Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 11.02.2013 року сторони розірвали шлюб. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2016 року з відповідача вирішено збільшити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина з 500 до 800 гривень щомісячно, починаючи з 24.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2016 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання сина, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає. Позивач самостійно власними силами, намагається матеріально в повній мірі забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки. У зв`язку з цим, позивач просив змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2016 року про збільшення розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , щомісячно, з 800 на 3500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.03.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав позов частково, а саме в розмірі 2000 грн. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №650, зробленого 06.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 11.02.2013 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.09.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №455, розірвано. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 01.04.2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ,у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 26.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2016 року з відповідача вирішено збільшити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина з 500 до 800 гривень щомісячно, починаючи з 24.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Херсонської державної морської академії від 26.02.2021 року №02.1-05/2391, [PERSON] , яка працює у Херсонській держаній морській академії на посаді секретаря, заробітна плата нарахована у розмірі 6000 грн., виплачена - 4770 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст.184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року становить 2395 гривень. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, якій були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв`язку з чим, 800 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Той факт, що відповідач на даний час відсутнє місце роботи, не може бути підставою для відмови у зміні розміру аліментів. Так, він є працездатною, здоровою особою, відомості про наявність інших утриманців суду не надані. Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, за необхідне змінити розмір, який було встановлено рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2016 року, з твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн. на 2000,00 грн. для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішення законної сили й до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню яких покладений на відповідача. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: partial