Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в інтересах свого малолітнього сина, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 30.12.2013 року відповідач у ранковий час на кухні свого будинку за адресою: [ADDRESS], умисно завдала один удар долонею руки в область нижньої губи його малолітньому сину - [PERSON]. 03 січня 2014 року він звернувся до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, де було встановлено, що у його сина виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна червоної кайми нижньої губи посередині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. 02 липня 2014 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровську відповідача було визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого відносно сина позивача. Позивач вважає, що у зв'язку з вказаними діями відповідача, його син пережив емоційний стрес, який супроводжується почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров'я та життя. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути на користь його сина - [PERSON], моральну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в розмірі 8000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, зазначивши, що дійсно 02 липня 2014 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровську відповідача було визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого відносно її онука - [PERSON]. Відповідач є літньої людиною, пенсіонеркою, має середню технічну освіту, перебуває під наглядом лікарів, оскільки за станом здоров'я потребує матеріальної допомоги. Наголошує, що наявність у її онука моральної шкоди вироком суду не встановлена та позивачем не підтверджена. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 липня 2014 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровську [PERSON] було визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, вчиненого відносно її онука [PERSON], 2004 року народження. Вказаним вироком суду, який набрав чинності 04.08.2014 року, було встановлено, що відповідач спричинила її онуку, [PERSON], тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані обставини підтверджені також висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 27 від 03.01.2014 року. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суд, враховуючи тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, а також фізичні страждання малолітнього [PERSON], законним представником якого є позивач, через ушкодження здоров'я, вважає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості. В іншій частині позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки суд вважає, що вони є завищеними та необґрунтованими, виходячи з дійсних обставин справи, які були встановлені судом. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, у розмірі 80,00 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 163,60 грн.

Outcome: partial