Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 449 834грн. та судові витрати в рівних частках, понесені по справі. Вимоги обґрунтував тим, що 01 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне овариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/10-01/82/8949, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 51 000,00 (п'ятдесят одна тисяча) дол. США 00 центів, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, з також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, згідно умов договору. Кредит надавався на термін по 01.06.2017 року (включно), згідно Графіку надання кредиту (додаток 1 до договору) (п. 1.2. Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом становить - 13,75 % річних (п. 1.4. Кредитного договору). Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору погашення кредиту здійснюється згідно Графіку погашення кредиту (додаток 2 до Кредитного договору) в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно. Додатково для забезпечення вимог кредитора 01 червня 2007 р. було укладено Договори поруки №014/10-01/82/8949/1 між банком та [PERSON]. Відповідно до п. 1.2. Договору поруки Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням Боржника, які виникають з умов Кредитного договору, а саме повернути кредит, сплатити процент за його користування, комісійну винагороду, неустойку, в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. У випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з боржником. У випадку невиконання боржником повністю або частково всіх або окремих боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором. Банк має право звернутися до поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Поручитель здійснює погашення боргових зобов'язань за Кредитним договором у валюті кредиту (п. 2.4. Договору поруки) протягом 5-ти банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Банку. Така вимога вважається отриманою Поручителями, якщо Банк надіслав її поштою на адресу Поручителів, вказаною цьому договорі (п. 2.5. Договору поруки). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника 12 березня 2009 р. кредитор і позичальник уклали Додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою було змінено умови погашення Кредиту. Тимчасово, на період з 15.03.2009 р. по 15.02.2010 р. було зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитом (встановлено кредитні канікули). Позичальник не виконує належним чином зобов'язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадку невиконання позичальником умов цього договору. Таке дострокове погашення має бути здійснене позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання відповідного повідомлення. 12.08.2014 року позичальнику було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, а поручителю - вимогу про виконання грошових зобов'язань за договором поруки, якими було зобов'язано у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості, проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. За порушення строків повернення суми кредиту та процентів за стування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.10.1. Кредитного договору). До всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконання кредитного договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (п. 12.7. Кредитного договору). Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 22.12.2014 р. складає 28 372,85 дол. СІП А, що еквівалентно по курсу НБУ 449 834,40 гри., із них: заборгованості за кредитом - 18 398,68 дол. США, що еквівалентно 291 699,96 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 4 404,18 дол. США, що еквівалентно 69 825,61 грн.; заборгованості за відсотками - 2 174,17 дол. США, що еквівалентно 34 470,15 гри.; у тому числі прострочена заборгованості за відсотками - 2 125,65 дол. США, що еквівалентно 33 700,90 грн., пені за прострочення кредиту та відсотків - 7888 дол. США, що еквівалентно 123664,29грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просить стягувати заборгованість у національній валюті. Представник відповідачів не визнав повністю позовні вимоги. Заперечення обґрунтував тим, що позивачем не надано доказів отримання позичальником готівкової іноземної валюти в розмірі 51000 доларів США, таким чином не доведено факт видачі позичальнику коштів. Проте, представник відповідача [PERSON] подав клопотання, у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України, про зменшення розміру пені на 99% враховуючи тяжкий матеріальний стан відповідача та відсутність завдання збитків позивачу. Згідно з наданими податковим деклараціями ФОП [PERSON] за 2014 рік, розмір його середньомісячного доходу більш ніж у два рази менший, ніж мінімальна сума погашення по кредиту, що робить неможливим його сплату. На утриманні відповідача знаходиться двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Поручитель [PERSON] має ще менший дохід. Відповідач отримує доходи в гривнях, а курс долара США відносно гривні зріс втричі. Вимога щодо стягнення заборгованості з поручителя не підлягає задоволенню, оскільки 12.03.2009 кредитор і позичальник уклали Додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою було змінено умови погашення Кредиту. Дану угоду поручитель не підписував. Крім того, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, договір поруки вважається припиненим, оскільки протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання кредитор не пред'явив вимоги до поручителя. Позичальником не сплачено чергову заборгованість за кредитом та відсотками в березні 2013 року. Тому, шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя протягом 6 місяців з моменту прострочення чергового платежу розпочав свій перебіг 1.04.2013 та закінчився 1.09.2013. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. В судовому засіданні встановлено, що 1.06.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/10-01/82/8949, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 51 000,00 (п'ятдесят одна тисяча) дол. США, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, з також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, згідно умов договору. Кредит надавався на термін по 01.06.2017 року (включно), згідно Графіку надання кредиту (додаток 1 до договору) (п. 1.2. Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом становить - 13,75 % річних (п. 1.4. Кредитного договору). З метою забезпечення вимог кредитора 1.06.2007 було укладено Договір поруки №014/10-01/82/8949/1 між банком та [PERSON]. Відповідно до п. 1.2. Договору поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням Боржника, які виникають з умов Кредитного договору, а саме повернути кредит, сплатити процент за його користування, комісійну винагороду, неустойку, в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. У випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з боржником. 12.03.2009 кредитор і позичальник уклали Додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту. Тимчасово, на період з 15.03.2009 р. по 15.02.2010 р. було зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитом (встановлено кредитні канікули). Позичальник не виконує належним чином зобов'язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. Як визнав представник відповідачів, позичальником не сплачено чергову заборгованість за кредитом та відсотками починаючи з березня 2013 року. Заперечення представника відповідачів щодо не доведення факту видачі кредиту спростовуються його ж поясненнями, а саме, позичальник, підписавши кредитний договір, графік погашення кредиту, отримав позику, здійснював погашення за кредитним договором, заключив додаткову угоду щодо зміни умов кредитного договору, тобто виконував дії, що свідчать про визнання ним факту отримання кредиту. Клопотання про витребування відповідних доказів представник відповідачів не заявляв. Відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадку невиконання позичальником умов цього договору. Таке дострокове погашення має бути здійснене позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання відповідного повідомлення. 12.08.2014 року позичальнику було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, а поручителю - вимогу про виконання грошових зобов'язань за договором поруки, якими було зобов'язано у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості, проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 22.12.2014 р., згідно з наданим позивачем розрахунком, складає 28 372,85 дол. СІП А, що еквівалентно по курсу НБУ 449 834,40 гри., із них: заборгованості за кредитом - 18 398,68 дол. США, що еквівалентно 291 699,96 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 4 404,18 дол. США, що еквівалентно 69 825,61 грн.; заборгованості за відсотками - 2 174,17 дол. США, що еквівалентно 34 470,15 гри.; у тому числі прострочена заборгованості за відсотками - 2 125,65 дол. США, що еквівалентно 33 700,90 грн., пені за прострочення кредиту та відсотків - 7888 дол. США, що еквівалентно 123664,29грн.. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з наданими податковим деклараціями ФОП [PERSON] за 2014 рік, розмір його валового доходу становить 61 672грн., середньомісячний - 5 140грн., а розмір планового погашення кредиту, згідно з графіком, становить близько 600 доларів США щомісяця. На утриманні відповідача знаходиться двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв. Враховуючи викладене та клопотання представника відповідачів, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України при вирішенні питання про стягнення пені та зменшити її розмір до 69 825,61 грн., що відповідає розміру простроченої заборгованості за тілом кредиту. таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає до стягнення становить 395 995 грн. 72 коп., а саме: 291 699,96 грн. - заборгованість за кредитом; 34 470,15 грн. - заборгованість за відсотками, 69 825,61 грн. - пеня. Даний розмір заборгованості підлягає до стягнення у солідарному порядку з обох відповідачів. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.559 ЦК України: Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно з п.4.1 договору поруки, договір набирає чинності з дати підписання і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Посилання представника відповідача на те, що закінчився шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя після несплати позичальником чергового платежу , суд не може взяти до уваги, оскільки строк виконання основного зобов'язання встановлений по 01.06.2017 року включно, внаслідок укладення додаткової угоди не збільшився обсяг його відповідальності. Тому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення суми заборгованості з обох відповідачів у солідарному порядку. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів у рівних частках. На підставі ст.ст. 526, 533, 553, 554, 551, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial