Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18759,86 грн. по кредитному договору від 11.10.2007 року в розмірі 18759,86 грн. та судові витрати. ПАТ КБ «ПриватБанк» став правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим 30.04.2009р. змінено найменування позивача. Вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до договору від 11.10.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві, позичальник зобов'язувалася погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобов'язань не виконала. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2014 року має заборгованість в розмірі 18759,86 грн. яка складається з наступного: 5447,40 грн. - заборгованість за кредитом; 10711,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1231,29 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 869,52 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що лист від 25.10.2011 офіційно не зареєстровано в жодній книзі вихідної кореспонденції банку, крім того, він не підписаний відповідальною посадовою особою і не можливо встановити, чи дійсно він надсилався. Але, навіть при наявності такого листа, після виконання умов, у ньому зазначених, відповідач, відповідно до умов договору, повинен був звернутися до банку із заявою про закриття банківського рахунку та з'ясувати, чи скасована решта заборгованості. Відповідної заяви від відповідача до банку не надходило. Доказів про відсутність заборгованості за кредитним договором відповідач не має. Представник позивача не заперечив наявності всіх платежів відповідача на вказану ним суму 8582грн, пояснив, що проплати включені на погашення заборгованості по пені, комісії, відсотках, суми основного боргу в порядку черговості, відповідно до умов договору. Остання проплата здійснена відповідачем 29.11.2011, тому строк позовної давності застосуванню не підлягає. Представник відповідача позов не визнав, подав заперечення на позов, які обґрунтував тим, що 11.10.2007 позивач надав відповідачу карту Cold з кредитним лімітом в розмірі 8000,00 грн., та строком дії до жовтня 2010р. Позивач своїм листом від 25.10.2011 зобов'язувався перед відповідачем здійснити часткове списання заборгованості, а саме якщо відповідач в строк до 30.11.2011 внесе через касу позивача суму в розмірі 7082,00 грн., в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору від 23.10.2007 р., то залишок заборгованості буде списано і договір закрито. Всього разом позивачу було сплачено 8582грн., а позивач відобразив у розрахунку заборгованості лише 5624грн.. В позові зазначено, що за користування кредитом відповідач мав сплачувати 30 відсотків річних від суми боргу, а в розрахунках позивач не врахував всі вищезазначені здійснені платежі відповідача, і нарахував одночасно як 30 відсотків так і 60 відсотків річних від суми боргу, що договором не передбачено. Розрахунок позивача від 30.06.2014 р., суперечить фактичним обставинам та розрахунку заборгованості за банківською випискою станом на 31.12.2013 р., зокрема, в розрахунку позивача не відображено всі вищезазначені платежі відповідача в рахунок погашення боргу. Строк дії кредитної картки встановлено до 31 жовтня 2010 року, на новий строк дія картки не продовжувалась, позовна заява датована 17.07.2014 року. Відповідно до виписки по рахунку відповідача вбачається, що останню операцію по зняттю готівкових коштів з рахунку було проведено 31.12.2007 року, після цього кошти на рахунку відсутні, банком проводилися тільки нарахування за прострочений кредит. Тому, до вимог позивача необхідно застосувати загальний строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Так судом встановлено, що відповідно до договору від 11.10.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» став правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим 30.04.2009р. змінено найменування позивача. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві, позичальник зобов'язувалася погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобов'язань не виконала. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 30.06.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 18759,86 грн., яка складається з наступного: 5447,40 грн. - заборгованість за кредитом; 10711,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1231,29 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 869,52 грн. - штраф (процентна складова). Остання проплата відповідача зазначена у розрахунку 29.11.2011 в розмірі 4958грн. та зарахована на погашення відсотків. Відповідач надав суду лист ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.10.2011 вих.06-120/979 на ім'я [PERSON] про часткове списання заборгованості за умови погашення боржником в строк до 30.11.2011 через касу позивача суми в розмірі 7082,00 грн., в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору від 23.10.2007 р., та закриття кредитного договору. Умови, зазначені у листі відповідач виконала. Проте, зазначений лист не містить підпису відповідної посадової особи, представник позивача не знайшов підтвердження його достовірності та реєстрації його направлення. А представник відповідача не зміг пояснити, яким чином та від кого відповідач його отримав, не знайшлося і підтвердження його поштового направлення. Тому, вважати даний лист належним та допустимим доказом суд не має підстав. Доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості за договором, розірвання договору чи припинення договірних відносин відповідач суду не надав. Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (користування простроченим кредитом і овердрафтом), власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами, які викладені на банківському сайті. Згідно п.4.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання,за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно п.9.12 договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на той самий термін. В чому саме полягає невідповідність розрахунку заборгованості умовам договору відповідач не уточнив, підстав вважати його недійсним суд не має. Проте, зважаючи на те, що відповідач вважав, що виконав умови договору, зокрема умови, зазначені у листі, а позивач у розрахунку заборгованості та позові не зазначив підстав та періоду за який нараховані штрафні санкції, суд вважає за можливе їх не стягувати з відповідача. Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 17390,34грн. (18759,86 - 500 - 869,52). Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України: «Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.» Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України: «Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.» Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України: «Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.» Враховуючи, що остання проплата на погашення боргу за кредитним договором відповідачем здійснена 29.11.2011, тобто була вчинена дія, яка свідчить про визнання ним боргу, то строк позовної давності до застосування не підлягає. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 17390,34грн.. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судових витрат в розмірі 243,60грн.. На підставі ст.ст. 256, 257, 264, 267, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 616, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 208, 210-215, 218, 222, 294, 296 ЦПК України,

Outcome: partial