Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.05.2012 року, відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2019 року має заборгованість 203485,82 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 5699,32 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 192957,51 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4828,99 грн.. Однак, позивач АК КБ «Приватбанк» зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.05.2012 року розмірі 119603,33 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 5699,32 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 25.05.2012 року по 29.06.2018 року - 113904,01 грн. та судові витрати у розмірі 1921 грн.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за наявними у справі доказами, позов задовольнити повністю, відповідь на відзив підтримав повністю (а.с. 176-177). Крім того, раніше представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому просив суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Також зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.05.2012 року, відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також, відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Підписавши заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку https://privatbank.ua, https://client-bank. privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Також, підписавши заяву банк та клієнт приєднуються та зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Окрім цього, представник банку зазначає, що як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку, які є належними доказами по справі. Також, до матеріалів позовної заяви долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», з якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів. Окрім цього, відповідач, підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Окрім цього, представник позивача вказує, що оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, тому між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Також, з розрахунку заборгованості та наданої виписки видно, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Крім того, представник позивача просить врахувати постанови Верховного Суду зазначені у відповіді на відзив та позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі (а.с. 160-174). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Голіцин О.М. подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, зазначив, що проти вимог позивача заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, в задоволенні позову просить відмовити (а.с. 107-108, 178). Крім того, представник відповідача - адвокат Голіцин О.М. раніше подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з доводами позивача не погоджується, вважає їх безпідставними з огляду на те, що до позовної заяви позивач долучив копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 25.05.2012 р., що підписана відповідачем. При цьому, копії додатків, а саме Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що долучені позивачем до позовної заяви, підписів відповідача не містить, що свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідача саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг. Також, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ним, а також те, що вказаний документ станом на 25.05.2012 р. містив умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Окрім цього, представник відповідача вказав, що враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, згідно з яким роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданні банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з викладеним, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, на підставі чого, представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та просить в задоволенні позову відмовити (а.с. 146-148). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 25.05.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8). З анкети-заяви позичальника видно, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 8). Також, позивачем, до анкети-заяви позичальника додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, які були розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 9, 10-33). З позовної заяви та з відповіді на відзив представника позивача встановлено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, підписавши заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку https://privatbank.ua, https://client-bank. privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Однак, з таким твердженням позивача суд не погоджується, та не приймає до уваги з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 638, 634, 1054 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Між тим, Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року, на що у відзиві на позов також посилається представник відповідача. З огляду\~на викладене\~дослідивши матеріали\~справи,\~враховуючи вимоги\~ст.ст.\~8,\~42\~Конституції України,\~cт. 3\~ЦК України,\~приймаючи до\~уваги принцип справедливості, добросовісності та розумності, у суду відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст.\~11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. В порядку ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.05.2012 р., укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем видно, що відповідач користувався кредитними коштами та станом на 31.01.2019 року має заборгованість 203485,82 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5699,32 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 192957,51 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4828,99 грн. (а.с. 6-7). Однак, з позовної заяви видно, що позивач АК КБ «Приватбанк» вказує, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.05.2012 р. у розмірі 119603,33 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5699,32 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 25.05.2012 р. по 29.06.2018 р. - 113904,01 грн. (а.с. 3-5). За змістом ст.ст.\~1048,\~1049,\~1056-1\~ЦК України визначено розмір процентів, порядок їх сплати за кредитним договором, а також обов`язок повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи встановлено, що у анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, на які посилається представник позивача у позовній заяві та у відповіді на відзив, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) могли неодноразово змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Посилання представника позивача на те, що суду необхідно врахувати постанови Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 356/1635/16-ц, від 28.03.2019 р. у справі № 428/2873/17, від 06.02.2018 р. у справі № 755/2720/16-ц та від 17.04.2019 р. у справі № 666/388/16-ц суд не приймає до уваги, оскільки згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2019 р. у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з чим, судом врахована правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року. Положеннями ст.ст. 12. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, долучені до відповіді на відзив представником позивача зміни в тарифи по карткам «Універсальна» та «Універсальна GOID» суд не приймає до уваги, оскільки вказані зміни стосуються пені та штрафів, які стягуються при наявності прострочення за кредитом (а.с. 166-171), вимоги по яких представник позивача не заявляє. Однак, з огляду на викладене, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав та позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, суд вважає\~за необхідне\~позов задовольнити\~частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 25.05.2012 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5699,32 грн.. В порядку п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 91,54 грн.. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial