Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 29.10.2013 р. він є власником 17\\100 частки житлового будинку № 14 по вул.Гетьманській в м. Біла Церква, яка виділена у квартиру № 1. За життя колишнього власника [PERSON], який помер 07.10.2014 р., в квартирі [ADDRESS], поселився та проживає без реєстрації відповідач [PERSON], який добровільно відмовляється звільнити будинок та перешкоджає позивачеві вселитися та користуватися своєю власністю. Позивач просив суд зобов»язати відповідача не чинити йому перешкоди в користуванні квартирою № 1 по вул.Гетьманській, буд.14, в м.Біла Церква, усунути перешкоди в користуванні квартирою в житловому будинку шляхом виселення відповідача без надання йому іншого жилого приміщення та вселити позивача в зазначене житло. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] поселився та проживає у [INFO] у квітні 2013 року зі згоди всіх його співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на правах наймача, що закріплено у договорі найму частини житлового будинку від 20.04.2013 р., укладеному з [PERSON] на строк до 20.04.2023 р., всі обов»язки наймача відповідач належним чином виконує, підтримує житло у придатному стані, щомісячно сплачує за комунальні послуги, вимог позивача про виселення не отримував. Від третіх осіб [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення проти позову, просили в позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. По справі встановлено, що житловий будинок № 14 по вул..Гетьманській в м.Біла Церква належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] \\ 17\\100 частки\\ та третім особам [PERSON] 3\\10 частки\\ , [PERSON] 17\\100 частки\\ , [PERSON] \\ 73\\200 частки\\ а.с.50-52\\ Загальна площа житлового будинку - 306,60 кв.м, житлова - 176,40 кв.м, господарські будівлі та споруди погріб, гараж, сарай, огорожа, вимощення, хвіртка. Позивач набув право власності на 17\\100 частки житлового будинку № 14 по вул.Гетьманській в м. Біла Церква загальною площею 44.5 кв.м з відповідною частиною господарських будівель та споруд на підставі договору дарування частини житлового будинку, укладеного з [PERSON] 29.10.2013 р.\\ а.с.6-8\\ Судом встановлено, що 29 квітня 1987 року колишні співвласники житлового будинку № 88 по вул.. Гординського в м.Біла Церква, після перейменування вулиць та зміни нумерації будинків це житловий будинок № 14 по вул..Гетьманській, [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір конкретного користування вищевказаним житловим будинком № 2-1893, який було посвідчено нотаріально . Оригінал даного договору міститься в матеріалах архівної інвентаризаційної справи КП КОР « Південне бюро технічної інвентаризації», копію долучено до матеріалів цивільної справи \\ а.с. 155\\ З технічного паспорта на житловий будинок встановлено, що відповідно до встановленого у 1987 році порядку користування житловий будинок № 14 по вул..Гетьманській фактично поділений на квартири, позивачу [PERSON] належить квартира № 1, [PERSON] квартири № 2,4 , [PERSON] квартира № 3, [PERSON] квартира № 5\\ а.с.10-14\\ Судом встановлено, що КП БМР ЖЕК-1 та Білоцерківський РВ УДМС у Київській області також обліковує мешканців вказаного житлового будинку по квартирах \\ а.с. 9, 86,87\\ На даний час у квартирі № 1 зареєстрований позивач [PERSON], відповідач [PERSON] 09.02.2016 р. знятий з реєстрації місця проживання за адресою [INFO] на підставі п.8 ст.3.1 розділу 111 наказу МВС України від 22.11.2012 р. № 1077. У Білоцерківському міськрайонному суді зареєстровано адміністративний позов [PERSON] на неправомірні дії Білоцерківського РВ УДМС у Київській області щодо безпідставного зняття з реєстрації\\ справа 2-а\\357\\139\\16 357\\3946\\16-а\\ В судовому засіданні було встановлено, що 20 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму частини житлового будинку № 14 по вул. Гетьманській в м.Біла Церква квартири № 1 загальною площею 44,50 кв.м, що позначена на плані цифрами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, строком на десять років до 20.04.2023 р.\\ а.с. 104-109\\ Факт проживання [PERSON] у вищевказаній квартирі з квітня 2013 року по даний час в суді не оспорювався. При вирішенні спору суд виходив з наступного. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст..358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов»язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму\\ оренди\\ житла одна сторона власник житла\\ наймодавець\\ передає або зобов»язується передати другій стороні\\ наймачеві\\ житло для проживання в ньому на певний строк за плату. За ст..811 ЦК України договір найму житла укладається у письмові формі. Згідно ст.814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов»язки наймодавця. За ч.1 ст.821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Оскільки в судовому засіданні позивач [PERSON] довів, що він є власником 17\\100 частки житлового будинку № 14 по вул.Гетьманській в м. Біла Церква, яка виділена у квартиру № 1, а також той факт, що він має складнощі у здійсненні своїх прав власника , пов»язані з проживання у вказаній квартирі відповідача [PERSON], суд вважає обґрунтованими вимоги позивача [PERSON] про зобов»язання відповідача [PERSON] не чинити йому перешкоди в користуванні вказаним житловим приміщенням, а також вимоги щодо вселення позивача в зазначену квартиру. Що стосується позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод в користування вказаним житловим приміщенням шляхом виселення відповідача [PERSON] без надання йому іншого жилого приміщення, то в цій частині позов є безпідставним, оскільки [PERSON] проживає у спірній квартирі на підставі діючого договору найму, укладеного із співвласником житлового будинку [PERSON] ще до набуття позивачем прав на вищевказану частину житлового будинку . Встановлено, що на час укладання договору найму власником квартири № 1 був батько позивача [PERSON] , який помер 07.10.2014 р. Відповідач [PERSON] поселився в дану квартиру за життя попереднього власника [PERSON] з його згоди. Підстав вважати даний договір найму нікчемним суд не вбачає. Про дійсність даного договору свідчить виконання відповідачем [PERSON] всіх його умов, щомісячна оплата комунальних послуг, починаючи з квітня 2013 року по теперішній час. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в своїх заявах до суду підтвердили існування договору найму квартири № 1 із наймачем [PERSON] Вимог про розірвання договору найму чи визнання його недійсним позивач не заявляв. Отже, відповідач [PERSON] на даний час має право проживати в [INFO], а тому не може бути примусово виселений з неї за відсутності для цього підстав, передбачених законом. На підставі ст.ст.810,811,814,821,319,356, 358,391 ЦК України, ст..ст.10,11,60,61,209-218,292.293 ЦПК України, суд,

Outcome: partial