Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку про звільнення майна з-під арешту в якому зазначає, що 01.03. 2011 року між ним та [PERSON] у письмовій формі було підписано та нотаріально посвідчено договір позики, згідно з умовами якого остання отримала грошову суму у розмірі 250 000 грн.. З метою забезпечення виконання зобов'язання за договором позики, 01.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 06.02.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору від 01.02.2011 року, який укладено між [PERSON], та [PERSON], а саме на: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка є власністю [PERSON] та належить їй на праві договору дарування в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 01.03.2011 року у розмірі 500000 грн., встановлено початкову ціну зазначеної квартири у розмірі 500000 грн. У січні 2014 року [PERSON] стало відомо, що на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] ВДВС Куйбишевського РУЮ м. Донецька 23.07.2012 року було накладено арешт. Право іпотеки у [PERSON] виникло, як зазначено вище, 01.03.2011 року, а постанова ВДВС Куйбишевського РУЮ м. Донецька про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження винесено 23.07.2012 року, тобто пізніше ніж було укладено іпотечний договір, а тому найвищий пріоритет обтяження належить [PERSON]. У в'язку з тим, що на підставі рішення суду у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за договором позики, просить звільнити з-під арешту, накладеного постановою ВДВС Куйбишевського РУЮ м. Донецька від 23.07.2012 року, квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Представник 3-ї особи, ПАТ «РОДОВІД БАНК» в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явилась про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 01 березня 2011 року укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла грошові кошти у сумі 250 000 грн., взявши на себе обов'язок повернути грошові кошти в строк до 31.12.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 01.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір від 01.03.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 06 лютого 2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-я особа: Відділ державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку про стягнення заборгованості за договором позики, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення позовні вимоги задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору від 01 березня 2011 року, який укладено між мною, [PERSON], та [PERSON] та посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], а саме на: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та має такі характеристики: загальна площа - 47,5 кв.м., житлова площа - 32,7 кв.м. і яка є власністю [PERSON] та належить їй на праві договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Донецького міського нотаріального округу 25.07.1997 року за реєстровим номером № 10205. в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 01 березня 2011 року у розмірі 500000,00 грн., встановивши початкову ціну зазначеної квартири у розмірі 500000,00 грн. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 32318794 від 23 липня 2012 року, винесеної на підставі виконавчого документа № 2/531/153 від 27.03.2012 року, виданого Куйбишевським районним судом м. Донецька про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» у розмірі 2830607,73 грн., накладено арешт на майно [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS]. У відповідності ст. 1 Закону України «Про іпотеку» - іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користування іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником-забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предметі іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про іпотеку» У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно з ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч. 4, ч. 7 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» заставодержатель має право на звернення до суду із позовом про зняття арешту із заставленого майна. У відповідності до вимог ст.ст. 572, 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави і може одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» в разі накладення державним виконавцем арешту на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, передбачено право заставодержателя звернутися до суду із позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оскільки, [PERSON] має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки, а саме квартири [ADDRESS] переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, суд вважає за необхідне звільнити з-під арешту предмет іпотеки. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved