Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову вказав, що 20.05.2000р. помер його дід [PERSON], який до дня своєї смерті проживав [INFO]. 03.08.2005р. померла баба позивача [PERSON], яка на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за тією ж адресою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, в тому числі і на житловий будинок, розташований по вул.Бессарабська, 40 с.Старосільці Коростишівського району. Батько позивача [PERSON] за життя своїх батьків допомагав вести господарство, обробляв земельну ділянку, допомагав будувати будинок, давав на будівництво будівельні матеріали. Після смерті батька частково проживав з матірю, оскільки мешкає на одній з нею вулиці. В подальшому, після смерті матері продовжував проживати в будинку батьків, доглядав будинок, обробляв земельну ділянку. Тому вважає, що його батько є спадкоємцем першої черги після смерті діда та баби. Однак, до нотаріуса у строк, встановлений для прийняття спадщини, [PERSON] не звернувся. В грудні 2014р. позивач звернувся до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться по вул.Бессарабська,40 с.Старосільці Коростишівського району, але отримав відмову. Від прийняття спадщини не відмовлявся, тому просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, визнати за [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок. Третя особа [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову вказала, що вона являється дочкою подружжя [PERSON] та [PERSON] Батько помер 20.05.2000р., а мати 03.08.2005р. Вона постійно мешкає у м.Житомир, але на час хвороби матері вона та її сестра [PERSON] переїхали до будинку батьків, що знаходиться за адресою: вул.Бессарабська,40 с.Старосільці та здійснювали догляд за нею до смерті. В подальшому вона приїздила до села, доглядала за хатою, обробляла земельну ділянку. До нотаріуса вона звернулася лише в грудні 2014р. із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з неприйняттям спадщини у шестимісячний термін. Третя особа [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову зазначила наступне. Її батько [PERSON] помер 20.05.2000р., а мати [PERSON] 03.08.2005р. На час хвороби матері вона та її сестра [PERSON] проживали в будинку, що знаходиться по вул.Бессарабська,40 с.Старосільці та постійно здійснювали догляд за матірю. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона не зверталася. Також зазначила, що від спадщини не відмовлялася. Просить суд позов задовольнити. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити. В задоволенні позовів, предявлених третіми особами, просили суд відмовити за безпідставністю. Представник відповідача Камянобрідської сільської ради позов визнали. Третя особа [PERSON] та її представник заявлений позов підтримали повністю, просили суд його задовольнити. В задоволенні позову, предявленого позивачем, просили суд відмовити за його безпідставністю. Третя особа [PERSON] та її представник заявлений позов підтримали повністю, просили суд його задовольнити. В задоволенні позову, предявленого позивачем, просили суд відмовити за його безпідставністю. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що дійсно [PERSON] проживав з матірю до смерті останнього в будинку, який знаходиться за адресою: вул.Бессарабска, 40 с.Старосільці Коростишівського району. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] доглядали [PERSON] під час її хвороби та до її смерті, проживаючи з матірю в будинку батьків, що знаходиться за адресою: вул.Бессарабска, 40 с.Старосільці Коростишівського району. Суд, заслухавши сторони, представників сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази на умовах змагальності, в межах позовних вимог вважає, що позов [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню в повному обсязі. Позов [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування та позов [PERSON] задоволенню не підлягають. Як вбачається з матеріалів справи і було встановлено в судовому засіданні 20.05.2000р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). 03.08.2005р. померла його дружина [PERSON] (а.с.11). Після смерті подружжя спадкоємці до нотаріальної контори у встановлений строк не звернулися. Відповідно до довідки № 104 від 28.10.2014р., виданої [PERSON] сільською радою, [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO]. На день його смерті у вказаному житловому будинку була зареєстрована та проживала разом з ним дружина [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки від 20.10.2014р., виданої [PERSON] сільською радою, син подружжя [PERSON] допомагав батькам у веденні особистого підсобного господарства, займався організацією захоронення батьків, частково проживав у житловому будинку (а.с.18). Відповідно до копії акту [PERSON] сільської ради від 12.01.2015р. [PERSON] та [PERSON] дійсно протягом 3-х місяців з кінця квітня по 15 серпня 2005 року, здійснювала догляд за хворою матірю [PERSON], постійно проживаючи з нею. Згідно виписки з погосподарської книги за [PERSON] в с.Старосільці по вул.Бессарабській,40 рахується житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка (а.с.45). Відповідно до довідки № 366 від 22.10.2014р., виданої КП «Житомирське ОМ БТІ», право власності на будинок № 40 вул.Бессарабська с.Старосільці Коростишівського району, право власності не зареєстроване (а.с.16). Згідно копії постанови приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу від 10.12.2014р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки його батько, [PERSON] не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно копії постанови приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу від 05.12.2014р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Суд приймає до уваги копії письмових пояснень жителів с.Старосільці Коростишівського району, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно протягом 3-х місяців здійснювали догляд за хворою матірю, до її смерті 03.08.2005р. (а.с.48-56). Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідност.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Надавши належну оцінку доказам, наданих позивачем на підтвердження його позовних вимог, суд встановив відсутність належних доказів, які б підтверджували факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки як зазначено в довідці № 370 від 20.10.2014р. та в акті від 20.10.2014р. [PERSON] сільської ради він допомагав батькам у веденні особистого підсобного господарства, після смерті батька він продовжував допомагати своїй матері по господарству, обробляв земельну ділянку, також займався організацією поховання батьків, після смерті батьків частково проживав у житловому будинку, хоча конкретно не зазначено, в які періоди [PERSON] там проживав, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно позовної заяви [PERSON] суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень ст.1269 ЦК України в редакції 2004 року спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст.1272 ЦК України). Згідно п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 3 березня 2004 року за № 20/5, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] не дотримала даного порядку, в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину, а тому є підстава для відмови у задоволенні позову, так як [PERSON] не виконала всіх дій, передбачених діючим законодавством для врегулювання спору в досудовому порядку, у звязку з цим в позові потрібно відмовити. Третя особа [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу за проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті її матері, оскільки вона не подала до нотаріуса заяви про прийняття спадщини у встановлений термін. Протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, [PERSON] не заявила про відмову від спадщини. Факт постійного проживання разом із спадкодавцем в судовому засіданні підтвердився поясненнями третьої особи [PERSON] та [PERSON], свідченнями свідків, які підтвердили, що в період з квітня по 15 серпня 2005р. [PERSON] постійно проживала за адресою [INFO] та доглядала за своєю матірю, постійно проживаючи з нею. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] було доведено в судовому засіданні наявність факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 03.08.2005р. на час відкриття спадщини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved