Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, в якому зазначив наступне. 05 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 140/4/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 17467,00 доларів США на строк до 04.05.2018 р. зі встановленою сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 14% річних, розмір якої було збільшено додатковим договором №2 від 13.11.2008р. до 17% річних. Із метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, того ж дня між Банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором, забезпеченого порукою, заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 17 лютого 2016 року у справі № 415/6203/15-ц стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 140/4/2008 від 05.05.2008 року в розмірі 531100,06 грн., що склалася станом на 12.08.2015 року з: -14\~547,00 дол. США простроченої заборгованості по кредиту -7872,34 дол. США заборгованості за процентами; -2516,01 грн. комісії за обслуговування кредитом; -49\~448,10 грн. штрафні санкції. Посилаючись на те, що відповідачі проживають на тимчасово окупованій території, а тому рішення суду не набрало законної сили, заборгованість за рішенням суду не сплачена, відповідно до умов договору триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить стягнути з відповідачів різницю заборгованості з урахуванням рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 17.02.2016 року у справі № 415/6203/15-ц, а саме: -заборгованість по відсотках (різниця) 148711,54 грн., -плати комісії за обслуговування кредитом 1543,75 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення кредиту 18024,09 грн. Усього: 168279,38 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачам подати до суду та позивачеві відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом трьох днів після отримання відзиву подати відповідь на відзив. Протягом встановленого строку відповідачі відзивів на позовну заяву до суду не надавали, про відкриття провадження були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», яке змінило назву на публічне акціонерне товариство (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 140/4/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 17467,00 доларів США на строк до 04.05.2018 р. зі встановленою сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 14% річних, розмір якої було збільшено додатковим договором №2 від 13.11.2008р. до 17% річних. Із метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, того ж дня між Банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором, забезпеченого порукою, заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 17 лютого 2016 року у справі № 415/6203/15-ц стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 140/4/2008 від 05.05.2008 року в розмірі 531100,06 грн., що склалася станом на 12.08.2015 року з: - 14\~547,00 дол. США простроченої заборгованості по кредиту -7872,34 дол. США заборгованості за процентами; -2516,01 грн. комісії за обслуговування кредитом; -49\~448,10 грн. штрафні санкції. Зазначене рішення набрало законної сили 11 04.2018 року. \~ \~ \~ \~Звертаючись із зазначеним позовом до суду, позивач посилався на те, що у звязку із наявністю частини непогашеної заборгованості за кредитним договором, зобовязання за кредитним договором невиконаним, що є підставою для солідарного стягнення з боржника та поручителя заборгованості по відсотках 148711,54 грн.,плати комісії за обслуговування кредитом 1543,75 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 18024,09 грн., що у загальній сумі складає 168279,38 грн. за період починаючи з 12.08.2015 року і станом на 27.10.2017 року. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою\~статті 598 ЦК України\~зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Такий висновок викладений у постанові [PERSON] Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пункті 2.7.1 кредитного договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній частині у випадку, якщо позичальник/майновий поручитель та/або поручитель не виконують своїх боргових та інших зобовязань за цим договором; якщо протягом 9 (девяти) календарних місяців з дня отримання Позичальником кредиту, з вини позичальника/ майнового поручителя або з будь-яких обставин, що не залежать від банку та позичальника/майнового поручителя, або на підставі законних рішень уповноважених державних органів не буде отримано та передано до Банку державний акт на право власності на земельну ділянку в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Із матеріалів справи вбачається, що згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення основного зобовязання в обумовлений сторонами строк у вересні 2015 року позивач використав право вимагати дострокового повернення суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору,\~шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор\~на власний розсуд\~змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, ухваливши 17 лютого 2016 року у справі № 415/6203/15-ц рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк». Оскільки у вересні 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, комісію та пеню припинилося. Такий висновок узгоджується і з висновком, викладеним у постанові [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження\~\~№ 14-10цс18), відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. За таких обставин підстави для покладення на відповідачів солідарного обов'язку сплатити на користь позивача відсотки за користування кредитними коштами, комісії за обслуговування кредиту та пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 12.08.2015\~року і\~до 27.10.2017\~року у загальній сумі 168279,38 грн. відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed