Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01.06.2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № б/н. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов Договору відповідач 09.12.2012 року отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов Договору кредитний ліміт відповідачу більше не встановлювався та не змінювався. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та норм Закону відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість в розмірі 14216,12 грн., яка складається з : - 1473,49 грн. - заборгованість за кредитом; - 8839,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2750,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина ); - 653,15 грн. - штраф ( процентна складова ). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14216,12 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. До початку судового засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема : припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2011 року [PERSON] підписано анкету-заяву №1105060700222598473 про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку, що складає між нею та банком Договір без номеру. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і що останній має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, сторонами було визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, згідно розрахунку заборгованості, наданому позивачем, станом на 31.12.2015 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 14216,12 грн., яка складається з : - 1473,49 грн. - заборгованість за кредитом; - 8839,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2750,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина ); - 653,15 грн. - штраф ( процентна складова ). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови договору без номеру від 01.06.2011 року, укладеного між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ, затверджених наказом від 06. 03. 2010 року №СП-2010-256, сторонами, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], передбачена сплата штрафів як вид цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобов'язань, передбачених Договором. Окрім того, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено застосування ПАТ КБ «ПриватБанк» пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 13062,97 грн., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у сумі 1153,15 грн., з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обов'язків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобов'язань перед кредитором. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладено,

Outcome: partial