Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 24.07.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 53354,00 грн. строком користування до 23.07.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами згідно укладеного між сторонами договору № MRТ3АК00010068 від 24.07.2007 року. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак ним не виконуються належним чином зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 29.03.2017 року заборгованість становить 389504,48 грн., з яких: 32645,39 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 82392,62 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8543,67 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 265922,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 207541,47 грн., яка рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2013 року була стягнута з відповідача [PERSON] на користь позивача, різниця становить 181963,01 грн.). Отже, заборгованість до стягнення становить 105960,46 грн., з яких: 4660,46 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 101300,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № MRТ3АК00010068 від 24.07.2007 року в розмірі 105960,46 грн. та судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Шуліков І.А. в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні та просив справу розглянути без його участі, а у разі неявки відповідача в судове засідання, просив справу розглянути в заочному порядку на підставі наявних у справі доказах та постановити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі, на чому наполягав представник позивача. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у заочному порядку, в порядку ст. 197 ЦПК України на підставі наявних у справі доказах у відсутність не з'явившихся сторін. Розглянувши письмову заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно кредитного договору № MRТ3АК00010068 від 24.07.2007 року [PERSON] одержав від ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 53354,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 23.07.2012 року. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 202/35915/13-ц від 20.12.2013 року, яке набуло чинності 30.12.2013 року встановлено, що відповідач [PERSON] отримав згідно укладеного з позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору № MRТ3АК00010068 від 24.07.2007 року кредит в сумі 53 354,00 грн. Також зазначеним судовим рішенням з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № MRТ3АК00010068 від 24.07.2007 року в сумі 197541,47 грн. та стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму 10000 грн., всього заборгованість в сумі 207541,47 грн., яка складається з 32645,39 грн. - заборгованість за кредитом, 77732,16 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8543,67 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 88620,25 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № MRТ3АК00010068 від 24.07.2007 року, станом на 29.03.2017 року становить 105960,46 грн., з яких: 4660,46 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 101300,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також, слід зазначити, що 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст. 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Пунктом 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно п. 5 ч. 2 цього Розпорядження с. Шевченко Нікольського (Володарського) району Донецької області, де зареєстрований та фактично проживає відповідач [PERSON], входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено с. Шевченко Нікольського (Володарського) району Донецької області. Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час с. Шевченко Нікольського (Володарського) району Донецької області, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача [PERSON] і звільняють його від обов'язку по оплаті пені на користь ПАТ КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст. 5 ЦК України та ст. 58 Конституції України. Отже, позивачем безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону нарахована пеня в сумі 101300,00 грн., а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання згідно умов договору, що призвело до нарахування відсотків за користування кредитом, суд розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками за кредитним договором № MRТ3АК00010068 від 24.07.2007 року в розмірі 4660,46 грн., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було сплачено вірну суму судового збору в розмірі 1600,00 грн. і суд задовольнив 4,40% заявлених позивачем позовних вимог від суми 105960,46 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційна розміру задоволених позовних вимог в розмірі 70,40 грн., решта суми судового збору пропорційна розміру позовних вимог, в яких позивачу відмовлено, стягненню на користь останнього не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial