Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що він є власником домоволодіння № 8 по вул. Дунайській в м. Маріуполі на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.10.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-2050. Право власності зареєстроване в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 25.11.2004 р., номер запису - 25884 в книзі 33. В 2016 році він вирішив розпорядитися домоволодінням, однак в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис від 07.02.2006 р. за №2850813 про накладення обтяження на вказане домоволодіння. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Другою маріупольською державною нотаріальною конторою. Згідно вказаного запису №2850813 арешт на належний йому будинок накладено на підставі постанови б/н від 01.02.2006 р. ВДВС [PERSON] РУЮ м. Маріуполя, через півтора роки після купівлі ним зазначеного будинку. При цьому у графі «власник» зазначено [PERSON]. При зверненні з цього приводу до [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя, йому було повідомлено, що постанову б/н від 01.02.2006 р. на підставі якої накладено арешт, йому не може бути видано оскільки він не є стороною виконавчого провадження. За таких обставин, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки він позбавлений можливості розпорядитися своїм майном, просив суд скасувати арешт домоволодіння № 8 по вул. Дунайській в м. Маріуполя, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна та виключити запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позові вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного теруправління юстиції у Донецькій області та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяву про\~\~розгляд справи за їх відсутності не надали та про причини неявки суд не повідомили. Представник 3 особи Другої маріупольська державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився однак надав заяву, в якій просив розглянути справу без представника нотаріальної контори. Представник 3 особи - відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в судове засідання не зявився однак надав заяву, в якій просив розглянути справу без представника відділу, проти задоволення позову не заперечував. Приймаючи до уваги думку позивача, суд здійснив заочний розгляд справи за згодою позивача, відповідно до положень ст. ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, псуд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку № 8 зі всіма належними до нього будівлями подвіря, що знаходиться в м. Маріуполі, Донецької області по вулиці Дунайській, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 29.10.2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме №5583496 від 25.11. 2004 року, інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно № 64805857 від 02.08.2016 року. (а.с.6,7,9). Однак, як вбачається з інформації з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №64805857 від 02.08.2016 року, 07.02.2006 р. зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме будинок 8 по вул.. Дунайській у м. Маріуполі Донецької обл.., реєстраційний номер обтяження 2850813, Другою маріупольською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б.н. 01.02.2006 ВДВС [PERSON] РУЮ м. Маріуполя, власником якого є [PERSON]( а.с. 9). За таких підстав арешт нерухомого майна було зареєстровано Другою маріупольською нотаріальною конторою на нерухоме майно, власником якого на момент реєстрації обтяження була інша особа - [PERSON], а не [PERSON] Відповідно до ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 317 ЦК України\~визначає право власника, якому належить право володіння, користування та розпорядженням своїм майном вільно їм розпоряджатися, тому позивач обґрунтовано звернулася з даним позовом до суду. За ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод\~в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Позивач, крім як за рішенням суду не може реалізувати своє право щодо розпорядження майном, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про скасування арешту на будинок № 8 по вул. Дунайській в м. Маріуполі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині. Разом із тим, позовні вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис проарешт будинку № 8 по вул. Дунайській в м. Маріуполі не підлягає задоволенню, оскільки є похідними від зняття арешту та порушене право позивача захищено саме шляхом зняття арешту з майна, а тому заявлені вимоги позивача в цій частині є передчасними. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами відповідно до ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зняття арешту не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial