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Ч. 2 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, справа згідно ст. 223 ЦПКУ розглянута без його участі. Згідно ст. 211 ч.3 ЦПК України справа розглядалась на підставі наявних у суду доказів згідно з приписами ст. 247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до положень ст. 280-282 ЦПК України, справа розглядалась у відсутності відповідача із ухваленням заочного рішення, згідно позиції позивача. Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Встановлено, що [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил банківських послуг в Приватбанку б/н та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Про це свідчать копії анкети-заяви, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», й довідки про надання кредитної картки від 14.05.2017 року та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с. 18-21). Станом на 28.04.2020 року [PERSON] має заборгованість 15397,77 грн., яка складається: заборгованість за тілом кредиту - 9797,24 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 2889,51 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 1401,60 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 709,42 грн. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання, що вимога позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту в сумі 9897,24 гривень та 1401,60 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України є правомірною. Також позивач, окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник) просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом, штрафу та пені, при цьому мотивуючи свої вимоги, посилався на копії анкети-заяви відповідача, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Договору. Оскільки наданий позивачем Витяг з Умов не підписаний відповідачем, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на Умови, як на обґрунтування своїх вимог, є безпідставним. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ КБ «Приватбанк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. Крім того, враховуючи те, що анкета-заява відповідача не містить інформації про те, який вид картки було отримано останнім, суд приходить до висновку, що ні зазначені анкета-заява, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можуть бути належними та допустимими доказами існування заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми непогашеного кредиту в розмірі - 9897,24 грн. заборгованості за тілом кредиту та 1401,60 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: partial