Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 28.05.2008 року між ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № 490073171, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 20 730,91 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних. Кредитні кошти надавалися Банком на придбання автомобіля. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, визначені договором, та сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами. Строк кредитування закінчився 28.05.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 490073171-П від 28.05.2008 року. За умовами договору поруки поручитель прийняв на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у позичальника виникла прострочена заборгованість, яка станом на 16.09.2015 року складає 4 013,75 доларів США, еквівалент 88 295,13 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; проценти - 589,15 доларів США, еквівалент 12 960,28 грн. Пеня за невиконання зобов'язання, в межах 12 місяців - 11 210,53 доларів США, еквівалент 246 611,09 грн. У зв'язку з викладеними обставинами просили стягнути з відповідачів на їх користь борг в сумі 101 255,41 грн., з яких 88 295,13 грн. - по кредиту, 12 960,28 грн. - по відсотках. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував щодо заочного розгляду справи в разі неявки відповідачів. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що 28.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 490073171, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 20 730,91 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних. Кредитні кошти надавалися Банком на придбання автомобіля. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, визначені договором, та сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами. Строк кредитування закінчився 28.05.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 490073171-П від 28.05.2008 року. За умовами договору поруки поручитель прийняв на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Встановлено, що позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим має заборгованість. Позивач просить стягнути борг (станом на 16.09.2015 року) в розмірі 101 255,41 грн., що складається з: 88 295,13 грн. - боргу по кредиту та 12 960,28 грн. - боргу по відсотках. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки слідує, що він діє з дати його підписання сторонами і до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Оскільки, договір не містить визначеної дати (ст. 252 ЦК України), то в силу ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З матеріалів справи встановлено, що з жовтня 2009 року позичальник перестав виконувати взяті на себе зобов'язання. Подано позов лише 22.09.2015 року. Таким чином, договір поруки припинив свою дію. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до поручителя [PERSON] Усі сума боргу підлягає стягненню з позичальника - відповідача [PERSON] Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 518,83 грн., дані витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial