Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. У грудні 2018 року, вона вірішила продати належну їй квартиру, та дізналася, що 14.04.2005 року постановою ВДВС накладено арешт та заборону відчуження на вищевказану квартиру, тому позивач позбавлений можливості розпорядитись власним майном. Просить скасувати арешт квартири [ADDRESS], які накладені постановою ВДВС [PERSON] РУЮ у Херсонській області серія АА №681478 від 14.04.2005 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на майно, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, №149838503 від 17.12.2018 р., на квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстровано арешт нерухомого майна, р/н 1955266, який зареєстровано 11.05.2005 09:37:07 за №1955266 [PERSON] державною нотаріальною конторою, на підставі постанови ВДВС [PERSON] управління юстиції серії АА №681478 від 14.04.2005 р. (а.с.4-5). Згідно відповіді [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №16278 від 19.12.2008 року, виконавче провадження, за яким накладався арешт на квартиру за адресою: м [ADDRESS], знищено (а.с.6). На підставі ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно розяснень, викладених в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], вказане підтверджено належними доказами по справі, постанова про арешт майна та заборону його відчужувати унеможливлює розпорядження [PERSON] своєю власністю, у звязку з чим з метою захисту прав та інтересів позивача суд вважає необхідним звільнити майно з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved