Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 31.08.2011 року ПАТ «Дельта Банк» та відповідач уклали кредитний договір № 004-18222-310811. Відповідно до п. 1.2 цього договору банк відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26258905036114 в національній валюті України гривні, випускає та надає відповідачеві платіжну картку, а також пін-код до неї, здійснює обслуговування відповідача на умовах викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору. Банк надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000,00 грн. Відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 09.10.2014 року у відповідача виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1162,18 грн., з яких: 470,40 грн. тіло кредиту, 292,46 грн. прострочене тіло кредиту, заборгованість за відсотками 0,00 грн., 399,32 грн. заборгованість за комісіями. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1162,18 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити. Крім того, пояснив, що тіло кредиту збільшувалось на суму знятих кредитних коштів, при внесенні платежів відповідачем зменшувалось за рахунок часткового зарахування сплачених коштів в рахунок погашення тіла кредиту. Інша частина сплачених сум зараховувалася по погашення нарахованих комісій. Кошти, що сплачувалися відповідачем в пільговий період, коли відсотки та комісії не нараховувались спрямовувались на погашення кредиту, а в інший період на погашення заборгованості по іншим банківським послугам. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що він не міг здійснювати оплату з копійками за рахунок кредитних коштів, отже вважає розмір заборгованості необґрунтованим. Також зазначив, що банк мав би спочатку зараховувати сплачені кошти по тілу кредиту, а вже потім за інші банківські послуги, тому в задоволенні позову просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 004-18222-310811 (а.с.4,5) Згідно п. 1.2. цього договору позивач відкриває відповідачеві поточний рахунок з використанням платіжної картки № 26258905036114 в національній валюті України гривні, випускає та/або надає в користування відповідачу платіжну картку Visa International та/або MasterCardWorldwide та/або Дельта, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах викладених в тарифному пакеті «Кредитна картка № 1 на все, що міститься в Додатку № 1 до цього договору та згідно з умовами цього договору, Умовами надання картки і Правил. Згідно п. 1.3. банк надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100000,00 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000,00 грн. (а.с.4) Відповідач свої договірні зобовязання за кредитним договором перед позивачем не виконав, допустивши прострочення станом на 09.10.2014 року у відповідача виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1162,18 грн., з яких: 470,40 грн. тіло кредиту, 292,46 грн. прострочене тіло кредиту, заборгованість за відсотками 0,00 грн., 399,32 грн. заборгованість за комісіями. Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідача № 036114-2015/1201 за розрахунковий період з 15.12.2010 року по 09.10.2014 року, відповідач у 2011 та 2012 роках розраховувався кредитною карткою в супермаркеті ЕКО (а.с.49) Тому, доводи відповідача про те, що він не міг здійснювати оплату з копійками за рахунок кредитних коштів не заслуговують на увагу. Крім того, доводи відповідача про те, що банк мав би спочатку зараховувати сплачені кошти по тілу кредиту, а вже потім за інші банківські послуги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як відповідно до п. 3.8. кредитного договору № 004-18222-310811 при надходженні на рахунок коштів погашення існуючої заборгованості відбувається у наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна. Послідовність погашення існуючої заборгованості визначається банком самостійно та сторони встановлюють, що зміна черговості погашення заборгованості клієнта за рахунок коштів, які надійшли на рахунок не являється зміною умов цього договору, у звязку з чим, такі дії банку не потребують двостороннього погодження. Відтак, банк здійснював зарахування за кредитом відповідно до умов кредитного договору укладеного з відповідачем. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобовязання, сплата неустойки, що передбачено ст. ст. 549,611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 004-18222-310811 від 31.08.2011 року у розмірі 1162,18 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., так як позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved