Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 26.02.2011 р. з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «VОLКSWАGЕN» державний номерний знак [NUMBER] була скоєна дорожньо - транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо - транспортної пригоди, був пошкоджений автомобіль марки «МІТSUВІSНІ» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.03.2011 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до заключення експерта складає 95105,96 грн., в тому числі 20% ПДВ. 12.04.2011 року [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільне - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідач [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 50000 грн. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 50000 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., та судовий збір в сумі 500 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у котрій просить суд справу розглянути у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільне - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільне - правову відповідальність. Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільне - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів -юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідач [PERSON] на дату дорожньо - транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільне - правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ч.3 ст.61 ЦПК про підстави звільнення від доказування обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Розмір суми страхового відшкодування встановлений зазначеними судовими рішеннями має бути виплачений згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особі, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, до якої виникло право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача до [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved