Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло йому на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. В 1998 - 2001 роках ним за власні кошти було побудовано два гаражі за адресою: [ADDRESS], 19,9 м.кв. та 38,4 м.кв. за для зберігання переданих йому у користування автомобілів. Позивач зазначає, що відповідно до виготовлених КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та ТОВ «Харківреконструкція» технічної документації, гаражі [NUMBER] та [NUMBER] завершені будівництвом та відповідають будівельним, пожарним та санітарним нормам. Посилаючись на зазначені обставини, на положення Цивільного Кодексу України, зазначаючи про те, що він як власник даних гаражних боксів не може повною мірою здійснювати свої правомочності власника, зокрема розпоряджатися належним йому майном, без визнання за ним права власності на вказані гаражі, просить суд визнати за ним право власності на гаражні бокси [NUMBER] та [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. За таких умов суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до положень статей 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно до копій технічних паспортів за адресою: [ADDRESS] розташовано два гаражні бокси [NUMBER] та [NUMBER] площею 19,9 м.кв. та 38,4 м.кв. відповідно, технічні паспорти виготовлено КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в листопаді 2013 року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1998 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу та членам його сім'ї. Право власності зареєстровано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 04.05.1998 року. Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість подальшої експлуатації гаражів розташованих на території житлового будинку [ADDRESS], розробленого ТОВ «Харківреконструкція», будівництво гаражів відповідає вимогам будівельних, пожарних та санітарних норм. Як вбачається з копій довіреностей, що містяться в матеріалах справи в користуванні позивача знаходяться два автомобілі з наданням повноважень щодо їх використання, зберігання та розпорядження ними. Під час здійснення позивачем своїх правомочностей щодо володіння та користування спірним майном прав та охоронюваних Законом інтересів інших осіб, в тому числі співвласників квартири [ADDRESS] та відповідача порушено не було, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність скарг та заяв останніх з цього приводу. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІV від 01.07.2004року, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Вищевказані гаражні бокси закінчені будівництвом, що підтверджується технічним висновком, доказів того, що спірне майно перебуває у власності, або користуванні, володінні інших осіб у суду не має. Відповідно до статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є власником спірного майна, використовує останнє за для задоволення власних потреб - зберігання автомобілів, що перебувають у його володінні та користуванні, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки з огляду на положення про диспозитивність цивільного судочинства відповідачем не надано суду доказів які б спростовували доводи позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved