Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 23 листопада 2008 року уклав шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів у Виконавчому комітеті Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 5. Зазначає, що від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося, виявилися людьми різних характерів, і шлюбні стосунки між ними припинені з початку 2014 року. Позивач зазначає, що сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір'ю. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, неповнолітніх дітей просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2008 року сторони уклали шлюб у Виконавчому комітеті Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 5 (а.с. 4). Сторони сімейні відносини тривалий час не підтримують, на розірванні шлюбу наполягають. При таких обставинах, враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «[PERSON]». Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved