Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить поділити житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями між позивачем та відповідачем та визначити між позивачем та відповідачем порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений будинок. Позивач у попереднє судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Відповідач у попереднє судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив їх задовольнити у сьогоднішньому судовому засіданні, так як запропонований експертом порядок поділу та порядок користування житловим будинком його влаштовує. Відповідно до ст. 130 ЦПК України, попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 44/100 індивідуального житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування частини житлового будинку від 23.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. Право власності [PERSON] на 44/100 зазначеного будинку зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом від 06.08.2007 року № 15491363. Відповідач [PERSON] є власником 56/100 зазначеного житлового будинку. Право власності [PERSON] на 56/100 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на його ім'я Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Спірний житловий будинок «А-1», без урахування самочинно збудованих приміщень, складається з приміщень: коридору 1-2 площею 6,6 кв.м.; підсобного приміщення 1-3 площею 7,4 кв.м.; житлової кімнати 1-4 площею 16 кв.м.; коридору 2-1 площею 4,5 кв.м.; кухні 2-3 площею 7,5 кв.м.; житлової кімнати 2-4 площею 10,8 кв.м.; кухні 2-5 площею 7,2 кв.м. При цьому у житловому будинку є такі надвірні будівлі: сарай літ. «В», сарай літ. «Г»; льох літ. «Ж», льох літ «Д», вбиральня літ. «К», вбиральня літ. «М», огорожа № 1, 4-9, 10. Житловий будинок за адресою в [ADDRESS] з надвірними будівлями знаходяться на земельній ділянці площею 673 кв.м., яка була зареєстрована на підставі рішення виконкому Ленінської райради м. Харкова № 194/42 від 20.11.1974 року. Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У зв'язку з цим, позивач забажав поділити житловий будинок [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] у натурі та визначити порядок користування земельною ділянкою на якій розташований зазначений житловий будинок. Згідно положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України. Під час вирішення зазначеного спору суди повинні враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок». За клопотанням позивача цивільну справу було направлено до експертної установи для проведення судово-будівельної експертизи. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8426/11601 від 02.12.2013 року, поділити житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з надвірними будівлями між [PERSON] та [PERSON] в натурі на два самостійних домоволодіння, виділивши у власність: 1. [PERSON] - приміщення житлового будинку «А-1»: коридору 2-1 площею 4,5кв.м., кухні 2-3 площею 7,5кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 10,8кв.м., кухні 2-5 площею 7,2кв.м. та надвірні будівлі: льох літ. «Ж», вбиральня літ. «М»; 2. [PERSON] - приміщення житлового будинку літ. «А-1»: коридору 1-2 площею 6,6кв.м., підсобного приміщення 1-3 площею 7,4кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 16кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «В», сарай літ. «Г», льох літ. «Д», вбиральня літ. «К», огорожа №1 можливо. Визначити між [PERSON] та [PERSON] наступний порядок користування земельною ділянкою на якій розташований житловий будинок [ADDRESS]: 1. [PERSON] у користування буде виділено земельну ділянку зі сторони домоволодіння №13а. 2. [PERSON] у користування буде виділено земельну ділянку зі сторони будинку №11 можливо. Саме такий порядок поділу вказаного житлового будинку та порядок користування земельною ділянкою відповідає тому, фактично склався між [PERSON] та [PERSON] При визначенні фактичного варіанту порядку користування земельною ділянкою судовим експертом при виконанні додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 1326 від 14.04.2014 року було зазначено, що границя фактичного користування земельними ділянками співвласників проходитьу такий спосіб: на відстані 4,23 м від домоволодіння №13а по зовнішній стіні прибудови літ. «А2-1» відрізок довжиною 3,05м; по лінії розподілу житлового будинку і прибудов; від кута прибудови житлової прибудови літ. «А2-1» до кута житлового будинку літ. «Л-1» відрізок довжиною 2,76м; по зовнішній стіні житлового будинку літ. «Л-1»; від кута житлового будинку, літ. «Л-1» по існуючій цегляній огорожі відрізок довжиною 4,76м; поворот до сторони домоволодіння №11 по існуючій цегляній огорожі відрізок довжиною 8,07м. Згідно з ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Правила ч.2 ст.130 ЗК України визначають, що у разі набуття права власності на житловий будинок кількома особами до них у відповідних частках переходить право користування земельною ділянкою, якою користувався попередній власник. Як роз'яснено в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Висновками судової будівельно-технічної експертизи та додаткової експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса передбачено варіант визначення порядку користування земельною ділянкою з урахуванням порядку, що склався між сторонами, а також згідно ідеальних часток співвласників у відповідності до розподілу житлового будинку. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що найбільш прийнятним варіантом поділу житлового будинку [ADDRESS] між позивачем та відповідачем, а також визначення порядку користування земельною ділянкою є варіант, який склався між сторонами на протязі років та зафіксований у висновках експерта. На підставі викладеного,

Outcome: approved