Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.05.2014 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітної плати (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 16.04.2014 року і до досягнення нею повноліття. У зв`язку з тим, що дитина з червня 2021 року проживає з позивачем на знаходиться на його утримання, просив припинити стягувати аліменти за вищезазначеним рішенням суду та відкликати виконавчий лист без виконання. У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 26.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). Згідно з рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.05.2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітної плати (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 16.04.2014 року і до досягнення нею повноліття (а.с.12-13). На підставі рішення суду 12.05.2014 року Полтавським районним судом Полтавської області виданий [PERSON] виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.14). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 16.07.2021 року, у житловому будинку, розташованому у [ADDRESS] , що належить [PERSON] , проживає з червня 2021 року його донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно із довідкою про склад сім`ї [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , та має зареєстрований склад сім`ї - [PERSON] (мати), [INFO] , та [PERSON] (дочка), [INFO] (а.с.17). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання. Таким чином, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Як вбачається з матеріалів справи, з червня 2021 року дитина (донька [PERSON] ,[INFO] ) не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи, що неповнолітня [PERSON] на теперішній час проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тому змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved