Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і доводи мотивує тим, що 05.02.2021 року вона стала власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. Відповідачі по справі є продавцями за даною угодою, згідно якої продавці повинні знятися з реєстрації та звільнити квартиру до 15.02.2021 року. Після придбання квартири позивач з родиною вселились у вказану квартиру. Відповідачі у встановлений строк за договором та до теперішнього часу з реєстрації не знялись. На її прохання на нагадування про встановлені домовленості відповідачі не реагували та раптом дізналась, що вони переїхали на постійне проживання до РФ. Відповідачі не є її родичами або членами сім`ї, їх реєстрація порушує її право власності на вільне користування домоволодінням. Крім того, відповідачі не виконали обов`язок знятися самостійно з реєстрації, чим порушили умови договору купівлі-продажу. Тому просила визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у своїй заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З договору купівлі-продажу Серії НИР №025757 від 05.02.2021 року та витягу державного реєстру речових парв на нерухоме майно про реєстрацію права власності №243161990 від 05.02.2021 року встановлено,\~що власником\~квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно п.13 договору купівлі-продажу Серії НИР №025757 від 05.02.2021 року встановлено, що сторони домовились, що «Продавець/ці зніметься з реєстрації самі та знімуть інших осіб зареєстрованих у цій квартирі та звільнять її до п`ятнадцятого лютого дві тисячі двадцять першого року». Згідно довідки військово-цивільної адміністрації м. Волноваха №276 від 22.03.2021 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . За даною адресою прописані [PERSON] , 1960 року народження, [PERSON] , 1983 року народження. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 п. 34 постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт\~3\~частини першої\~статті 346\~ЦК) із зняттям останнього з реєстрації Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачі по даній справі зареєстровані в квартирі та згідно договору повинні знятися з реєстрації та звільнити квартиру до 15.02.2021 року. Враховуючи, що відповідачі повинні були знятися з реєстрації та звільнити квартиру до 15.02.2021 року, але добровільно не знялися з реєстрації, до суду за викликом не з`явилися, що дає право суду визнати, що вони перешкоджають позивачу як власнику квартири користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved