Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 22.02.2008 року відповідач взяв у нього кошти в розмірі 2 000 000,00 грн., які мав повернути за першою вимогою. 01.09.2014 року він звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак отримав відповідь, що кошти поверне до 01.11.2014 року, про що написав дві розписки. 30.12.2014 року він (позивач) повторно направив письмову вимогу відповідачу, та отримав відповідь, що гроші будуть повернуті. Однак, станом на 26.01.2015 року відповідач на зв'язок не виходив, кошти так і не повернув, у зв'язку з чим змушений був звернутися до суду з даним позовом. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, крім суми боргу просив стягнути і індекс інфляції в сумі 98 000,00 грн. за період з 02.11.2014 року по 22.01.2015 року, та 3 % річних за період з 02.11.2014 року по 22.01.2015 року в сумі 13 643,83 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав усі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначив, на момент передачі коштів, розписки відповідач не писав, вони написані в 2014 році. Позивач та відповідач є знайомими. З приводу наявності судових справ щодо інших грошових зобов'язань або майнових прав у відношенні позивача чи відповідача йому, як представнику, невідомо. Підтвердив, що даним позовом права третіх осіб не порушуються. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, просив зменшити штрафні санкції. Пояснив, що дійсно між позивачем та відповідачем були нормальні стосунки, та відповідач взяв у позивача кошти в сумі 2 000 000,00 грн. 30.12.2014 року була вимога позивача щодо повернення боргу у тижневий строк. Відповідач написав розписки в 2014 році. Про наявність інших боргових зобов'язань відповідача йому не відомо, можливо є борг перед банком за автомобіль, але відповідач його погашає. Зазначив, що в судах інших справ з відповідачем немає, даним позовом права третіх осіб не порушуються. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що відповідно до розписок від 01.09.2014 року відповідач отримав від позивача 22.02.2008 року в загальній сумі 2 000 000,00 грн., та зобов'язався повернути ці кошти в термін до 01.11.2014 року. Однак, кошти відповідачем не повернуто до цього часу. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред'явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Оскільки позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав, у встановлені строки кошти не повернув, вимога щодо стягнення з нього коштів в розмірі 2 000 000,00 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірне встановлений договором або законом. Індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики, він визначає рівень знецінення національної грошової одиниці, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Період нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних - з 02.11.2014 року по 22.01.2015 року. Враховуючи суму боргу індекс інфляції становить 98 000,00 грн.; а 3 %; річних становить 13 643,83 грн. Враховуючи вимоги законодавства України, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Прохання представника відповідача щодо зменшення суми індексу інфляції та 3 % річних не підлягає задоволенню, оскільки це не відповідає вимогам законодавства. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 654,00 грн., дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved