Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що з 2010 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 16.05.2012 року розірвано. Від даного шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON] . На підставі рішення Рожищенського районного суду від 23.05.2012 року та виконавчого листа, виданого на підставі вказаного рішення з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі ј частки від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 12.04.2016 року відповідач з [PERSON] зареєстрували шлюб і позивачу стало відомо, що його дочка [PERSON] , згідно рішення Рожищенського районного суду від 24.05.2018 року була [PERSON] усиновлена і внесено зміни в актовий запис про народження дитини, де її батьком вказаний « [PERSON] ». Зазначає, що оскільки він не є батьком дитини у нього припиняються обов`язки щодо утримання дитини, оскільки її усиновлено іншою особою, на якого покладається обов`язок, як батька її утримувати, а тому просить припинити стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , які стягуються на підставі виконавчого листа №2/0314/243/2012, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 29.05.2012 року починаючи з 04.07.2018 року. В підготовче засідання представник позивача не з`явився, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Судові втрати просить залишити за позивачем. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2010 року, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 16.05.2012 року розірваний. В шлюбі [INFO] народилась дочка [PERSON] (а.с.10-12). Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 23.05.2012 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-15). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 12.04.2016 року виконавчим комітетом Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , відповідач після укладенню шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.22). Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 24.05.2018 року заяву [PERSON] про усиновлення ним малолітньої [PERSON] задоволено, оголошено [PERSON] усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] та зобов`язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області внести зміни в актовий запис про народження дитини, а саме змінити прізвище дитини на « [PERSON] », по батькові зазначити « [PERSON] », ім`я дитини, дату народження, місце народження залишити без змін. Батьком дитини вказати [PERSON] (а.с.16-19). Судом встановлено, що незважаючи на усиновлення дитини іншою особою, позивачу [PERSON] продовжують нараховуватись аліменти на її утримання. Згідно розрахунку заборгованість останнього по аліментах за період з березня 2018 року по грудень 2019 року становить 38 248,07 грн. ( а.с.20). Згідно ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і покладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і покладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Так, після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Аналіз наведеного дає підстави для висновків, що усиновлення, як юридичний акт змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і, водночас, між усиновлювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому усиновителі зобов`язані утримувати усиновлених за правилами, установленими ст.180 СК України. Відповідно до ст.225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частина 2 ст.188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] підтверджені наданими доказами та визнані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч.1 ст.142 ЦПКУкраїни визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 420,40 грн., а 420,40 грн. залишити за позивачем згідно його клопотання.

Outcome: approved