Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Відповідача про стягнення заборгованості в якому вказав, що 06.02.2014 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6ВМ-108 \~(далі Кредитний договір), згідно з яким останньому був наданий кредит в розмірі 100000 гривень, строком до 06.02.2019 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20 %річних. Згідно умов договору, [PERSON] зобовязався щомісяця у встановлені строки здійснювати повернення частин кредиту, а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, та 06 лютого 2014 року видав [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 36955 від 06.02.2014 року. Починаючи з січня 2015 року відповідачем систематично не виконуються зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його користування. Станом на 01.10.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 136738,38 гривень. Представник Позивача \~[PERSON], що діє на підставі довіреності, на судове засідання не з'явився, до його початку подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд ухвалити заочне рішення на підставі наявних \~в матеріалах справи доказів. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявлявся, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Суд,, ознайомившись із заявою представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, згідно ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України,є право позивача вимагати дострокового повернення частини кредиту що залишилася,та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що 06.02.2014 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6ВМ-108 \~(далі Кредитний договір), згідно з яким останньому був наданий кредит в розмірі 100000 гривень, строком до 06.02.2019 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20 %річних. Згідно умов договору, [PERSON] зобовязався щомісяця у встановлені строки здійснювати повернення частин кредиту, а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, та 06 лютого 2014 року видав [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 36955 від 06.02.2014 року. Починаючи з січня 2015 року відповідачем систематично не виконуються зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його користування. Станом на 01.10.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 136738,38 гривень. Крім того на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати повязані з розглядом справив розмірі 1277,67 грн. \~\~ З огляду на вищевказане, суд визнає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню

Outcome: approved