Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що до 18.05.2015 року працював в ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс», після чого був звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Однак, по даний час відповідач не сплатив заборгованість по заробітній платі в сумі 10066,66 грн. В зв'язку з порушенням термінів виплати зарплати, просить стягнути дану заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 63360,36 грн., компенсацію за втрату частини доходів в сумі 6894,66 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позові, пояснила, що на даний час розрахунок при звільненні з позивачем не проведено, розмір заборгованості по заробітній платі не змінився. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де заперечив вимоги про стягнення моральної шкоди, в решті вимоги визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 94 КЗпП України\~роботодавець зобовязаний регулярно виплачувати працівникам заробітну плату. Відповідно до ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Судом встановлено, що з 04.06.2014 року [PERSON] працював на посаді гірничого майстра в ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс», наказом від 18.05.2015 року звільнений з посади згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується записами в його трудовій книжці. Відповідно до довідки ПрАТ «Шепетівськийгранкарєр «Пронекс» за. № 15 від 23.08.2015 року, станом на 01.12.2015 року заборгованість по заробітній платі [PERSON]В за період з вересня 2014 року по травень 2015 року становить 10066,66 грн. Враховуючи те, що заробітна плата [PERSON] була нарахована, але не виплачена з вини відповідача, з останнього слід стягнути дану заборгованість. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. За правилами ст.3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 лютого 2001року № 159\~(із змінами і доповненнями), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь компенсації втрати частини заробітної плати в сумі 6894,66 грн. підлягають повному задоволенню, оскільки на час розгляду справи її розмір перевищує вказану суму. Крім того, згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденний заробіток позивача для обрахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає відповідно до підпункту л) пункту 1, абзацу 3 пункту 2, абзацу 1 пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. В позовній заяві позивач визначив середньоденну заробітну плату для обрахування середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 251 грн. 43 коп., виходячи з даних довідки відповідача №55/03-16 від 17.03.2016 року про його заробіток за два останніх місяці, що передували звільненню (березень, квітень 2015 року), та кількості відпрацьованих у них днів (904,97 + 110,73 : 4 = 251,43). Відповідачем суду надана відомість про заробітну плату позивача, згідно якої його заробітна плата за березень 2015 року, з врахуванням доплати за шкідливість, індексації, становить 624 грн. 39 коп. (297,32 + 23,79 + 303,28), при відпрацьованих 18-ти годинах. Заробітна плата позивача за квітень 2015 року становить 106 грн. 14 коп. (72,01 + 8,64 + 25,49), при відпрацьованих 5-ти годинах. Таким чином середньоденний заробіток позивача при восьмигодинному робочому дні становить 223,60грн. (624,39грн. : 18год. = 34,68грн. х 8год. = 277,44грн.; 106,14грн. : 5год. = 21,22грн. х 8год. = 169,76грн.; 277,44грн. + 169,76грн. : 2 = 223,60грн. Позивач просить стягнути середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку за період з 19.05.2015 року по 19.05.2016 року за 252 робочих дні. За період затримки розрахунку при звільнення на користь позивача слід стягнути 56347 грн. 20 коп. (223,60грн. х 252 р.д.). Таким чином заборгованість розрахунку при звільненні позивача складається із заборгованості по заробітній платі в сумі 10066,66 грн., компенсації втрати частини заробітної плати в сумі 6894,66 грн., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 56347,20 грн., а всього 73308,52 грн., які підлягають стягнення з відповідача. Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Враховуючи те, що відповідачем порушено гарантоване ст. 43 Конституції України\~ право позивача на своєчасне отримання винагороди за працю, в результаті чого останній був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що йому завдано моральну шкоду. З урахуванням обставин справи, характеру та глибини душевних страждань, періоду та розміру заборгованості, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд знаходить стягнути з відповідача на користь позивача 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Судових збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial