Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, посилаючись на те, що 15.11.2015 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого відповідач узяв у позивача в борг суму в розмірі 15 000,00 дол. США, і зобов'язався повернути борг до 15.11.2016 року. У визначений строк борг не був повернутий. 24.11.2016року додатково було складено розписку, в якій останній зобов»язується повернути залишок позики у розмірі 14500дол.США через шість місяців, що на час звернення до суду еквівалентно 382 510,00грн. по курсу НБУ26,38грн. за 1 дол.США. Проте відповідач зазначену суму не повернув. Відповідач користується грошовими коштами по договору протягом 20 місяців. Відповідно сума процентів на день подачі позову, за користування грошовими коштами, згідно п.1 договору, складає 45 000,00грн. Згідно п. 7 Договору у разі прострочення виконання зобов'язання Позичальником за даним Договором, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційне збільшення боргу складає 81906.84 грн., З % річних - 20058.00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В суді встановлено, що 15.11.2015 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого відповідач узяв у позивача в борг суму в розмірі 15 000,00 дол. США, і зобов'язався повернути борг до 15.11.2016 року. Факт отримання відповідачем суми позики підтверджується п. 2 вказаного договору. 24.11.2016року додатково було складено розписку, в якій останній зобов»язується повернути залишок позики у розмірі 14500дол.США через шість місяців, що на час звернення до суду еквівалентно 382 510,00грн. по курсу НБУ26,38грн. за 1 дол.США. Разом з цим, відповідно до п. 1 договору, за кожен місяць користування грошовими коштами позичальник зобов»язаний сплатити позикодавцю 2250,00грн. процентів. За домоівленістю сторін виплата процентів за користування грошовими коштами здійснюється позичальником одноразово - в момент повернення суми позики. Згідно п. 7 Договору у разі прострочення виконання зобов'язання Позичальником за даним Договором, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У визначений термін відповідач кошти не повернув. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі 14500дол.США, що на час звернення до суду еквівалентно 382 510,00грн. по курсу НБУ26,38грн. за 1 дол.США. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред'явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. По даній справі позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування грошовими коштами - 45 000,00грн., інфляційне збільшення боргу - 81 906,84 грн., З % річних - 20 058,00 грн. Враховуючи вимоги законодавства, надані докази та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що дані вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На думку суду вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 5 294,75 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved