Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 20.01.2013 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № HA0MR765450341, згідно умов якого останній були надані кредитні кошти у розмірі 11208,36 грн. зі сплатою 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення 19.01.2015 року. Банк свої зобов'язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти, відповідач в свою чергу порушив умови договору, в результаті чого станом на 14.04.2014 року утворилась заборгованість по кредиту у сумі 12147,38 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судові засіданні не з'являлась, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Заперечення проти позову, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності до суду не надходили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 20.01.2013 року відповідачкою було підписано заяву, відповідно до якої, банк надав останній кредитні кошти у розмірі 11208,36 грн. зі сплатою 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення 19.01.2015 року (а.с. 5). Із змісту заяви від 20.01.2013 року, що підписана відповідачем, вбачається, що останній ознайомився та згодний із Умовами та правилами надання банківських послуг, які надані йому у письмовій формі та він згодний, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між відповідачем та банком кредитно-заставний договір. За таких умов суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем 20.01.2013 року було укладено кредитний договір у розумінні ст. 1054 ЦК України. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивачем по справі наданий розрахунок заборгованості відповідача, із якого видно, що відповідач умови договору не виконував, у зв'язку з чим станом на 14.04.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 12147,38 грн., з яких 9231,01 грн.- заборгованість за кредитом; 7,07 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 672,51 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 1182,15 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 554,64 грн. штраф (процентна складова). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Також, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно зі ст.1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Враховуючи, що [PERSON] зобов'язань щодо повернення кредитних коштів за вказаним договором не виконувала, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved