Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.09.2012 року він придбав у спілки громадян-співвласників «Штепівка» комплекс будівель, до складу якого входять: нежитлова будівля (склади) цегляна, під літ. «А», рік побудови 1958 - загальною площею 550,0 кв.м., склад (комора), цегляні стовпи, під літ. «Б», рік побудови 1936 - загальною площею 157,4 кв.м., склад (комора), цегляні стовпи, під літ. «Б», рік побудови 1936 - загальною площею 115,0 кв.м., розташовані по [ADDRESS] ; нежитлова будівля (сторожка), цегляна, під літ. «А», рік побудови 1990 - загальною площею 29,6 кв.м., розташована по [ADDRESS] ; нежитлова будівля (силосна яма), залізо бетонні плити, під літ. «А», рік побудови 1973 - загальною площею 844,0 кв.м., що розташовані по [ADDRESS] . При цьому була досягнута домовленість про наступне нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Однак, цей договір до цього часу неукладений, оскільки продавець ухилився від взятих на себе зобов`язань. Крім цього, позивач звертався до Штепівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки під нерухомим майном у власність. Рішенням Штепівської сільської ради від 30.09.2020 року йому надано дозвіл на розробку проектів відведення земельної ділянки для іншого сільськогосподарського виробництва під нежитловою будівлею (силосною ямою) орієнтовною площею 3,5 га по [ADDRESS] , але у Реєстраційній службі Лебединського районного управління юстиції Сумської області йому відмовлено у реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду. Тому позивач просив визнати за ним право власності на вищевказані будівлі та земельну ділянку. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач вказав, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20.09.2012 року позивач придбав у спілки громадян-співвласників «Штепівка» майно колишнього КСП «Штепівка», а саме комплекс будівель, до складу якого входить наступне нерухоме майно: - нежитлова будівля (склади) цегляна, під літ. «А», рік побудови 1958 - загальною площею 550,0 кв.м., склад (комора), цегляні стовпи, під літ. «Б», рік побудови 1936 - загальною площею 157,4 кв.м., склад (комора), цегляні стовпи, під літ. «Б», рік побудови 1936 - загальною площею 115,0 кв.м., розташовані по [ADDRESS] ; - нежитлова будівля (сторожка), цегляна, під літ. «А», рік побудови 1990 - загальною площею 29,6 кв.м., розташована по [ADDRESS] ; - нежитлова будівля (силосна яма), залізо бетонні плити, під літ. «А», рік побудови 1973 - загальною площею 844,0 кв.м., що розташовані по [ADDRESS] . Зазначений факт стверджується договором № б/н від 20.09.2012 року, укладеним у простій письмовій формі (а.с. 8-9) та актом приймання передачі майна (а.с. 10). Таким чином, між сторонами фактично відбувся договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, який підтверджується письмовими доказами. Рішенням Штепівської сільської ради від 30.09.2020 року (а.с. 7) [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для іншого сільськогосподарського виробництва (під об`єктом сільськогосподарського виробництва) орієнтовною площею 3,5 га по [ADDRESS] . Однак, право власності позивача на зазначені будівлі та земельну ділянку належним чином не оформлене, оскільки спілка громадян-співвласників «Штепівка» ухилилася від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу комплекс будівель, а реєстраційною службою Лебединського районного управління юстиції Сумської області прийнято рішення про відмову у реєстрації за позивачем права власності на вищевказану земельну ділянку. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Крім цього, наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку сторони відповідача і позовні вимоги визнаються сільською радою в повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved