Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 01.10.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу до 30.03.2015 року, відсоткова ставка 12,5%. На виконання умов договору позивач вніс на депозитний рахунок кошти у розмірі 2150 доларів США. Після закінчення строку договору, позивач звернулась з відповідною заявою до відповідача про повернення коштів та нарахованих відсотків, проте відповідач вклад не повернув та не повідомив про причини не виконання умов договору. В зв'язку з цим, позивач просить стягнути суму вкладу, нараховані відсотки, індекс інфляції з відповідача та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору банківського вкладу № 350188/46-в/840, від 01.10.2014 року, укладеного між позивачем ( вкладник) та відповідачем (Банк), передбачено, що Банк приймає, а вкладник надає у тимчасове користування строком до 30.03.2015 року суму вкладу в розмірі 2150 доларів США. Відповідно до умов даного Договору, за використання коштів Вкладника, Банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу в розрахунку 12,5% річних. Відповідно до п.3.1.4. Договору, Банк при закінченні строку зберігання зобов'язується повернути Вкладнику суму Вкладу та суму нарахованих процентів. Позивач виконав свої зобов'язання за Договором в повному обсязі, здійснивши внесення готівки на депозитний рахунок від 01.10.2014 року, на суму 2150 дол. США, що підтверджується відповідною копією квитанції. 18.03.2015, 27.03.2015, 30.03.2015 та 01.04.2015 року , позивач звертався до відповідача про виплату вкладу та процентів. Станом на момент розгляду справи, відповідач умови договору не виконав, відповіді позивачу не надав. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 553 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення Таким чином, відповідач, внаслідок порушення умов Договору банківського вкладу та чинного законодавства порушив права позивача, внаслідок чого, позивачу завдано збитки у розмірі 2150 доларів США, що на день подачі позову становило 55900 грн., які повинні бути стягнуті з відповідача. Крім того, відповідач повинен сплатити борг з урахуванням індексу інфляції за час невиконання грошового зобов'язання та 12% річних за фактичну кількість днів користування внеском, що становить 165,40 грн. Також з відповідача, з урахуванням ст. 88 ЦПК України, повинні бути стягнуті судові витрати на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 560,65 грн.

Outcome: approved