Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 26.07.1979 року по 23.10.1996 року працював на Львівському електроламповому заводі виробничого об'єднання «Іскра», яке в подальшому перейменоване на ПАТ «Іскра». У зв'язку з тим, що він працював в шкідливих умовах праці за списком № 2, то по досягненню 55 років вважав, що має право на отримання пенсійного забезпечення у відповідності до п. «б» ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». По зверненню до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова йому було повідомлено про необхідність надати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії згідно з формою, затвердженою постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. Він звернувся за вказаною довідкою до підприємства, на якому працював, та йому видали уточнюючу довідку № 49п/05/123 від 23.05.2013 року, що підтверджує роботу в шкідливих умовах в період з 26.07.1979 року по 01.02.1981 року і з 02.01.1989 року по 23.10.1996 року, а щодо решти періоду роботи - з 01.02.1981 року по 2.01.1989 року підприємство повідомило, що видати таку довідку не може у зв'язку з тим, що немає документального обґрунтування. Вважає відмову відповідача щодо видачі уточнюючої довідки за весь період роботи в шкідливих умовах праці з 26.07.1979 року по 23.10.1996 року незаконною, оскільки саме на підприємство покладено обов'язок ведення кадрової роботи і облік робіт і дільниць, де задіяний кожен працівник, а тому посилання відповідача на відсутність документального обґрунтування є неспроможним з огляду на те, що він весь період своєї роботи з 06.07.1979 року по 23.10.1996 року виконував одні і ті ж обов'язки на тих самих дільницях робіт. Його робота полягала в обслуговуванні, перевірці і ремонті всього електрообладнання 13-го цеху підприємства. Відповідно до записів у трудовій книжці він працював електромонтером по ремонту електрообладнання скляного виробництва, що відповідно до п.п. «а» підрозділу 9 розділу XIX списку № 2 є шкідливими і важкими умовами праці згідно з постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, а також відповідає посаді № 2190100а-19861 «Електромонтери по ремонту та обслуговуванню електроустаткування, постійно зайняті на дільницях підготовки шихти і на гарячих дільницях робіт» списку № 2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року. З урахуванням наведеного позивач просив суд встановити факт, що він з 26.07.1979 року по 23.10.1996 року працював в шкідливих умовах праці за списком № 2, будучи електомонтером по ремонту електрообладнання на ПАТ «Іскра»; зобов'язати відповідача видати йому довідку, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці на ПАТ «Іскра» в період з 26.07.1979 року по 23.10.1996 року по професії електомонтера по ремонту електрообладнання, яка необхідна для призначення пільгової пенсії за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у заяві, та просив вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Вказував, що позовна вимога [PERSON] про встановлення факту праці в шкідливих умовах за списком № 2 та зобов'язання ПАТ «Іскра» видати уточнюючу довідку за період з 26.07.1979 року по 23.10.1996 року є безпідставною, оскільки така довідка позивачу видавалась, за винятком періоду з 01.02.1981 року по 02.01.1989 року, а тому відсутні правові підстави для задоволення такої в повному обсязі. Позивач з 26.07.1979 року прийнятий на роботу електромонтером по ремонту обладнання «Скляного цеху» № 13, де він пропрацював до 01.02.1981 року. Згідно з наказом 149-к від 11.02.1981 року [PERSON] переведено з 02.02.1981 року на посаду електромонтера по ремонту електрообладнання у «Електроцех» № 25, де він пропрацював до 01.01.1989 року. Згідно з наказом № 12-к від 04.01.1989 року [PERSON] з 02.01.1989 року переведено на посаду електромонтера по ремонту електрообладнання «Скляного цеху» № 13, де він пропрацював до 23.10.1996 року. За вказані періоди [PERSON] перебував на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання (електроустаткування) у Скляному цеху № 13, виробництво у якому передбачено Списками № 2, які діяли за відповідні періоди, та за вказані періоди позивачу було видано уточнюючу довідку № 49п/05/123 від 23.05.2013 року. Щодо періоду праці [PERSON] у товаристві з 01.02.1981 року по 02.01.1989 pоку, то у вказаний період позивач перебував на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання «Електроцеху» № 25. Виробництво у Електроцеху не включене до Списку № 2 від 22.08.1956 року № 1173. Тому, відсутня одна із правових підстав видачі ПАТ «Іскра» [PERSON] довідки, зокрема наявність професії (посади) і виробництва у відповідному Списку. Крім того, за вказаний період робоче місце електромонтера «Електроцеху» № 25 атестації не піддавалось, як таке, що має шкідливі і важкі умови праці, тому позовні вимоги є безпідставними. Також, вказував, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і видача уточнюючої довідки, відповідно до вимог чинного законодавства передбачена лише в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. На даний момент, у позивача наявна трудова книжка, де містяться записи про те, яку саме він посаду займав та протягом якого періоду виконував на цій посаді відповідні роботи, і відповідно, уточнююча довідка в такому випадку не вимагається. Просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки представника суду не повідомила. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] 21.08.1979 року був прийнятий на роботу до ДП Львівський електроламповий завод виробничого об'єднання «Іскра» на посаду електромонтера по ремонту електрообладнання (електроустаткування) скляного цеху № 13. 23.10.1996 року його було звільнено з посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER], копія якої долучена до матеріалів справи. ДП Львівський електроламповий завод виробничого об'єднання «Іскра» на підставі наказу Фонду державного майна України від 31.12.1993 року № 59А реорганізоване у ВАТ «Іскра», а з 01.04.2011 року назву змінено на ПАТ «Іскра». Згідно з вимогами п.п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Відповідно до норм ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 48 КЗпП України основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У відповідності до записів в трудовій книжці позивача [PERSON] останній відповідно до наказу № 955 від 25.07.1979 року прийнятий на роботу з 26.07.1979 року електромонтером по ремонту обладнання скляного цеху № 13. Згідно з наказом № 149-к від 11.02.1981 року [PERSON] переведено з 02.02.1981 року на посаду електромонтера по ремонту електрообладнання у електроцех № 25. Наказом № 12-к від 04.01.1989 року позивача з 02.01.1989 року переведено на посаду електромонтера по ремонту електрообладнання скляного цеху № 13. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. В період з 26.07.1979 року по 01.02.1981 року позивач здійснював трудову діяльність за професією електромонтер по ремонту електрообладнання (електроустаткування) скляного цеху № 13, передбаченою підрозділом 9 «Виробництво дзеркал, сортового, господарського, медичного, тарного посуду і радіоелектротехнічних виробів» розділу ХІХ «Скляне виробництво і фарфоро-фаянсове виробництво» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, а саме: електрики чергові та ремонтні. В період з 02.01.1989 року по 23.10.1996 року [PERSON] здійснював трудову діяльність за професією електромонтер по ремонту та обслуговуванню електрообладнання (електроустаткування) скляного цеху № 13, передбаченою підрозділом 1 «Підготовка шихти, виробництво усіх видів скла, скловиробів та шлакоситалу» розділу 18 «Скляне виробництво. Виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, а саме: робітники 2190100а-19861 електромонтери по ремонту та обслуговуванню електроустаткування, постійно зайняті на дільницях підготовки шихти на гарячих дільницях робіт. Таким чином, за вказані періоди роботи позивач [PERSON] перебував на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання (електроустаткування) у скляному цеху № 13, виробництво у якому передбачено Списками № 2, які діяли у відповідні періоди роботи позивача, та за вказані періоди позивачу було видано відповідачем довідку про підтвердження наявного трудового стажу (яка уточнює особливий характер праці і умови праці) для призначення пільгової пенсії по віку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 49п/05/123 від 23.05.2013 року, яка підтверджує роботу в шкідливих умовах за Списком № 2 в період з 26.07.1979 року по 01.02.1981 року та з 02.01.1989 року по 23.10.1996 року. В період з 01.02.1981 року по 02.01.1989 pоку позивач перебував на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання електроцеху № 25, що підтверджується наказом про перевід № 149-к від 11.02.1981 року, наказом про присвоєння розряду № 853-к від 18.08.1982 pоку, наказом про переведення № 316-к від 22.03.1984 року та відповідними записами в трудовій книжці. Виробництво у електроцеху не включене до виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173. Також, з матеріалів справи вбачається, що, робоче місце електромонтера електроцеху № 25 не піддавалось атестації, як таке, що має шкідливі і важкі умови праці. Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. У відповідності до п. 4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Пунктом 4.3. даного Порядку визначено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. На виконання норм Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідачем прийнято наказ «Про атестацію робочих місць за умовами праці» від 15.05.1995 року та проведено атестацію робочих місць скляного цеху № 13, затверджено результати роботи комісії по атестації робочих місць, віднесених до Списку № 2, оформлені додатком № 1 до наказу. Згідно з вказаним додатком сформовано перелік робочих місць з шкідливими умовами праці в цеху № 13, віднесених до Списку № 1 та Списку № 2, де значиться робоче місце електромонтера по ремонту та обслуговуванню електроустаткування постійно зайнятого на гарячих дільницях робіт. Робоче місце позивача [PERSON] за період з 02.02.1981 року по 01.01.1989 року як електромонтера по ремонту електрообладнання електроцеху № 25 атестації не піддавалось, а тому відсутні належні докази шкідливості умов праці робітника за вказаною посадою. Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], згідно з якими [PERSON] за весь період роботи в ПАТ «Іскра» з 1979 року по 1996 рік виконував одні і ті обов'язки на тих самих ділянках робіт у цеху № 13, оскільки вони не узгоджуються з письмовими доказами, що містяться в справі. Крім того, відповідно до приписів ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За наведених обставин підстави вважати здійснення позивачем в період з 01.02.1981 року по 02.01.1989 pоку трудової діяльності за професією, робота за якою дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах в включена у відповідний Список № 2, відсутні. Відтак, відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача видати позивачу уточнюючу довідку для підтвердження наявного трудового стажу за вказаний період. Також, нормами ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було видано позивачу уточннючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу № 49п/05/123 від 23.05.2013 року, яка підтверджує роботу в шкідливих умовах за Списком № 2 в період з 26.07.1979 року по 01.02.1981 року та з 02.01.1989 року по 23.10.1996 року. Тому, вимоги позивача про зобов'язання ПАТ «Іскра» видати уточнюючу довідку за період з 26.07.1979 року по 23.10.1996 року, тобто з урахуванням періодів за які довідка видана, є безпідставними, оскільки вказані періоди роботи позивача в шкідливих умовах відповідачем визнаються та не оспорюються, відтак права та інтереси позивача не порушуються. Згідно з п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку. Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для визначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, трудова книжка, як основний документ про трудову діяльність працівника, є одночасно основним документом, який підтверджує стаж роботи, в тому числі, стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, і лише в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки. З метою реалізації права особи на належне пенсійне забезпечення, у випадках відсутності в трудовій книжці відповідних відомостей, дозволеним є подання уточнюючої довідки. За своєю правовою природою, уточнююча довідка не замінює обов'язку подати трудову книжку, а лише конкретизує і підтверджує той факт, що характер та умови виконуваної роботи дають особі право на отримання пенсії на пільгових умовах. У тих випадках, коли в трудовій книжці наявні відомості, що визначають право особи на отримання пенсії на пільгових умовах, подача уточнюючої довідки не є обов'язковою. Як вбачається з копії трудової книжки позивача, записи в такій проведені згідно з вимогами Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162, та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, і в такій належним чином оформлені записи про займану посаду і період виконуваної роботи, тобто підстави, за яких подача позивачем уточнюючої довідки для підтвердження спеціального трудового стажу не підтвердились. За наведених обставин суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed