Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача завдану майнову шкоду у розмірі 431 402,37 грн та відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позову вказує. що 29.09.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір №VP-c-76965 відповідно до якого позивач зобов`язувався надати у власність відповідача грошові кошти на умовах поворотності, строковості, оплатності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувався використати кредит на цілі вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах визначених цим кредитним договором . Свої зобов`язання відповідач не виконував належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 431402,37 грн., яку він просить стягнути на свою користь. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.09.2019 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. До суду надійшла заява представника позивача ПАТ «Кредобанк» про підтримання позовних вимог в повному обсязі та клопотання про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача в судовому засіданні 13.07.2020 року заперечувала проти задоволення позовних вимог. Про час та місце наступних судових засідань була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи , неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.09.2017 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №VP-c-76965 відповідно до умов якого останньому надано в розпорядження кредитні кошти у розмірі 300 000 грн. зі строком кредитування 60 місяців терміном до 28 вересня 2022 року на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 300000 грн на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] відкритий в відділені ПАТ «Кредобанк». Згідно з п. 2.7. Договору Банк відкрив транзитний рахунок для повернення кредитних коштів (при достроковому погашенні кредиту або його частини) № [NUMBER] . Відповідно до п. 4.1. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 33.99 % річних. Пунктом 4.2. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 4.1. Договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Договору. Пунктом 6.1. Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредиту повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 6.2. Договору Позичальник здійснює погашення заборгованості за Кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору). Відповідно до п. 6.3. Договору Позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу, розмір якого визначається п. 6.2. Кредитного договору, а саме 10533 грн. (Десять тисяч п`ятсот тридцять три гривні нуль копійок). Повернення кредиту здійснюється у порядку, передбаченому п.п.6.3.1.-6.3.5. Кредитного договору. Пунктом 6.3.1. Договору встановлено, що для здійснення належного погашення кредиту Позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленої графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій Банку, передбачених п. 2.9. Договору. Позивач виконав умови Договору належним чином та надав [PERSON] 29 вересня 2017 року кредит на суму 300 000,00 грн. (Триста тисяч гривень нуль копійок), що підтверджується меморіальним ордером № 57223804 від 29.09.2017 року та випискою про рух коштів по рахунку Відповідача № [NUMBER] за період 29.09.2017 року по 04.06.2019 року. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В порушення умов договору [PERSON] зобов`язання належним чином не виконував. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Станом на 04.06.2019 р у [PERSON] перед Позивачем наявна заборгованість по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом на суму 398717,62 грн. (Триста дев`яносто вісім тисяч сімсот сімнадцять гривень шістдесят дві копійки), з яких: 289578,13 грн. (Двісті вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень тринадцять копійок) неповернута сума кредиту; 109139,49 грн. (Сто дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять гривень сорок дев`ять копійок) заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно до статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до п. 7.1. Договору, Позивач нараховує пеню по простроченій заборгованості Відповідача за період з 04.06.2018 року по 04.06.2019 року в розмірі 32684,75 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010). За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ «Кредобанк» слід стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved