Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га, кадастровий номер 3224483602:03:001:0059, нормативно-грошовою оцінкою 133800 грн., що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0419 га, кадастровий номер 3224483602:03:001:0060, нормативно-грошовою оцінкою 202,33 грн., що призначена для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала заяву, з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача Лук»янівської сільської ради Таращанського району Київської області в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що 6 серпня 2011 між позивачем та відповідачкою [PERSON], яка діяла від імені своєї матері [PERSON], в селі Малоберезанському Таращанського району Київської області було укладено договір купівлі-продажу будинку, розташованого по [ADDRESS] з господарськими будівлями та присадибною ділянкою. На підтвердження укладення цього договору, 06.08.2011 року було складено відповідну розписку, згідно якої відповідачка [PERSON], як представниця власника зазначеного будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS], отримала кошти в сумі 4 000 доларів США, як суму його вартості. Нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу цього будинку з господарськими будівлями та присадибними земельними ділянками між сторонами укладено не було. Рішенням Таращанського районного суду від 25.07.2014 року договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] було визнано дійсним та таким, що відбувся 06.08.2011 року та визнано право власності на нього за позивачем по справі. 08.09.2014 року право власності на зазначений будинок було зареєстровано за позивачем, як власником, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 448440332244. В зв'язку з тим, що право власності на земельні ділянки для обслуговування вищезазначеного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] належить попередньму власнику [PERSON] і, як наслідок, позивач не може повною мірою користуватися правами власника щодо них, останній звернувся до суду з даним позовом. Так, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 202116 від 17.09.2008 року [PERSON] належала земельна ділянка в [ADDRESS] площею - 0,2500 га, кадастровий номер 3224483602:03:001:0059 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а відповідно до дёержавного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 202117 від 17.09.2008 року їй належала земельна ділянка в [ADDRESS], площею - 0,0419 га, кадастровий номер 3224483602:03:001:0060, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Зазначені земельні ділянки знаходяться на території Лук'янівської сільської ради Таращанського району Київської області. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно ч.І ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 120 ЗК України та ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника У відповідності ст. 316 ЦКУ правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а саме визнання його в судовому порядку. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved