Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів, посилаючись на те, що позивач надав [PERSON] кредит у сумі - 55600, 00 швейцарських франків, відповідно до кредитного договору № 293-22 ДОУ 1 Н від 05 квітня 2006 року строком до 05 квітня 2027 року під 8,99 % відсотків річних. Відповідно до положень кредитного договору, [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки в порядку та на умовах, встановлених договором. Даний кредит забезпечений порукою [PERSON], про що 05 квітня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 293-22. Згідно з п.п. 1.1-1.5 Договору поруки поручитель - [PERSON] відповідає перед кредитором - позивачем у тому ж обсязі, що й позичальник - [PERSON], у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в кредитному договорі. Згідно з пунктом 1.4. відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору. Відповідно до пункту 2.2. Договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором поруки [PERSON] не виконані. Через невиконання відповідачами своїх зобов'язань по Кредитному договору № договору № 293-22 ДОУ 1 Н від 05 квітня 2006 року, станом на 21.11.2013 року, загальний розмір заборгованості відповідачів перед позивачем становить - 49057, 55 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 21.11.2013 року становить 430428, 18 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 38568, 86 швейцарських франків (338401, 02 гривень); - заборгованість по процентам - 9170, 59 швейцарських франків (80462, 24 гривень); - пеня за прострочення сплати кредиту - 195, 25 швейцарських франків (1713, 11 гривень); - пеня за прострочення сплати кредиту - 1122, 85 швейцарських франків (9851, 81 гривень). В судове засідання представник позивача не з'явився, надав на адресу суду клопотання в якому просив суд задовольнити позовні вимоги повністю, стягнувши заборгованість за кредитом і судові витрати. (а.с. 62). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи в суді повідомлялись належним чином, причин неявки не сповістили. (а.с. 55,56,63). З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Останні встановлені ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України. Відповідно до положень вказаних статей істотними умовами виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Суду не доведено факт укладання між позивачем та [PERSON] кредитного договору № 293-22 ДОУ 1 Н від 05 квітня 2006 року та укладання договору поруки № 293-22 05 квітня 2006 року між позивачем та [PERSON]. До позовної заяви представником позивача додано Договір про надання споживчого кредиту №11186212000 від 20 липня 2007 року, котрий укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] та Договір поруки укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] від 20 липня 2007 року, що не є належними доказами по справі. Згідно зі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовні вимоги не обгрунтованими.

Outcome: dismissed