Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 4361 грн. 11 коп. заборгованості за відпрацьовані дні відпустки. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що наказом №547 від 30.08.1991 року [PERSON] (далі - відповідач) був прийнятий на роботу у ВО «Запорізька АЕС» слюсарем контрольно-вимірювальних приборів та автоматики Служби безпеки лабораторії електровимірювань, блок 6. На підставі свідоцтва про шлюб І-ЖС№011911 від 05.11.2005 року, відповідно до наказу №36лс від 06.01.2006, були внесені зміни до кадрової документації ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі позивач) в частині заміни прізвища [PERSON] на [PERSON]. На підставі заяви [PERSON] від 29.01.2015 року був оформлений наказ №1221-в від 04.02.2015 року про надання йому чергової щорічної відпустки з 02.03.2015 року по 24.04.2015 року тривалістю 52 (п'ятдесят два) календарних дня за робочий рік з 30.08.2014 року по 30.08.2015 року. Щорічну відпустку працівнику було надано з урахуванням статті 10 Закону України «Про відпустки», відповідно до якої щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи можуть бути надані працівникові в будь-який час відповідного робочого року після закінчення відпустки по дату звільнення [PERSON] не виходив на роботу без поважних причин. В період з 27.04.2015 року (дата виходу на роботу після закінчення відпустки) по 14.07.2015 року (дата звільнення) [PERSON] здійснював прогули. Таким чином, вищезазначений період е часом, коли працівник фактично не працював та за ним повністю не зберігалася заробітна плата. Наказом №252-з від 14.07.2015 року [PERSON] був звільнений з ВП «Запорізька АЕС» за п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України за вчинення прогулів. Відповідно до ст..22 Закон України «Про відпустки», у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він вже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган проводить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до\~ст.224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений тому, що вимоги позивача підтверджуються наданими позивачем наступними матеріалами: наказом про прийняття на роботу (а.с.5), наказом про внесення змін до кадрової документації (а.с.6), заявою про надання відпустки (а.с.7), наказом про звільнення [PERSON] (а.с.8), розрахунком заборгованості (а.с.9) а також відповідають вимогам ст.ст. 9, 22 СК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України, відповідачі повинні відшкодувати позивачу судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача також має бути стягнуто на користь позивача судові витрати в сумі 1218 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved