Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив стягнути з нього в порядку регресу відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 43769,88 грн. та витрати повязані з розглядом справи. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21 квітня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7696260, відповідно до якого позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ГАЗ», д/н [NUMBER]. 06.02.2016 року у м. Дніпропетровську по вул.Донецьке шосе та в районі вул.Шолохова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіль потерпілого. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі Заяви про страхове відшкодування, Страхового акту № 4373В/05/2017 від 06.02.2017 р. та відповідно до норм ст. 22 Закону України „Про обовязкове страхуванні правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Позивачем було виплачене страхове відшкодування Потерпілому в розмірі 43 769 ,88 грн. Згідно Постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська., було встановлено, що Відповідач перебував у стані алкогольного спяніння та його дії кваліфікуються судом за ст. 130 ч.1 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом. 31.08.2017 р. Відповідачу було надіслано лист-претензію № [NUMBER]/АГ з вимогою сплатити борг. Оскільки відповідач на час ДТП знаходився у стані алкогольного спяніння, то позивач набув права регресної вимоги до нього відповідно до вимог чинного законодавства, а саме до вимог п. 38.1.1.(а) ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 квітня 2015 року було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7696260, відповідно до якого позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ГАЗ», д/н [NUMBER]. 06.02.2016 року у м. Дніпропетровську по вул.. Донецьке шосе та в районі вул. .Шолохова в м.Дніпрі з вини відповідача по справі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: [NUMBER], яким керував відповідач по справі та автомобіль потерпілого. Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.03.2016 року було встановлено, що відповідач перебував у стані алкогольного спяніння та його дії кваліфікуються судом за ст. ст. 124, 130 ч.1 КУпАП,. Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України \~обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до висновку про оцінку вартості матеріальних збитків № 43/16 від 18 лютого 2016 p., в результаті ДТП власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER], завдано матеріальну шкоду в розмірі 43 769 ,88 грн. Відповідно до страхового акту № 4373В/05/2017 від 06.02.2017 року позивач сплатив потерпілому страхове відшкодування в розмірі 43 769 ,88 грн. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що відповідно до п. 38.1.1.(а) ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 43 769 ,88 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1600,00грн.

Outcome: approved