Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 січня 1999 року помер його батько [PERSON]. 4 березня 2001 року помер його дід [PERSON]. На момент смерті він був зареєстрований та постійно проживав один в [INFO]. Заповіту на випадок своєї смерті померлий не залишив. До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], входить земельна ділянка в с.Добротове Кролевецького району Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №039770 від 15 вересня 1999 року. Він (позивач) є онуком [PERSON] та спадкоємцем за законом після його смерті, оскільки на час відкриття спадщини його батька [PERSON] не було в живих. 9 лютого 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з питань оформлення спадкових прав, де отримав письмові розяснення, що спадщину після смерті [PERSON] він не прийняв, оскільки на час відкриття спадщини був малолітнім, а тому фактично не міг вступити в управління або володіння спадковим майном у звязку з відсутністю цивільної дієздатності, заяву від його імені про прийняття спадщини законний представник чи опікун не подавав. Також йому було повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. За таких обставин позивач вважає, що з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки був малолітнім та не мав цивільної дієздатності, а тому просить\~ визначити йому додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого 04 березня 2001 року. Позивач в підготовче засідання не зявився, надав заяву про проведення судового засідання\~ без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 30). Відповідач [PERSON] сільська рада Кролевецького району Сумської області в підготовче засідання свого представника не направила, надавши заяву про\~ проведення судового засідання за відсутності представника сільради, проти позову не заперечує (а.с. 29). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 200, 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та онуком [PERSON]. Дані обставнини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про народження його батька [PERSON], якиє є сином [PERSON] (а.с.11, 12). [PERSON] помер 14 січня 1999 року в м.Кролевець Сумської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). [PERSON] помер 4 березня 2001 року в с.Добротове Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], входить земельна ділянка площею 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №039770, виданим на підставі рішення сьомої сесії [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 7 вересня 1999 року (а.с. 13). Як вбачається з довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області від 05.02.2018 року №02-13/54 [PERSON], [INFO], до дня своєї смерті 04.03.2001 року був зареєстрований та постійно проживав один в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради не складався і не посвідчувався (а.с. 14). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 09.02.2018 року (а.с. 16). Згідно ч.2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом,\~ якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем;\~ вони\~ успадковують\~ порівну\~ в\~ тій\~ частці,\~ яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті діда [PERSON], оскільки на час відкриття спадщина [PERSON], який був би спадкоємцем, не було в живих. З метою оформлення спадкових справ після смерті діда [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Кролевецького районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], де йому були надані письмові розяснення, повідомлено, що спадщина ним не прийнята та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання щодо продовження строку достатнього для прийняття спадщини (а.с.15). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або\~ володіння спадковим майном аба протягом цього ж строку подав державній нотаріальній\~ конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Позивач [PERSON] народився 24 березня 1989 року (а.с.11), тобто на час відкриття спадщини після смерті діда [PERSON] йому було 11 років. Згідно ч.1 ст.14 ЦК УРСР 1963 року за неповнолітніх, які не досягли п'ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. Вони вправі учиняти лише дрібні побутові угоди. Виходячи з положень ст.14 ЦК УРСР батьки (усиновителі) або опікун [PERSON] мали вчинити дії, передбачені ст. 549 ЦК УРСР, в його інтересах, однак вони цього не зробили. Таким чином, встановлено, що на час смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємець за законом [PERSON] був малолітнім, його батьки (усиновителі) або опікун не вчиняли дій в його інтересах для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений позивачем з поважних причин, а тому є всі законні підстави для ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення про задоволення позову та у відповідності з вимогами ч.1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 р. продовження йому на один місяць строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 04 березня 2001 року. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved