Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовує наступним, 30.08.2015 року померла її мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 341476 від 31.10.2015 року. Родинні відносини з [PERSON] підтверджуються копією паспорта серії СА № 760124 від 19.05.1998 року, копією свідоцтва про народження серії ІІІ-УР№149434 від 07.06.1961 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 425663 від 13.09.1980 року. Після смерті матері відкрилась спадщина на все її майно, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 5,05 га., що розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 052726 від 11.10.2001 року, земельна ділянка площею 5,13 га., яка розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 025120 від 09.02.2001 року та грошові вклади на рахунках у філії Запорізького обласного управління АТ Ощадбанк ТВБВ № 10007/0242. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. 03.03.2016 року позивач звернулася до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері. У видачі свідоцтва державний нотаріус відмовила, в зв'язку з тим, що позивач не надала оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки та ощадні книжки, які спадкодавець втратила за життя. Враховуючи неможливість оформити успадковане за заповітом майно у досудовому порядку, позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про встановлення права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують, просять суд розглянути справу у їх відсутність, не заперечують щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України, про причини неявки повідомлень не надійшло. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30.08.2015 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторного) серії І-ЖС № 341476 від 31.10.2015 рокую, копією паспорта серії СА № 760124 від 19.05.1998 року, копією свідоцтва про народження серії ІІІ-УР №149434 від 07.06.1961 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 425663 від 13.09.1980 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на все належне їй на праві власності майно, до складу якої увійшли: земельна ділянка площею 5,05 га., що розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 052726 від 11.10.2001 року, земельна ділянка площею 5,13 га., яка розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 025120 від 09.02.2001 року та грошові вклади, що зберігаються в філії ТВБВ №10007/0242 Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на компенсаційних рахунках № [NUMBER] на суму 4759,97 грн., № 91551459(011) на суму 1057,88 грн., № 915511187(011) на суму 4019,82 грн., № 915511499(011) на суму 2303,29 грн., що підтверджується відповіддю філії ТВБВ №10007/0242 Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» №1329 від 11.05.2016 року. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Коханівської сільської ради [PERSON] за №72 від 08.10.2012 року, згідно якого заповідала все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та все те, що ще буде належати їй на час смерті, позивачу [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини від 27.11.2015 року. Крім позивача, спадщину прийняв відповідач [PERSON], [INFO], звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від 29.02.2016 року. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи, наданої державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори. Проте в матеріалах спадкової справи відсутні будь-які документи, які посвідчують право відповідача на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Суду також не були надані відповідачем документи, які б підтвердили його непрацездатність. 03.03.2016 року позивач звернувся до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері. У видачі свідоцтва державний нотаріус відмовила, в зв'язку з тим, що позивач не надав оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки та ощадні книжки, які спадкодавець втратила за життя, що підтверджується постановою №212/02-31 від 03.03.2016 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при відмові нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно інформаційного листа Держгеокадастру від 24.03.2016 року № 29-28-99.2-801/2-16 померла [PERSON] дійсно мала у власності земельну ділянку площею 5,05 га на підставі Державного акту серія ІІ-ЗП № 052726 від 11 жовтня 2001 року № 642 із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Коханівської сільської ради Токмацького району. Згідно інформаційного листа Держгеокадастру від 14.04.2016 року № 29-28-99.2-1032/2-16 померла [PERSON] також мала у власності земельну ділянку площею 5,13 га на підставі Державного акту серія ІІ-ЗП № 025120 із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Коханівської сільської ради Токмацького району. Втрата оригіналів правовстановлюючих документів порушує право позивача на отримання у власність належних спадкодавцю земельних ділянок та грошових вкладів на рахунках банку в порядку спадкування за заповітом, за захистом якого позивач звернулась до суду, адже в позасудовому порядку його захистити не можливо. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 66 ЗУ «Про нотаріат», ст. 1296 ЦК України спадкоємець має право одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний документ, який посвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців. Спадкодавець свою волю виразила у заповіті, саме позивачу вона мала намір залишити у спадок після її смерті все своє майно, позивач спадщину прийняла, поновити втрачені оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки та грошові вклади після смерті власника діючим законодавством не передбачено, тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved