Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідачі є споживачами цих послуг, оскільки їх квартира за адресою: [ADDRESS] підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.07.2015р. по 30.11.2018р. позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 75642,22грн., яку відповідачі добровільно не сплатили. Просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн. Ухвалою суду від 24.01.2019р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Ухвалою суду від 04.03.2019 р.залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON],[PERSON] в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відзиву на позов або зустрічного позову не подавали. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в задоволені позовних вимог, щодо стягнення з нього заборгованності за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, оскільки він в вказаній квартирі не проживає з 2011 року, а мешкає за адресою [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Суд встановив, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню м.Запоріжжя для побутових потреб. Особовий рахунок зареєстровано за [PERSON]. Вказана квартира підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно виписки з особового рахунку, заведеного на вказану квартиру, за період з 01.07.2015р. по 30.11.2018р. заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води становить 75 642,22грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п.30 Правил споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. В судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2011 року. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] щодо відсутності у нього заборгованості перед позивачем, так як він не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , оскільки нарахування за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню,здійснюються згідно з установленими нормативами (нормами) споживання гарячої води на кожну зареєстровану особу, тобто і на [PERSON] Таким чином, те, що [PERSON] фактично не проживає за адресою надання послуг, не впливає на розмір нарахувань. Тобто, нарахування здійснюються на всіх зареєстрованих осіб, так як за місцем реєстрації відповідачів не встановлений квартирний лічильник ГВП. Оцінивши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв'язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі як споживачі комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов'язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає частковому стягненню з відповідачів . При цьому, суд виходить з того, що квартира відповідачів підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період йому надавались і ним споживалась, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачів до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачи здійснювали оплату нерегулярно та не в повному обсязі. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо по кожному виду послуг за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачем не надано, тому суд приймає його за основу при ухваленні судового рішення. Крім того суд враховує вимоги ст.267 ЦК України відповідно до письмової заяви [PERSON] та вважає за необхідне стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.01.2016 р. по 30.11.2018 р. у сумі 68908,83 грн.. Згідно з ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути пропорційно з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00грн.

Outcome: partial