Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є, зокрема, житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Він, будучи спадкоємцем померлого за заповітом, спадщину прийняв. Оформити спадкові права на житловий будинок не має змоги, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документу на нього. Просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок під номером [ADDRESS]. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Нероба Т.В. просила розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 12 вересня 2006 року виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори 01 квітня 1991 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 1с-1032. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 8065563 від 17 січня 2007 року, який приєднано до матеріалів спадкової справи, даний заповіт є чинним. 17 січня 2007 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Дружина померлого [PERSON] 03 березня 2007 року подала нотаріусу заяву, в якій вказала, що на обов'язкову частку у спадщині та видачу свідоцтва про право на власності на 1/2 частину у спільному майні подружжя після смерті [PERSON] не претендує. Спадковим майном є, в тому числі, житловий будинок під номером [ADDRESS]. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 22 березня 2017 року № 305/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під номером [ADDRESS] є відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] № 14/2007. Той факт, що право власності на спадковий будинок не зареєстровано за померлим [PERSON], підтверджується довідкою директора КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 1082 від 11 травня 2017 року. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих з таких підстав. Будинок має виготовлений 15 листопада 2016 року ПП Агенство земельного кадастру та оцінки «Гео Світ» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, та зареєстрований в погосподарській книзі Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області. Згідно відомостей технічного паспорту приналежністю будинку є такі господарські будівлі та споруди: веранда, замощення, сарай, погріб. Будинок має загальну площу 33,5 кв.м., жилу площу 24,1 кв.м., допоміжну площу 9,4 кв.м. та площу літніх приміщень 19,9 кв.м. Встановлено, що будинок під номером [ADDRESS] був побудований у 1948 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказані обставини підтверджуються довідкою Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області № 719 від 30 червня 2017 року. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги - документи первинного обліку в сільських Радах народних депутатів з 1935 року. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім'ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні. Відповідно до записів погосподарського обліку Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області з 1986 року до дня смерті [INFO] року головою домогосподарства під номером [ADDRESS], був [PERSON]. Вказані обставини підтверджені даними довідки Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області № 2-46-720 від 30 червня 2017 року. Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області як голови двору підтверджує факт належності житлового будинку під номером [ADDRESS] саме йому. Даним будинком померлий [PERSON] володів та користувався на праві власності. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку під номером [ADDRESS] не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Відсутність державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно перевірено судом при розгляді справи та підтверджено Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № [NUMBER] від 07 вересня 2017 року. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними. Будучи спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю документа, що підтверджує його право власності на житловий будинок під номером [ADDRESS], тому порушене право підлягає захисту. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1261, 1270, 1296, 1297 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: approved