Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 09.04.2021 року позивачу стало відомо, що з його заробітної плати на підставі виконавчого напису нотаріуса №6143, виданого 08.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» коштів у розмірі 135784,29 грн., приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача від 31.12.2020 року. 31.12.2020 року вказана постанова була направлена до ПАТ «Будівельна Компанія «Будмеханізація», де [PERSON] працює будівельником. В подальшому при ознайомлені захисником позивача з матеріалами виконавчого провадження ВП №64002795, яке відкрите 26.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. стало відомо, що 08.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. здійснено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , як боржника за кредитним договором №500946084 від 11.06.2014 року, укладеного з АТ «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 року є ТОВ «Кредитні Ініціативи», ідентифікаційний код юридичної особи 35326253, правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року є ТОВ «Фінансова Компанія «ІВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал» ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місце знаходження: 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз,5, далі іменований - стягувач, заборгованості за кредитним договором №500946084 від 11.06.2014 року. У виконавчому написі зазначено, що стягненню підлягає заборгованість в сумі 134784,29 грн. за період з 16.01.2019 року по 02.11.2020 рік, яка складається з: 28372,79 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1 910, 44 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 104 501,06 грн. сума заборгованості за відсотками та комісіями; 1000 грн. за вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса від 08.12.2020 року вчинений за наявності порушень положень та вимог ЦК України, ст.88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., що тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також є всі підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю., за реєстровим №6143, вчинений 08.12.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми боргу у розмірі 135784,29 грн. Стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача понесені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 18000,00 грн та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 30.04.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.07.2021 року представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надав до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що доводи позивача є необґрунтованими. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визначається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Також, представник відповідача надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Зазначив, що з заявленими витратами на правничу допомогу в розмірі 18000 грн., відповідач категорично не погоджується. До позовної заяви не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 18000 грн. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить відмовити [PERSON] у стягненні витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 09.08.2021 року за клопотанням позивача витребувано докази. 15.12.2021 року на виконання ухвали суду від 09.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. надано копія виконавчого напису та документів, на підставі яких було видано виконавчий лист. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.06.2014 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500946084, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 28688,01 грн., процентна ставка за користування кредитом 15,99 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій 12.06.2019 року. 30.11.2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. з заявою на вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору 500946084 від 11.06.2014 року. 08.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. здійснено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , як боржника за кредитним договором №500946084 від 11.06.2014 року, укладеного з АТ «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 року є ТОВ «Кредитні Ініціативи», ідентифікаційний код юридичної особи 35326253, правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року є ТОВ «Фінансова Компанія «ІВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал» ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місце знаходження: 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз,5, далі іменований - стягувач, заборгованості за кредитним договором №500946084 від 11.06.2014 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 02.11.2020 року. Сума заборгованості складає 134784,29 грн., яка складається з: 28372,79 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1 910, 44 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 104 501,06 грн. сума заборгованості за відсотками та комісіями; 1000 грн. за вчинення виконавчого напису. загальна сума, що підлягає стягненню 135784, 29 грн. 26.12.2020 року приватним виконавцем\~Виконавчого округу\~Херсонської області\~Баталіним С.С винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64002795 з виконання виконавчого напису №6143 від 08.12.2020 року. 31.12.2020 року приватним виконавцем\~Виконавчого округу\~Херсонської області\~Баталіним С.С винесено постанову про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно листа №67 від 15.04.2021 року ПрАТ «БК «Будмеханізація» повідомлено, зо згідно ВП №64002795, в якому сума заборгованості становить 149862,72 грн було утримано із заробітної плати наступні кошти: у лютому 2021 року 2149,23 грн; у березні 2021 року 2841,53 грн., що складає 20% з доходу після утримання податків на вимогу по вищезазначеному виконавчому провадженні. Рішенням Херсонського\~міського суду\~Херсонської області\~від 04.12.2018\~року стягнуто\~з [PERSON] \~на користь\~АТ «Альфа-Банк»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№500946084\~від 11.06.2014\~року у\~розмірі 30322,5\~грн,\~яка складається\~з: 28372,79\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом,\~1949,71\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~та судові\~витрати у\~розмірі 848,34\~грн.\~ Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-ХІІ (в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08.12.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21.10.2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Крім того, за результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 .07.2017 року у справі № 6-887цс17. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості. До цього слід зазначити, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Дійсно, на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь лише одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів і є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника. Разом із тим, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору між стягувачем та боржником щодо заборгованості. Таким чином, нотаріусу для вчинення виконавчого напису не було подано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Визнання Постанови Кабінету міністрів незаконною та нечинною свідчить проте, що усі дії, які було здійснено на підставі цієї норми закону є відповідно незаконними та не чинними, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису. Договір нотаріально не посвідчено. Дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису спростовується викладеним вище. Доводи ТОВ «Вердикт Капітал» щодо безспірності заборгованості суд не може прийняти до уваги. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта (статті 263 ЦПК України). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17. Відповідачем не спростовані аргументи позивача про те, що заборгованість є безспірною. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1,ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З метою отримання правничої допомоги щодо ведення справи та представництва його в суді, [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги від 09.04.2021 року; додаток №1 від 28.04.2021 року до договору про надання правової допомоги від 09.04.2021 року; згідно квитанції №569680 від 28.04.2021 року за надання адвокатських послуг загальна вартість складає 18000,00 грн., тому відповідно до вимог ст.ст.141,142 ЦПК України судові витрати на правову допомогу в розмірі 18000,00 грн. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved