Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 252202 грн 73 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 23.07.2007року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON]укладений кредитний договір №К037, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 10000 доларів США з кінцевим строком погашення кредиту - 21 липня 2017 року, зі сплатою 13 % річних, а з 01.12.2008 року 17% річних за користування кредитними коштами. У зв»язку з неналежним виконанням зобов»язань рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 01.11.2010 року, яке набрало законної сили 29.11.2010 року, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість за кредитним договором №К037 від 23.07.2007 року станом на 06.08.2010 року в сумі 90830,71 грн. Вказане рішення суду не виконане, у зв»язку з чим, станом на 07.10.2016 року заборгованість по кредитному договору становить 534405,09 грн, позивач просить захистити його порушене право та стягнути різницю суми заборгованості в розмірі 252202 грн 73 коп. У суді представник позивача позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 1940201708792, в судове засідання не з*явився без пояснення причини неявки. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про дату, час, місце слухання справи був повідомлений вчасно, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки, причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 23 липня 2007року між відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський [PERSON] та [PERSON]укладений кредитний договір №К037 (а.с.6-12). Відповідно до п.1.1, 1.3 кредитного договору позичальнику був наданий кредит в сумі 10000 доларів США з кінцевим строком погашення кредиту - 21 липня 2017 року. Плата за користування кредитними коштами визначена в розмірі 13% річних (п.1.4.), яка згідно додаткового договору від 01.12.2008 року збільшена до 17% річних (а.с.---). Згідно п.2.5.1. позичальник зобов»язується\~ щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення\~ готівкових коштів\~ через касу банку або безготівковим перерахуванням, у\~ сумі не\~ меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених в графіку. П. 4.3 передбачено, що\~ за неналежне виконання грошових зобов»язань, позичальник сплачує банку штраф\~ у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту. Згідно п. 3.3.3. вказаного договору позичальник зобовязаний був щомісячно повертати частину кредитних коштів згідно з умовами, визначеними п.2.5.1. цього договору, а саме: відповідач зобовязаний щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку, або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, встановлених в графіку. Не пізніше визначеного п.1.3 цього Договору терміну повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати кошти, передбачені п.1.4.1, 2.3, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню. Крім того, відповідно до п.п. 3.2.4. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів згідно договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Пунктом 7.3. кредитного договору передбачено, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Погашення заборгованості по кредиту та відсоткам визначено графіком, який є невід»ємною частиною договору (а.с.13-15). Згідно додаткового договору №1 від 01.12.2008 року сторони домовилися, що плата за користування кредитними коштами становить 17% річних . Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський [PERSON] є правонаступником відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON]. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк з 20.03.2015 року, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів\~ фізичних осіб на здійснення ліквідації призначено [PERSON] строком на 1 рік, з 20.03.2015 року по 19.03.2016р. (а.с.20). Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року №213 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Віейбі Банк» на два роки, по 19.03.2018р., продовжено повноваження ліквідатора [PERSON] на вказаний термін (а.с.22). Боржником порушені умови договору, тому згідно заочного рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 01.11.2010 року, яке набрало законної сили 29.11.2010 року стягнуто з[PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]», заборгованість по кредитному договору №К037 від 23 липня 2007 року станом на 06.08.2010 року, в сумі 90830,71 грн та судові витрати (а.с.19). Вказане рішення суду не виконане. Щодо рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 01.11.2010 року, яке набрало законної сили та не виконане, суд зазначає, що у правовій позиції Верхового Суду України у справі №6-2631цс15 зазначено, що виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611, 1046, 1048, 1050 ЦК України можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про передбачене договором дострокове стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів, яке ухвалене до спливу строку договору і не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та цього кодексу. Пунктом 3.2.4. кредитного договору закріплено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів згідно договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Наданим правом позивач скористався, пред»явивши позов про стягнення заборгованості та винесення 01.11.2010 року Корсунь-Шевченківським районним судом рішення про стягнення заборгованості за даним кредитним договором. Тобто, предявлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Вказане узгоджується з правовою позицією Верхового Суду України у справі №6-2251цс16. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 3,4 статті 267 ЦК України). Відповідачем не була подана заява про застосування позовної давності. Станом на 07.10.2016 року різниця нестягненої заборгованості становить 252202,73 грн, з яких відсотки - 236758,66 грн, комісія за РО 2595,97 грн, пеня 12848,10 грн, що підтверджується розрахунком (а.с.4-5). За таких обставин суд приходить до висновку, що право позивача є порушеним, у зв»язку з чим таке право підлягає захисту. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та\~ сплатити\~ проценти. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. З\~ огляду на зазначене, суд, з урахуванням наданих доказів, прийшов до висновку, що в\~ порушення умов Договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання\~ не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за Договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. За таких обставин суд приходить до висновку про повне задоволення позову та стягує з відповідача заборгованість, що утворилася у зв*язку з неналежним виконанням умов кредитного договору. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у справі.

Outcome: approved