Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 19.04.2013 року фізичною особою-підприємцем [PERSON], було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON], що розміщені на сайті http://ргіуаtbanк.uа, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 19.04.2013 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 26007053815789 в електронному вигляді через встановлені засоби елсктронного зв'язку [PERSON] і Клієнта, що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів і угод чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет-клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі). [PERSON] і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований [PERSON] через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі. Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 7000.00 гривень. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості. Станом на 13.11.2015 року має заборгованість 18254,36 гривень, яка складається з наступного: 5576,43 гривень - заборгованість за кредитом; 5437,64 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6186,30 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 1053,99 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом. Враховуючи відмінності у правоздатності, дієздатності та державній реєстрації юридичних і фізичних осіб-підприємців, однією з особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Незадоволені вимоги кредиторів можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України. Враховуючи той факт, що 16.03.2015 року номер запису: 24170060003003974 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, фізичну особу-підприємця [PERSON], було виключено з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності, вважють за необхідне захистити свої права, шляхом стягнення наявної заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.04.2013 року з відповідача. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 18254,36 гривень, яка складається з наступного: 5576,43 гривень - заборгованість за кредитом; 5437,64 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6186,30 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 1053,99 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак позивач подав до суду заяві в якій просить розглядати справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. З довідки Укрпошти, форма20, вказано причину повернення судової повістки «За закінченням терміну зберігання». Однак, з довідки ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, вбачається, що [PERSON], зареєстрована в: вул.. С.Стрільців, 23б/5, м. Стрий, Львівська область. Згідно абзацу третього ч.5 ст. 74 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене відповідачу належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним. Судом встановлено, що 19.04.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», - з однієї сторони, та фізичною особою-підприємцем [PERSON], - з іншої сторони, уклали договір банківського обслуговування, за умовами якого ФОП [PERSON], було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26007053815789 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банк і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». При цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним договір банківського обслуговування разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг і [PERSON]», які розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір між банком і відповідачем. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 13.11.2015 року має заборгованість 18254,36 гривень, яка складається з наступного: - 5576,43 гривень - заборгованість за кредитом; 5437,64 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6186,30 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 1053,99 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до розяснень, які викладені у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникала заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, складеним та завіреним позивачем. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що «оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої ст.. 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року №755 IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних підприємців», спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 14)». Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 4 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13, з огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст.. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. [PERSON], є належним відповідачем у цій справі, яку належить розглядати в порядку цивільного судочинства. Таким чином, суд приходить до висновку, що свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON], кредит. Проте позичальник свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, за яку [PERSON], відповідає перед позивачем як боржник, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до сум боргу в користь позивача з відповідача слід стягнути документально підтверджений судовий збір в сумі 1218 гривень 00 копійок.

Outcome: approved