Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. Вказує, що він є власником вказаного житлового будинку. Відповідачі зареєстровані в належному йому житловому будинку з 2005року, але ніколи не проживали за місцем реєстрації. У зв'язку з реєстрацією відповідачів у належному йому житловому будинку, він вимушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за житлове приміщення. Він має на меті отримати житлову субсидію, проте, доки в житловому будинку будуть прописані відповідачі він позбавлений цього права. Сторони судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує на їх задоволенні наполягає. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, місце і дату судового засідання були повідомлені належним чином. Судова повістка надсилалась їм за їх зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS]. Однак до суду повернулися конверти із відмітками: «за закінченням терміну зберігання», що вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.03.2011, витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно №29400787 від 23.03.2011./а.с.5,6/ Згідно повідомлень відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №4502, 4504,4503 від 06.08.2018 [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]./а.с.7/ Однак, за вищевказаною адресою відповідачі не проживають, що підтверджується довідкою голови квартального комітету №30 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 22.07.2018./а.с.7/ В силу того, що відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, але ніколи в ньому не проживали, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Установлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстровані: на правах сестри позивача - [PERSON], на правах племінниці позивача - [PERSON], [PERSON] не перебуває у родинних відносинах з позивачем. Оскільки будинок перебуває у приватній власності, тому у власника є право, на підставі ст. ст. 391, 396 ЦК України, визнати відповідачів такими, що втратив право на житло. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час в житловому будинку [ADDRESS] залишаються зареєстрованими [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не мешкають в ньому, що перешкоджає власнику будинку [PERSON]. користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved