Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.08.2006 р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір кредиту №10-29/2340, відповідно до умов якого останньому надано кредиту у сумі 52 200,00 дол. США у тимчасове користування, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Позивачем вимоги договору виконані у повному обсязі, однак відповідачем договірні зобов'язання не виконані належним чином, в результаті чого, станом на 14.03.2017 р. утворилась прострочена заборгованість, з яких, заборгованість за кредитом - 386 350,24 грн., відсотки - 5 666,89 грн., інфляційні втрати за кредитом - 1 664,83 грн., інфляційні втрати за відсотками - 312,27 грн., пеня з кредиту - , 730,89 грн., пеня з відсотків - 664,46 грн. Позивач просить стягнути суму заборгованості за вказаними договорами та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував (а.с. 36), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 41, 45, 48), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність останнього на підставі наявних даних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2006 р. АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір кредиту №10-29/2340, відповідно до п. 1.1. якого кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 52 200,00 дол. США, зі сплатою 12,7 % річних (а.с. 5-7). 28.12.2010 р. сторони уклали додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту, відповідно до якої встановлено нову процентну ставку 13,26 % річних, термін повернення кредитної заборгованості - 15.08.2031 р. (а.с. 8-9). Додатковою угодою №2 до кредитного договору від 29.11.2013 р. сторони домовились, що погашення частини заборгованості за кредитом у сумі 2 200 дол. США здійснюється позичальником не пізніше 29.11.2013 р. (а.с. 10). 02.12.2013 р. сторони уклали договір про внесення змін №3 до кредитного договору, згідно з умовами якого позичальнику надано грошові кошти у сумі 50 201,63 дол. США. зі сплатою 13,26 % річних (а.с. 11-15). На підставі договору про внесення змін №4 до договору кредиту від 03.12.2013 р., змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 48 001,63 дол. США, разом із нарахованими процентами у сумі 16 941,51 дол. США, що становить 535 780,91 грн. (а.с. 18). Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №10-006 від 15.08.2006 р. (а.с. 20). Проте, відповідно до розрахунку суми боргу, наданого позивачем, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, станом на 14.03.2017 р. утворилась заборгованість, з яких: заборгованість за кредитом - 386 350,24 грн., відсотки - 5,666,89 грн., пеня з відсотків - 3 730,89 гр., пеня з відсотків - 664,46 грн., інфляційні витрати за кредитом - 1 664,83 грн., інфляційні витрати за відсотками - 312,27 грн. Загальна сума заборгованості становить 398 389,58 грн. (а.с. 26-27). Дані розрахунки відповідачем, який повідомлявся судом належним чином, не спростовані, жодних заперечень з цього приводу до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок заборгованості та може покласти його в основу рішення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такі самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за Кредитним договором, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Суд враховує, що сума заборгованості згідно розрахунку банку становить 398 389,58 грн., а в позовних вимогах - 393 994,23 грн., тобто, без урахування пені. В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки заявлено вимогу про стягнення 393 994,23 грн., то стягненню підлягає саме ця сума. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, , 610-612, 614-615, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved