Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору б/н від 02.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими АТ КБ «Приват Банк» «Умовами та правилами, Тарифами надання банківських послуг», складає між нею та банком кредитний договір. АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує. [PERSON] , у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором має заборгованість в розмірі - 16013,18 гривень, яка складається з: -110165, 95 грн.\~тіло кредиту; - 4846,60 грн. заборгованість за відсоткам за користування кредитом; -250,00 грн.- штраф (фіксована частина); -750,63 грн.- штраф( процентна складова). Добровільно [PERSON] , не має наміру погасити борг згідно договору, а тому позивач змушений звернутися з позовом до суду, в якому просить стягнути з боржника на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.10.2007 року в розмірі 16013,18 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. Також просить застосувати позицію викладену в письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав письмову заяву в якій просить справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слухати у його відсутність. В задоволені позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» відмовити в зв`язку з закінченням строку позовної давності. Згідно\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Підставою звернення банка до суду є порушення зобов`язання зі сторони відповідача кредитного договору, а саме несплата заборгованості за кредитом та відсотками за його користування. Враховуючи, що [PERSON] , отримав кредит 02.10.2007 року в сумі 10000,00 гривень та з 31.03.2011 року не проводив погашення чергового платежу, а позовна заява подана АТ КБ «Приват Банк» до суду лише 21.09.2015 року, тобто після того як сплив строк позовної давності, то суд вважає, що до спірних правовідносин можливо застосувати позовну давність. Позивач не надав доказів, які б свідчили про поважність пропуску строку позовної давності. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що строк позовної давності сплинув, в зв`язку з чим даний позов не може бути задоволено. Оскільки умовами договору ( графіком погашення кредиту ) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.\~1049\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 525 ЦK України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.\~\~ Щодо заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON] , то суд виходить з наступного. Як вбачається із договору кредиту, який був укладений між АТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] , 02.10.2007 року, останній надано кредит у розмірі 10000,00 грн., на рік зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.8 % на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с. 13-20). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна\~давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна\~позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.72 ЦПК України\~право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Згідно ст.267 ч.3\~ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, про що було вказано в заяві відповідача [PERSON] . Як вбачається із штампа вхідної кореспонденції позовна заява позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшла на адресу суду лише 21.09.2015 року. Крім цього у змісті позовної заяви позивач не просить поновити пропущений строк позовної давності, а також не зазначає причин його поновлення. Враховуючи те, що АТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд із вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за кредитним договором з пропуском трьохрічного строку позовної давності, це згідно вимог ч. 4 ст.267\~ЦК\~України\~є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»-\~суди застосовують\~при розгляді\~справ Конвенцію\~та практику\~Суду як\~джерело права. Тобто, згідно практики Суду суб`єктивне матеріальне право безпосередньо пов`язане з позовною давністю; боржник має право після пропущення кредитором строку позовної давності бути звільненим від свого обов`язку перед кредитором (звільненим від переслідування та притягнення до суду). Зважаючи на наведене в задоволенні позову Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити, оскільки позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду за захистом своїх прав. На підставі ст. ст.\~256, 257, 267, 553, 554, 559 ЦК України,

Outcome: dismissed