Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на житло за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її дідусеві, [PERSON] , багато років тому Синельниківською міською радою Дніпропетровської області була надана квартира [ADDRESS] , як ветерану війни. Відповідно до розпорядження Синельниківського міського голови М 31-р від 16.02.2016року «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» вулиця «Воровського» перейменована на «Затишну». [PERSON] помер. У 1992 році був прийнятий Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст.1 цього Закону відчудженню підлягають квартири багатоквартирних будинків,які використовуються громадянами на умовах найму. Так як на теперішній час житловий будинок ніде на балансі не перебуває, не має на теперішній час власника, придбати шляхом приватизації квартиру у будинку немає можливості. Майже з самого народження вона без реєстрації проживає у вищезазначеній квартирі. Зареєстрована у квартирі вона з 31 липня 2000 року, що підтверджується довідкою № 1281,446 виданих 18 червня 2020 року та 30.06.2020року відділом реєстрації Синельниківської міської ради. Також в квартирі зареєстровані ще троє членів її родини. Більше тридцяти років вона проживає у квартирі [ADDRESS] , та користується даним нерухомим майном, вона доглядає за нею та утримує ії, постійно робить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги за електроенергію, газ, водопостачання, та несе витрати для забезпечення нормального існування та схоронності вказаної квартири. На теперішній час вона є головним квартиронаймачем по вищезазначеній квартирі, що підтверджується довідкою «ЖЕК-2». Згідно довідок «ЖЕК-2» та акту обстеження технічного стану квартири встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться у задовільному стані та придатна для проживання, заборгованість за послуги з управління багатоквартирними будинками відсутні, а також відсутня заборгованість за комунальні послуги. Вона володіє квартирою відкрито, ніяких дій для приховування цього факту не здійснюю, усі сусіди з нею знайомі та підтвердять факт її проживання в цій квартирі. Ні сім`я, ні її мати, відповідач по справі, не заперечують, щоб саме вона стала власником зазначеної квартири. Враховуючи вищезазначені обставини, вона вважає, що у зв`язку із добросовісним володіння чужим майном, у неї виникло право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю у порядку ст.344 ЦК України. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] ,загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м. Позивач до початку відритого судового засідання надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про можливість слухання справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 23 квітня 1981 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 25 листопада 1970 року. Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання від 30 червня 2020 року № 1281 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 31 липня 2000 року по теперішній час. Згідно довідки СМКП «ЖЕК-2» від 23 червня 2020 року виданої [PERSON] ( [ADDRESS] ) за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 01 червня 2020 року заборгованість з управління багатоквартирними будинками відсутня. Відповідно до довідки СМКП «ЖЕК-2» від 19 серпня 2019 року [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] є головним квартиронаймачем по цій квартирі, заборгованість на 01 серпня 2019 року відсутня. Згідно акту обстеження технічного стану квартири від 17 червня 2020 року, квартира [ADDRESS] знаходиться у задовільному стані та придатна для проживання. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 18 червня 2020 року № 446 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 4 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально, визнання права власності за набувальною давністю на квартиру не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved