Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на виконанні у [PERSON] районному відділі ДВС знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-804/2011 виданий Володарським районним судом Донецької області від 04.01.2012 року про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], Дениса, [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2011 року і до досягнення повноліття. У звязку з частковим виконанням аліментних зобовязань утворилася заборгованість по аліментах, що стало підставою для накладення арешту на все рухоме майно боржника. В теперішній час заборгованість по аліментах відсутня, просить суд зняти арешт. Позивач та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявилися з невідомих суду причини, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про визнання позову в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення, просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] відділу ДВС Головного ТУЮ у Донецькій області [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечення проти позову, з огляду на те, що арешт на автомобіль позивача було накладено в рамках виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у звязку з утворенням заборгованості по аліментах. Фіксування судового засідання не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Частинами 1,2 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом зокрема винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Судом встановлено, що 01.10.2012 року відділом ДВС [PERSON] РУЮ відкрито виконавче провадження ВП №34480715 за виконавчим листом №2-804/11, виданим\~23.12.2011 року Володарським районний судом Донецької області про стягнення зі [PERSON] аліментів на користь [PERSON], заборгованість по аліментам складає 3157,93 гривень. Станом на 01.03.2014 року заборгованість по аліментах становить 3116 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах. Про розмір заборгованості повідомлено [PERSON]. З відповіді УДАІ Центру ДАІ 1410 станом на 11.12.2013 року за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб DAEWO FSO LANOS, держномер АН3597СО, 2007 року випуску, сірий. Постановою від 18.07.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт в межах суми боргу на все рухоме майно боржника [PERSON], заборонено здійснювати його відчуження. 16.10.2015 року постановою про розшук майна боржника оголошено розшук майна: транспортного засобу DAEWO FSO LANOS, держномер АН3597СО, 2007 року випуску, сірий, який належить [PERSON]. З довідки-розрахунку відділу ДВС [PERSON] РУЮ від 29.06.2016 року вбачається наявність заборгованості по аліментах за період з 14.05.2013 року по 01.06.2016 року в сумі 8316,79 гривень. Розпискою [PERSON] від 07.07.2016 року підтверджено факт отримання від [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей Богдана і Дениса в повному обсязі за період з 14.05.2013 року по 01.07.2016 року, відсутності претензій. Частиною 5 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» врегульовано зняття арешту з майна чи коштів за рішення суду у випадках незавершеного виконавчого провадження. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1,2 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Таким чином, з урахуванням вище викладеного, оцінивши наявні у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в сукупності, враховуючи визнання позову відповідачкою [PERSON], підтвердження нею факту отримання від [PERSON] аліментів на утримання дітей та відсутності у останнього заборгованості по аліментах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, оскільки це не порушує права та інтереси відповідачки [PERSON] та її неповнолітніх дітей. А підставі викладеного,

Outcome: approved