Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом який мотивує тим, що з 02.06.2015 року [PERSON] працює завідуючою магазином - кафетерієм № 4 в с. Ратівці. Згідно наказу № 16 від 12.09.2016 року в магазині-кафетерії було проведено ревізію під час якої виявлено нестачу підзвітних [PERSON] товарно-матеріальних цінностей на суму 31021,14 грн. Причини нестачі згідно письмового пояснення від 13.06.2016 року відповідач пояснила як неправильно проведені нею розрахунки або неправильні дії по касі. 17.09.2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Добровільно відшкодувати завдану підприємству шкоду відповідачка відмовилася, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки від 10.08.2017 року, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наказу № 40 від 02.06.2017 року виданого ПСК «Кооператор», з 02.06.2015 року [PERSON] за її заявою переведено з посади продавція ІІІ категорії магазину з кафетерієм № 4 с. Ратівці на посаду завідуючої магазином. 02.06.2015 року між ПСК «Кооператор» в особі директора Штилиха І.І. та [PERSON] укладено трудовий договір про роботу за сумісництвом. Згідно наказу ПСК «Кооператор» від 12.09.2016 року № 16, 12.09.2016 року проведено інвентаризацію в магазині з кафетерієм № 4 в с. Ратівці в ході якої виявлено нестачу підзвітних [PERSON] товарно-матеріальних цінностей на суму 31021,14 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією інвентаризаційного опису та акту результатів перевірки цінностей від 12.09.2016 року. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов»язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до ст. 134 КЗпП України до випадків повної матеріальної відповідальності працівників відповідно до законодавства належить відшкодування шкоди у повному розмірі, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. На підставі ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено установою з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Згідно Переліку посад і робіт, затверджених постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної Централдьної Ради Професійних Спілок від 28.12.1977 року № 447/24 займана [PERSON] посада - завідуючого магазином входить до вказаного Переліку посад та робіт, за якими відповідно до діючого законодавства України можуть укладатись письмові договори про повну матеріальну відповідальність. В ході розгляду справи встановлено, що 17.03.2016 року між ПСК «Кооператор» та [PERSON] укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно п. 1 якого визначено, що працівник, що займає посаду - завідуючого магазином виконує роботу продавця магазину, безпосередньо пов»яз ану із зберіганням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей бере на себе повну відповідальність за забезпечення схоронності довірених йому підприємством матеріальних цінностей і у зв»язку з викладеним, зокрема, зобов»язується вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 29.12.1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» зазначає, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі ст.ст. 130, 135-1, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника (п.1). Згідно письмового пояснення [PERSON] від 13.09.2016 року, наявного в матеріалах справи, причини нестачі [PERSON] пояснила як неправильно проведені нею розрахунки або неправильні дії по касі. Враховуючи вищенаведене, виходячи із зазначених норм права, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні й доводять наявність вини відповідача у виявленій недостачі матеріальних цінностей в магазині- кафетерії № 4 в с. Ратівці, завідуючою якого - 02.06.2015 року є відповідач, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved