Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Після уточнення позовних вимог просить зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загального користування шляхом демонтажу воріт, що розташовані на в'їзді спільного користування між будинками [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що він є власником земельної ділянки розміром 0,0715 га на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 240092, яка надана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. Його земельна ділянка межую з землями загального користування (двір) площею 425 кв.м.. Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0738 га, розташованої по [ADDRESS] на підставі державного акта серії ЯК № 773967. З 2008 року між власниками виникли розбіжності з приводу використання під'їзду до власних помешкань. Відповідачі в 2009 році встановили самовільно на в'їзді в двір ворота, якими перекрили шлях до будинків [ADDRESS] Своїми діями грубо порушують земельне законодавство та створюють перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування для проходу, проїзду до власних будинків. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з зазначених в заяві підстав, суду пояснила, що конфлікт між сторонами триває з 1989 року, міською радою двір залишений в загальному користуванні, відповідач [PERSON] встановив металеві ворота, які приєднані до воріт [PERSON] , забороняють мешканцям користуватися цими воротами, перешкоджають вільному проїзду до будинку. Відповідачі проти позову заперечили. Відповідач [PERSON] та його представник суду пояснили, що він - [PERSON] воріт не будував, ці ворота встановив його син - [PERSON], але перешкод для проходу та проїзду немає, оскільки ворота завжди відкриті, кожний може взяти ключі, хвіртка також відкрита. Проїзду до будинку [PERSON] немає тому, що він самовільно захопив 3 м землі, добудував свій будинок, заливши відстань 2,16 м.. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що є власником квартири № 2 за договором дарування з 1987 року, загородив свою землю, домовився з сусідом Мошкарою та поставив металеві ворота, за дозволом не звертався. Ворота не закриваються на ключ, лише на шпінгалет, хвіртка відкрита. Ворота встановив щоб перекрити доступ до подвір'я бездомним тваринам та безхатькам. Третя особа - [PERSON] суду пояснила, що відповідачі нікого не пускають через ворота, не можна ані пройти, ані під'їхати до свого будинку. Представник Бердичівської міської ради вважає позов підставним, ворота встановлені з порушенням правил благоустрою, для їх встановлення необхідно взяти дозвіл, ворота відповідач встановив на землі загального користування - на території між будинками. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступне. Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], який є також власником земельної ділянки площею 0,0715 га, переданої під будівництво та обслуговування житлового будинку. Власником будинку та земельної ділянки площею 0,0738 га по [ADDRESS] є відповідач [PERSON]. Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON], [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.15,23, 108,141-142). Згідно з рішенням виконкому Бердичівської міської ради № 497 від 20.09.1990 року у зв'язку з розширенням проїзду по [ADDRESS] вилучено земельну ділянку площею 0,58 кв.м. із лишків землекористування домоволодіння № 12.(а.с.42) Домоволодіння сторін та третьої особи [PERSON] розташовані таким чином, що між цими будинками є земельна ділянка загального користування - двір, площею 0,0425 га, що вбачається з технічного звіту та плану встановлення між земельних ділянок по вул.Вишневій, 12.(а.с.18,97-102,107,109) Загальний проїзд та двір забезпечує власникам будинків № 8, № 10 та № 12 підхід та під'їзд до своїх будинків. На межі загального проїзду та двору відповідач [PERSON] самовільно встановив металеві ворота.(а.с.14,109, позначка 1) За дозволом на їх встановлення особи не зверталися.(а.с.83) Згідно з актом обстеження земельної ділянки по вул..Вішневій від 13.11.2012 року [PERSON] встановив архітектурну споруду (ворота) на землях державної власності, йому наданий припис про усунення зазначених порушень, постановою державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 15.11.2012 року особу притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначені документи підписані [PERSON], факт притягнення його до адмінвідповідальності ним визнаний, однак порушення не усунені.(а.с.10-13) У зв'язку із встановленням відповідачем воріт на території загального двору, між сторонами та іншими особами виникають конфлікти. Про це свідчать звернення до місцевих органів самоврядування, розгляд цих звернень комісіями міської ради з питань земельних відносин. (а.с.16,43) Свідок [PERSON] суду пояснила, що 2-3 роки тому [PERSON] встановили ворота, ці ворота весь час закриті на болт, вона не має доступу до своєї частини будинку № 12. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] встановив ворота, він не може під'їхати до будинку матері, підвезти будматеріали, вони кричать, що це їхнє подвір'я, постійно виникають конфлікти через ці ворота між [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердила про конфліктну ситуацію між власниками домоволодінь по вул..Вишневій внаслідок встановлення паркану та воріт [PERSON] на загальному дворі. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] поставили ворота, до будинків не може під'їхати швидка або пожежна служба. Свідок [PERSON] пояснила, що ворота поставив [PERSON] та її покійний чоловік в 2009-2010 роках, [PERSON] відгородив свою землю, згоди на встановлення воріт у сусідів не питали. Свідок [PERSON] пояснила, що її син [PERSON] встановив ворота щоб собаки не забігали у двір та бомжі не заходили. Отже, з показів свідків та документів про притягнення до адмінвідповідальності [PERSON] вбачається, що саме він встановив металеві ворота на території загального двору. Через наявність цих воріт виникли перешкоди в користуванні територією загального двору сім'ї позивача. Окрім того, обстеженням території житлового будинку № 12 по вул..Вишневій державною службою з надзвичайних ситуацій встановлено, що встановлення воріт суперечить п.4.1.3 Правил пожежної безпеки в Україні, зокрема, дороги, проїзди до будівель та споруд мають бути завжди вільними та справними. Забороняється зменшувати нормовану ширину доріг та проїздів. Відповідно до п.4.1.4 Правил пожежної безпеки до всіх будівель та споруд має бути забезпечений вільний доступ. Встановлення воріт суперечить вимогам пожежної безпеки та у разі виникнення надзвичайної ситуації унеможливлює працівникам оперативно-рятувальних служб виконувати свої функції. (а.с.111) Рішенням Бердичівської міської ради № 529 від 31.03.2005 року затверджені Правила благоустрою території та утримання індивідуальних будівель у м.Бердичеві, забезпечення в ньому чистоти і порядку. Відповідно до п.5.2 Правил юридичним та фізичним особам забороняється складувати будівельні матеріали і обладнання на прибудинкових територіях, проводити земельні роботи, пов'язані з порушенням благоустрою території міста. Відповідно до п.2.5 Правил виконувати планові та аварійні роботи, пов'язані з порушенням благоустрою території міста, можна тільки за дозволом міської інспекції з благоустрою та санітарії. Згідно з п.5.2 Правил забороняється споруджувати гаражі, сараї та інші споруди господарського призначення на територіях загального користування. Згідно із ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельної ділянки зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням( неприпустимий вплив). Отже, відповідачем [PERSON] порушені правила добросусідства, на земельній ділянці, яка йому не належить, і є територією загального користування, він самовільно без дозволу відповідного державного органу встановив споруду - металеві ворота на в'їзді у двір, яким користуються власники сусідніх домоволодінь, в тому числі позивач, чим перешкоджає вільному проходу та проїзду позивачеві та членам його сім'ї до власного будинку. Окрім того, відповідачем порушені Правила благоустрою та пожежної безпеки. Ураховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про усунення перешкод з боку відповідача [PERSON] у користуванні земельною ділянкою (двором), шляхом зобов'язання його демонтувати металеві ворота, розташовані на в'їзді на територію цього двору зі сторони [ADDRESS] Підстави для задоволення позовних вимог щодо відповідача [PERSON] відсутні. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] просить стягнути з позивача на користь довірителя витрати на правову допомогу в сумі 4384, 80 грн., в обгрунтування цього прохання надав розрахунок на зазначену суму та квитанцію про сплату клієнтом цієї суми. Представник позивача проти вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу [PERSON] заперечила, мотивуючи тим, що розрахунок адвокат зробив в судовому засіданні, суму 4384,80 грн. вписав у квитанцію також в судовому засіданні, відповідач не зміг пояснити, яку суму було ним сплачено адвокату, також квитанція не є фінансовим документом. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволений частково судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог позивачеві та відповідачеві - в частині позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] в повному обсязі, тому при наявності документально підтверджених витрат на послуги адвоката він має право на їх відшкодування з позивача. Однак, адвокатом не надано належних документів на підтвердження сплати клієнтом суми 4834,80 грн., квитанція адвоката від 20.10.2014 року не є фінансовим документом, не свідчить про зарахування на рахунок адвоката вказаної суми, [PERSON] не зміг пояснити, яку суму було сплачено адвокату. Отже, суду не надано доказів про сплату [PERSON] на рахунок адвоката суми, яка зазначена у квитанції, тому немає підстав для стягнення на користь відповідача витрат в сумі 4384,80 грн. за послуги адвоката.

Outcome: partial