Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка мешкає в квартирі № 110 житлового будинку № 23 по вул. Івана Франка в м. Скадовську Херсонської області. КП «Водне господарство» є організацією, яка обслуговує вказаний будинок. Відповідачка повинна щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги за тарифами встановленими рішенням виконкому Скадовської міської ради Херсонської області, але ухиляється від сплати за надані послуги, і станом на 01.05.2015 року має заборгованість перед позивачем в сумі 261,73 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надані послуги за утримання будинків та прибудинкових територій в розмірі 261,73 грн., інфляційні збитки в розмірі 134,64 грн., 3% річних в розмірі 18,47 грн., сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання зявилася, позов не визнала та пояснила, що позивач не має права звернення з позовними вимогами про стягнення з неї заборгованості за утримання будинків та прибудинкових територій оскільки, будучи балансоутримувачем будинку, не встановив з нею договірних відносин щодо надання будь-яких послуг. Інших заперечень не навела. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідачка мешкає в квартирі № 110 житлового будинку № 23 по вул. Івана Франка в м. Скадовську Херсонської області та є власником вказаної квартири, що вбачається з Свідоцтва №89 про право власності на житло, копії паспорту відповідачки, відомостей з розрахунку заборгованості за послуги утримання будинків та прибудинкових територій, крім того, вказані обставини сторонами визнавалися. Позивач КП «Водне господарство» є організацією, яка обслуговує вказаний будинок, що підтверджується рішенням Скадовської міської ради №424 від 14.06.2005 року та витягом з статуту підприємства. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну що перебуває у нього на балансі. Отже, балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особами, що проживають в даній будівлі, коштів за споживання ними житлово-комунальних послуг. Рішенням виконкому Скадовської міської ради № 68 від 18.03.2009 року затверджено перелік послуг та видів робіт і витрат та тарифів з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для населення по кожному будинку, що належить до комунальної власності територіальної громади міста. Рішенням виконкому Скадовської міської ради № 174 від 15.09.2014 року, встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги. В порушенні вимог чинного законодавства відповідачка не вносить плату за утримання будинку та прибудинкової території, згідно встановлених виконкомом Скадовської міської ради Херсонської області № 68 від 18.03.2009 року тарифів. Згідно розрахунку КП «Водне господарство» відповідачка станом на 01.05.2015 року має заборгованість перед позивачем в сумі 261,73 грн. Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Судом також встановлено з пояснень сторін, що договір про надання послуг позивачем відповідачу виготовлений та підписаний уповноваженим представником позивача і перебуває в абонентському відділі позивача. Спір полягає у тому, чи має відповідачка зявитися туди для його підписання або його мають надати представники позивача. Також відповідачкою суду не надано доказів (актів, претензій, листів) надання неякісних послуг чи надання їх не в повному обсязі. Доводи відповідачки про те, що між сторонами відсутні договірні відносини і це є підставою для відмови у задоволенні позову судом до уваги не приймаються, оскільки судом встановлено, що фактично послуги за які здійснено нарахування позивачем надаються, а отже, мають оплачуватись. Така думка суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-59цс13. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved