Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 105000 грн., а також сплачений судовий збір по справі у розмірі 1050 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 04.08.2011 року між сторонами укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2546, за цим договором [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі - 15000 гривень. Відповідно до договору позики від 04.08.2011 року відповідач повинен був повернути зазначену суму в термін до 04 грудня 2011 року. На теперішній час відповідач своє зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконав. Та згідно п. 9 Договору нараховано пеню в розмірі 1% від простроченої сум за кожний день прострочення. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся заздалегідь належним чином, про причини неявки не повідомляв. З'ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі - 15000 грн., відповідно до представленого договору позики від 04 серпня 2011 року на термін до 04 грудня 2011 року, але борг до теперішнього часу не повернуто. Пунктом 9 Договору позики від 04.08.2011 року передбачено, що за несвоєчасне повернення позики, позичальник повинен буде сплатити пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Стаття 610 ЦК України передбачає, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиню 1 ст. 1049 ЦК України , передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого юду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов'язання. Боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України, встановлено позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З урахуванням встановленого, суд частково задовольняє позовні вимоги, шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 04.08.2011 року у розмірі 69750 гривень та судові витрати в розмірі 600 грн. на користь [PERSON].

Outcome: approved