Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на свою користь недоплачене страхове відшкодування в розмірі 10513,77 грн., витрати на оплату експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1000 грн., а всього 11513,77 грн., а також судові витрати по справі щодо сплати судового збору. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 29 липня 2017 року в м. Дніпрі на вул. Володимира Антоновича, буд.105, з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Деу», реєстраційний номер [NUMBER], сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень, а його власник матеріального збитку. Позивач зазначає, що постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 серпня 2017 року по справі №204/4927/17 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія [PERSON]. Також позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія, який скоїв ДТП, застрахована у відповідача, згідно страхового полісу АМ/0045445. Позивач через свого уповноваженого представника, листом від 07 серпня 2017 року запросив представника страхової компанії на спільний огляд пошкодженого автомобіля, який залишився відповідачем проігнорований. Як свідчить висновок експертного автотоварознавчого дослідження №4208/17/17 від 21 серпня 2017 року, який був складений судовим експертом [PERSON] за результатами огляду транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], складає 20514,12 грн. В обґрунтування позову також зазначено, що на підставі п. 36.4 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач надав 07 серпня 2017 року страховику заяву про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив напрямок регламентної виплати безпосередньо на фізичну особу-підприємця «[PERSON]О.», тобто вказав для отримання виплати особу, що надає послуги з ремонту пошкодженого транспортного засобу, але відповідач без жодного обґрунтування частково виконав свої зобовязання перед позивачем та сплатив 09 листопада 2017 року на рахунок СТО ФОП «[PERSON]О.» лише частину відшкодування в розмірі 10000,35 грн., тобто без будь-яких вмотивованих підстав відповідач недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі: 20514,12 10000,35 = 10513,77 грн. Також позивачем вказано, що витрати, повязані з оплатою послуг експерта автотоварознавця за складання експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 1000 грн. покладаються також на відповідача, оскільки в силу положень ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування передбачено в обовязковому порядку. Враховуючи викладене, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. До початку судового засідання представник відповідача [PERSON] надав суду заперечення, в яких зазначив, що 29 липня 2017 року в сталася ДТП за участю транспортних засобів «Деу», реєстраційний номер [NUMBER], та транспортного засобу «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON], відповідальність якого застрахована у відповідача за полісом серії АЕ №АМ/0045445 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. На підставі заяви представника позивача від 07 серпня 2017 року, який є власником автомобіля «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 10000,35 грн. Представником відповідача зазначено, що відповідно до [PERSON] №478 від 31 жовтня 2017 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER], складеного СОД [PERSON], вартість матеріального збитку становить 10000,35 грн. Відповідно до умов ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем було здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування та перераховано страхове відшкодування у розмірі 10000,35 грн., отже відповідач у повному обсязі виконав зобовязання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, регламентованих Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, представником відповідача зазначено, що наданий позивачем висновок експертного дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту №4208/17/17 від 21 серпня 2017 року не відображає реальний розмір шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у звязку з наступним. Відповідно до п.3.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, для визначення вартості складників КТЗ допускається використання відповідних даних, одержаних шляхом обстеження ринку регіону. Вартість запчастин у звіті №4208/17/17 від 21 серпня 2017 року є значно завищеною, двері передні праві у зазначеному звіті коштують 17444,76 грн., однак, згідно пропозицій на ринку регіону нові двері передні праві коштують від 8000 грн. до 14904,14 грн. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 29 липня 2017 року о 14 год. 07 хв. в м.Дніпро на вул. Володимира Антоновича, 105, водій [PERSON], керуючи автомобілем Daewoo Nexia, реєстраційний номер [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виникненні перешкоди для руху не вжив своєчасних заходів для обїзду перешкоди чи зупинки автомобіля, в результаті чого вчинив наїзд на перешкоду у вигляді бордюрного каміння, після чого, автомобіль продовжив некерований рух та вчинив зіткнення з автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2017 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.5). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХМ 244033 від 04 квітня 2017 року, автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, належить позивачу (а.с.6). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «Daewoo Nexia», реєстраційний номер [NUMBER], на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відповідно до полісу обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0045445 (а.с.44). Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» N 2658-III від 12 липня 2001 року, оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Частиною 2 ст.11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року зі змінами, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Листом від 07 серпня 2017 року представником позивача [PERSON] запрошено представника відповідача для участі в огляді пошкодженого внаслідок ДТП, яка трапилася 29 липня 2017 року, транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.10). Висновком № 4208/17/17 експертного дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ від 21 серпня 2017 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, складає 20514,12 грн. (а.с.12-19). За проведення експертизи позивач сплатила суму у розмірі 1000 грн., що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 21 серпня 2017 року (а.с.20). 07 серпня 2017 року представник позивача [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29 липня 2017 року, за пошкоджений автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.8). Станом на час розгляду справи відповідачем відшкодовано позивачу матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 29 липня 2017 року, у розмірі 10000,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням №21090 від 09 листопада 2017 року (а.с.9). Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України\~передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду життю, здоровю та/або майну потерпілого. За змістом п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки На підставі п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач у звязку з настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобовязаний відшкодувати позивачу оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її майну, яка визначається вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 4208/17/17 від 21 серпня 2017 року, зроблений судовим експертом [PERSON], суд вважає належним та допустимим доказом, з врахуванням положень ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку лише оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Суд не приймає до уваги наданий представником відповідача [PERSON] №478 від 31 жовтня 2017 року про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], складений СОД [PERSON], відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 10000,35 грн., оскільки зазначений звіт не містить доказів того, що оцінювачем [PERSON] було особисто здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, що суперечить п. 5.1. «[PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» та представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження виклику позивача для технічного огляду його автомобіля, що в свою чергу суперечить п. 5.2. «[PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Крім того, згідно повідомлення фізичної особи-підприємця [PERSON] від 07 грудня 2017 року в період часу з 30 липня 2017 року до 01 грудня 2017 року у звязку із проведенням ФОП «[PERSON]О.» ремонтно-відновлювальних робіт, автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], перебував на охоронюваній території СТО за адресою: м.Дніпро, вул.Любарського, 93. Під час знаходження вказаного автомобіля на закритій території СТО, окрім осіб, що безпосередньо провадили відновлювальні роботи, доступ до зазначеного автомобіля та ключів від нього надавався лише уповноваженому представнику власника [PERSON], судовому експерту [PERSON] та 11 серпня 2017 року представнику страхової компанії «ЮНІВЕС» [PERSON] Інші особи під час відповідального зберігання автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], на території СТО автомобіль не витребовували, огляд не здійснювали (а.с.34). В судовому засіданні також встановлено, що обставини можливості визначення матеріального збитку транспортного засобу без його огляду особисто експертом (оцінювачем), передбачені абзацом 2 п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року зі змінами, на час оцінки вартості матеріального збитку автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], у СОД [PERSON] не існували. При цьому суд враховує, що на час розгляду справи в суді позивачем не надано суду доказів проведеного ремонту пошкодженого автомобіля і оплати повної вартості ремонтних робіт. Таким чином, оцінена вартість відновлювального ремонту підлягає зменшенню на величину ПДВ, що узгоджується з вимогами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яким якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування, за якою визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. При цьому нерідко до виплати заявляється сума ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість (далі ПДВ). Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід зясувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Ставка ПДВ пунктом «а» ст. 193.1 Податкового кодексу України визначена в 20%. На підставі викладеного, розмір відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 16411,30 грн. (20514,12 20514,12*0,2). Враховуючи, що позивачу відшкодовано відповідачем матеріальну шкоду у розмірі 10000,35 грн., позивач має право на відшкодування йому оціненої вартості відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 6410,95 грн. (16411,30 10000,35). Полісом №АМ/0045445 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну визначений в 100000 грн., розмір франшизи нуль. За таких обставин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування у розмірі 6410,95 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1000 грн., що в сумі складає 7410,95 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити з вищезазначених підстав. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: partial