Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 29.06.2010 року. Позивач звернувся до суду з письмовою заявою про можливість розгляду справи за відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, з розміром суми для відшкодування погодилася , про що надала суду письмові пояснення,, заявила ,що буде відшкодовувати заподіяні збитки сплачуючи суму частками, бо в неї не має ніякого майна для стягнення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки, ознайомившись з волевиявленням позивача , суд приходить до наступного: 27.10.2008 року о 17 годині 45 хвилин на вул..Ахсарова в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Шевролет «Авто» ,державний номер АХ 4188АС , який належить на праві власності [PERSON] під керуванням [PERSON]В.(відповідачки по справі), «Шкода-Октавиа» державний номер [NUMBER] під керуванням власника [PERSON], автомобілем [NUMBER] ,який належить ВАТ «Укранафтохімпроект» , під керуванням [PERSON] та автомобілем ВАЗ 2106 державний номер В 1690X1 ,який належить на праві власності [PERSON]\ під керування [PERSON]. На підставі Постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.11.2008 року(№3-24801) [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 34 гривень 00 копійок , в діях водіїв [PERSON], [PERSON], [PERSON] вини не встановлено. Автомобіль «Шкода-Октавиа» державний номер [NUMBER] ,який належить ВАТ «Укранафтохімпроект» та яким керував [PERSON] застраховано в Закритому акціонерному товаристві інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» на підставі договору добровільного страхування № 101351-016-08-21-802 з 30.09.2008 по 29.09.2009 року. Укладено страховий акт № 2972-09-21-0169 від 12.02.2009 року , згідно з яким сума страхового відшкодування складає 19 082,09 гривень. На підставі висновків фахівця-автотоварознавця № 46/10/2008 від 15.11.2008 року встановлено, що автомобілю [NUMBER] ,який належить ВАТ «Укранафтохімпроект» заподіяно збитки на загальну суму 18249,09 гривень. В свої висновках фахівець-експерт пояснив, що дослідження проведено шляхом зовнішнього огляду ушкодженого автомобіля в присутності власника ушкодженого автомобіля, представника страхової компанії. З урахуванням умов договору позивач виплатив власнику транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 19082,09 гривень платіжним дорученням № 1294 від 03.03.2009 року та № 1504 від 13.03.2009 року. Згідно вимог п.8.2. Правил добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО) від 01.10.2002 року № 19-1 з змінами та доповненнями від 24.09.2004 року, зареєстрованими Міністерством Фінансів України 01.10.2002 року розмір завданих збитків визначається страховиком за участю страхувальника на підставі відповідних документів. На підставі п.9.6 Правил із документів, що підтверджують затрати на відновлення транспортних засобів, до сплати приймаються тільки ті, в яких ціни на запасні частини прийняті за рекомендацією страховика, що і мало місце в даному випадку. На підставі ст..1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах: а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно вимог ст..1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою. Має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі ст..1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення ушкодженої речі. На підставі вимог п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від27.03.1992 року №6 зі змінами та доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 08.07.1994 року№ 11 від 30.09.1994 року ,№ 15 від 25.05.1998 року,№9 від 24.10.2003 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди........під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, суд вважає, що відшкодування шкоди , заподіяної джерелом підвищеної небезпеки слід покласти на його володільця, тобто відповідача [PERSON] ,яка керував джерелом підвищеної небезпеки на підставі довіреності. Суд розяснені сторонам вимоги ст.ст. 10,11,60 ЦПК України про ті обставини, що докази по справі надаються сторонами ,а судом тільки оцінюються. Суд вважає, що позивач обгрунтував свої доводи На підставі вищевикладеного , дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вимог ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідачки також належить стягнути судові витрати, які понесені позивачем по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду. [PERSON].СТ..10,11,60,88,212,209,214-215 ЦПК України, ст..ст..1188,1191,1192 Цивільного Кодексу України, ст..27 Закону України Про страхування, п.8,2,9,5,9.6 Правил добровільного страхування транспортних засобів (Каско) в редакції від 24.09.2004 року, - СУД

Outcome: approved