Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 21 лютого 2016 року о 13 годині 50 хвилин біля будинку №47 по пр. Карла Маркса м. Дніпропетровськ, відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], не впоралась з керуванням внаслідок чого виїхала за межі проїжджої частини та тротуар та скоїла наїзд на пішохода [PERSON] та паркан, після чого продовжила некерований рух назад та скоїла наїзд на припаркований автомобіль Форд, д.н. [NUMBER]. В результаті наїзду на позивача, останній були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою та інфікуванню рани лівого колінного суглоба, з якими вона була доставлена Дніпропетровської ОКБ ім. І.І.Мечнікова, де їй було надано необхідну медичну допомогу.Окрім надання первинної лікарської допомоги позивач протягом 23 - 27 лютого 2016 року знаходилась на амбулаторному лікування в Комунальному закладі Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №2 у лікаря-хірурга.За вказаним фактом стосовно відповідача було складено адміністративний протокол та адміністративну справу направлено до Амур-Нижньодніпровського районного суму м. Дніпропетровськ.За результатами розгляду вказаної адміністративної справи відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на неї накладено адміністративне стягненні у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Як зазначає позивач у своєму позові, зазначений факт завдав їй моральної шкоди оскільки вона перестала почувати себе безпечно на дорогах та на пішохідних переходах рідного їй міста. В результаті скоєної дорожньо-транспортної пригоди нею були отримані тілесні ушкодження, з якими остання була доставлена до Дніпропетровської ОКБ ім. І.І.Мечнікова, де їй було надано необхідну медичну допомогу. В звязку із зверненням до лікарні вона була змушена кардинально змінити свої плани не тільки на зазначений день, але й в подальшому на цілий тиждень.Факт знаходження позивача протягом робочого тижня на лікарняному змусили останню постійно вживати лікарські засоби, що в свою чергу змусило її нести непередбачені матеріальні витрати, а також змінити свій постійний образ життя оскільки прийом ліків повинен проводитись за певним графіком.Крім того відсутність позивача протягом цілого тижня на своєму робочому місці , вона є директором ТОВ «Ара», також негативно відобразилось на моральному стані позивача, оскільки останні повинна була змінити свій робочий графік, скасувати цілий ряд запланованих ділових зустрічей. Після виходу з лікарняного змінити свій робочий графік в частині тривалості робочого дня, оскільки знаходячись на лікарняному не мала можливості виконувати свої обовязки, а в подальшому змушена були виконати весь обєм невиконаної роботи за пропущений тиждень. Крім того в звязку із знаходженням на лікарняному позивач не мала можливості приділяти достатньо часу своїй неповнолітній дочці [PERSON], [INFO]. Так через отримані тілесні ушкодження позивач не мала можливості керувати власним транспортним засобом. Через вказаний факт неповнолітня донька позивача не мала змоги своєчасно потрапити до школи, не мала можливості відвідувати гуртки в яких вона займається, та зазнала інших незручностей.Додаткових душевних страждань завдала позивачу антисуспільна та антиморальна поведінка відповідача, яка не надала їй будь-якої допомоги. У звязку з цим, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 90000,00 грн. У судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1000,00 грн. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2016 року о 13 годині 50 хвилин біля будинку №47 по пр. Карла Маркса м. Дніпропетровськ, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по пр-ту К.Маркса, в районі буд. № 47 не впоралась з керуванням внаслідок чого виїхала за межі проїжджої частини та тротуар та скоїла наїзд на пішохода [PERSON] та паркан, після чого продовжила некерований рух назад та скоїла наїзд на припаркований автомобіль Форд, д.н. [NUMBER]. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2016 року відповідача було визнання винною у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. В результаті наїзду на позивача, останній були заподіяні тілесні ушкодження, з якими вона була доставлена Дніпропетровської ОКБ ім. І.І.Мечнікова, де їй було надано необхідну медичну допомогу.Позивач протягом 23 - 27 лютого 2016 року знаходилась на амбулаторному лікуванні в комунальному закладі Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №2 у лікаря-хірурга з діагнозом :забійна інфікована рана лівого колінного суглобу, що підтверджується листком непрацездатності. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У ст. 1187 ЦК України зазначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховує характер страждань позивача, ступінь вини завдавача шкоди, а також можливі в майбутньому моральні страждання позивача, а саме: той факт, що позивач після отримання тілесних ушкоджень терпіла страждання від фізичного болю; позивач відчувала та відчуває страх і занепокоєння, перебуваючи на вулиці, оскільки наїзд на неї відповідачем відбувся на тротуарі, відбулися вимушені зміни у її життєвих та виробничих стосунках. Тому, суд вважає, що з відповідача., як винної у ДТП особи, належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00.

Outcome: partial