Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 12.09.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір №б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який передбачав збільшення кредитного ліміту, а відповідач зобовязався повернути кредит; сплатити відсотки за користування кредитними коштами; сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, а також можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач своїх зобовязань не дотримався, у зв'язку з чим станом на 31.01.2015 року за ним утворилась заборгованість в сумі 12360,88 грн., в тому числі: непогашений кредит 9326,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1569,86 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 400 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 564,80 грн. процентна складова. Представник позивача [PERSON] за довіреністю подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав. Відповідач позов визнала, невиконання обовязків пояснила скрутною матеріальною ситуацією. Вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті). Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. З кредитного договору від 12.09.2012 р. №б/н, укладеного між сторонами, який складається з анкети позичальника, Тарифів банку та Умов і правил надання банківських послуг, судом встановлено, що банк відкрив відповідачу кредитну лінію, розмір кредитного ліміту - 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на надання банку права в будь-який момент зменшити або збільшити кредитний ліміт. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5. зазначених Умов, відповідач зобовязався повернути кредит; сплатити відсотки за користування кредитними коштами; сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, а також можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 31.01.2015 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 12360,88 грн., в тому числі: непогашений кредит 9326,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1569,86 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 400 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 564,80 грн. процентна складова. Доказів відсутності заборгованості чи наявності її в меншому розмірі відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі, а тому стягує з відповідача 12360,88 грн. та судові витрати. На підставі зазначеного,

Outcome: approved