Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у травні 2013 року він за 37200 гривень придбав у відповідача [PERSON] 4600 жіночих сорочок. Але 21 травня 2013 року робітники міліції вилучили у позивача 4217 жіночих сорочок, оскільки вони належать потерпілій [PERSON], а відповідач [PERSON] заволодів ними шахрайським шляхом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 33944,50 гривень, а також на підставі ст.ст. 536, 1214 ЦК України проценти за безпідставне користування належними позивачеві коштами у розмірі 705,57 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення він не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Білозерській ВК-105 Херсонської області. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України та оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У судовому засіданні встановлено, що 16 та 19 травня 2013 року відповідач [PERSON] зловживаючи довірою потерпілої [PERSON] та посилаючись на наявну в нього можливість реалізувати увесь наявний у [PERSON] товар, але з відстрочкою його оплати, отримав від потерпілої [PERSON] 4600 одиниць жіночих сорочок, які він продав позивачу за 37200 гривень. 21 травня 2013 року робітники міліції вилучили у позивача 4217 жіночих сорочок. Вартість вилученого у позивача майна складає 37200 / 4600 х 4217 = 34102,70 гривень. Вироком Овідіопольського районного суду від 08 жовтня 2013 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, речові докази по справі - 42 коробки з 4217 жіночими сорочками - повернуті за належністю [PERSON] Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням встановленого суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] позивачеві дійсно було заподіяно майнову шкоду у розмірі 34102,70 гривень. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ч.2 ст.1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст.536 цього Кодексу). Згідно з ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). В силу ст.536 ЦК України розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України, яка з 10 червня 2013 року була встановлена постановою правління Національного банку України від 06 червня 2013 року №209 у розмірі 7,0%. Позивачем заявлена вимога про стягнення процентів за 111 днів. З урахуванням наведених вимог законодавства суд вважає, що за цей період проценти за користування коштами складають 111 х 34102,70 х 7% / 365 = 725,97 гривень. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 33944,50 + 709,57 = 34654,07 гривень, в силу ч.1 ст.11 ЦПК України даний позов підлягає задоволенню саме у розмірі заявлених позивачем до стягнення коштів. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 346,54 гривень.

Outcome: approved