Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] року помер дід позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається з: житлового будинку та земельних ділянок, що знаходяться на території [ADDRESS]. За життя дід позивача заповіту не склав. Спадкоємцем першої черги є його син [PERSON], який являється рідним батьком позивача. В нотаріальній конторі він відмовився від спадкових прав на користь позивача. При звернення позивача до Токмацької державної нотаріальної контори постановою нотаріуса від 06.04.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після померлого діда на підставі наступного: до складу спадкового майна входить земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0918 га., яка належить спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, виданий Токмацькою міською радою Запорізької області 01.03.2001 року. За життя спадкодавець поділив вказану земельну ділянку на дві ділянки: земельна ділянка площею 0.0261 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS].; земельна ділянка площею 0.0657 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS], але відповідні правовстановлюючі документи не отримав. Позивач отримав витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, але відповідний правовстановлюючий документ на право власності на своє ім'я на ці ділянки не отримав. Відділ Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області 11.08.2014 року провів державну реєстрацію земельних ділянок. На підставі вищевикладеного позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки у досудовому порядку вирішити дане питання не представляється можливим. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, від представника позивача надійшла заява, згідно якої просить суд розглянути справу у їх відсутність, наполягають на позовних вимогах та просять суд його задовольнити, не заперечують щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України, заперечень проти позову, заяв про відкладення розгляду справи в адресу суду не направляв. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від [INFO] року. Позивач доводиться спадкодавцю онуком по лінії батька, відповідача по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 26.07.1985 року, серії [NUMBER] від 19.02.1959 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого ввійшли земельна ділянка площею 0.0261 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS].; земельна ділянка площею 0.0657 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS]. За життя спадкодавець заповіту не склав, в такому разі спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є його син [PERSON], який являється рідним батьком позивача. Згідно матеріалів спадкової справи №124/2015 після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадкоємець [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь свого сина, позивача [PERSON], про що свідчить його письмова заява від 26.05.2015 року. Позивач в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання державному нотаріусу заяви від 26.05.2015 року. При зверненні позивача до Токмацької державної нотаріальної контори постановою нотаріуса від 06.04.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після померлого діда на підставі наступного: до складу спадкового майна входить земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0918 га., яка належить спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на землю, виданий Токмацькою міською радою Запорізької області 01.03.2001 року. За життя спадкодавець поділив сказану земельну ділянку на дві ділянки, яким присвоєно кадастрові номери, але відповідний правовстановлюючий документ на право власності на своє ім'я на ці ділянки не отримав. Як встановлено в судовому засіданні, за життя [PERSON] поділив земельну ділянку загальною площею 0,0918 га., яка належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на землю серії [NUMBER] від 01.03.2001 року, на дві ділянки: земельна ділянка площею 0.0261 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS].; земельна ділянка площею 0.0657 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS]. [PERSON] отримав витяги з Державного земельного кадастру про вказані земельні ділянки, проте не встиг оформити правовстановлюючі документи на ці земельні ділянки. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 11.08.2014 року за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 0.0261 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS], на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок від 13.05.2014 року ПП «Алексер Терра-Транс Союз». Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 11.08.2014 року за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 0.0657 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS], на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок від 13.05.2014 року ПП «Алексер Терра-Транс Союз». Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України). До спадкоємців за законом першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. (ст. 1261 ЦК України) Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при відмові нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до статті 79 ЦК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Так, право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права ( ст. 125 ЗК України). Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Дійсно, спадкодавець не встиг здійснити за життя державну реєстрацію свого права власності на вказані земельні ділянки, але дане не може бути підставою для втрати її спадкоємцем права на спадщину. Як вказано вище, спадкодавець [PERSON] мав право власності на спірні земельні ділянки, а тому це право може перейти і до його спадкоємця за законом [PERSON], а отже, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved