Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області заборгованість в розмірі 5696,74 грн. (п'ять тисяч шістсот дев'яносто шість грн. 74 коп.), з яких: 5515,52 грн. (п'ять тисяч п'ятсот п'ятнадцять грн. 52 коп.) - витрати на навчання пропорційно відпрацьованому часу; 54,85 грн. (п'ятдесят чотири грн. 85 коп.) - три проценти річних від простроченої суми; 126,37 грн. (сто двадцять шість грн. 37 коп.) - інфляційне збільшення боргу та судові витрати, які складаються з судового збору розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) В обґрунтування заявленого позову управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області зазначає, що 30.09.2013 року між сторонами та Рівненським вищим професійним училищем ДДСО при МВС України було укладено договір на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України. Відповідно до умов договору позивач зобов'язався оплатити у повному обсязі училищу вартість навчання відповідача за спеціальністю охоронник, а також призначити відповідача на посаду, забезпечити речовим майном, грошовим утриманням відповідно до присвоєного спеціального звання та займаної посади працівника міліції охорони. Відповідач в свою чергу зобов'язався пройти у повному обсязі навчання в училищі, по закінченню навчання прибути на роботу до управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та відпрацювати в підрозділах управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області не менше трьох років (пункт 3.5. договору). Зі своєї сторони позивач виконав всі умови договору: сплатив за навчання відповідача 13594,67 грн. (без ПДВ), після закінчення навчання відповідач був прийнятий на роботу з 21.11.2013 р. Відповідач зі своєї сторони не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання за договором, не відпрацював в органах внутрішніх справ України три роки з дня закінчення навчання та був звільнений із займаної посади 27.10.2015 р. за порушення дисципліни. Тобто відповідач зобов'язаний відшкодувати управлінню Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області 5515,52 грн. збитків, добровільно відповідач відмовляється відшкодувати збитки, на направлену претензію ніяким чином не реагував, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права. В судове засідання представник позивача управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області не з'явився, надав заяву в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, приходить до висновку про задоволення позову, Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Наказом міністра внутрішніх справ України [PERSON] від 07.11.2015 р. № 1399 «Про ліквідацію підрозділів Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ» ліквідовано, як юридичні особи управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (код ЄДР 08597026). Створена ліквідаційна комісія підрозділів Державної служби охорони, що ліквідуються згідно з цим наказом. Затверджено головою ліквідаційної комісії управління Держаної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області - заступника начальника управління поліції охорони в Харківській області Жеребцова Євгенія Михайловича (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]). За ч. 1 ст. 111 ЦК України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 26.05.2016 р. управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області перебуває в процесі припинення з 16.11.2015 р. Станом на 26.05.2016 р. відсутні дані в реєстрі про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про державну реєстрацію припинення юридичної особи - є останнім етапом ліквідаційного процесу. Після здійснення всіх заходів ліквідаційного процесу юридична особа позбавляється статусу юридичної особи. На дату прийняття судом рішення, позивач перебуває в процесі припинення, але в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні дані про державну реєстрацію припинення юридичної особи, тобто в розумінні ч. 1 ст. 111 ЦК України голова ліквідаційної комісії має право на стягнення заборгованості з боржників юридичної особи, яка перебуває в процесі припинення. Відповідно до ст. 201 КЗпП України для професійної підготовки і підвищення кваліфікації працівників, особливо молоді, власник або уповноважений ним орган організує індивідуальне, бригадне, курсове та інше виробниче навчання за рахунок підприємства, організації, установи. Стаття 201 КЗпП України передбачає направлення осіб на навчання для отримання певних знань, необхідних для виконання своїх трудових обов'язків. Робота охоронником потребує певних додаткових та специфічних знань, тому управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області направило [PERSON] до Рівненського вищого професійного училища департаменту Державної служби охорони при ГУМВС України для отримання певних знань. 30.09.2013 року між управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, [PERSON] та Рівненським вищим професійним училищем ДДСО при МВС України було укладено договір на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони (далі - договір). Відповідно до умов пунктів 1.2. - 1.4.1. договору управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області зобов'язалося оплатити у повному обсязі училищу вартість навчання [PERSON] за спеціальністю охоронник, а також призначити відповідача на посаду, забезпечити речовим майном, грошовим утриманням відповідно до присвоєного спеціального звання та займаної посади працівника міліції охорони. Згідно з пунктами 3.1. - 3.5. договору [PERSON] зобов'язався пройти у повному обсязі навчання в училищі, по закінченню навчання прибути на роботу до управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та відпрацювати в підрозділах управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області не менше трьох років (пункт 3.5. договору). У відповідності з умовами договору з 26.07.2013 р. по 20.11.2013 р. відповідач пройшов навчання в училищі, отримав свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації і здобув професію охоронника, що підтверджується свідоцтвом про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації АВ № 13568770 від 20.11.2013 р. Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області на навчання [PERSON] в училищі було витрачено 13594,67 грн. (без ПДВ). Наказом управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області від 17.12.2013 № 1129 о/с було призначено рядового міліції [PERSON], який прибув з Рівненського ВПУ ДДСО при МВС України, міліціонером групи охорони об'єктів взводу із забезпечення особистої безпеки та охорони об'єктів роти № 4 спеціального батальйону «Титан» управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, з посадовим окладом 560 гривень, встановивши відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 відсотків та підвищення посадового окладу у розмірі 15 відсотків, з 21.11.2013 р. Наказом управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області від 27.10.2015 № 819 о/с було звільнено з органів внутрішніх справ України у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 63 «Е» (за порушення дисципліни) сержанта міліції [PERSON], міліціонера групи охорони об'єктів взводу із забезпечення особистої безпеки та охорони об'єктів роти № 3 спеціального батальйону «Титан» УДСО при ГУМВС України в Харківській області, з виплатою грошової компенсації за невикористану відпустку, починаючи з 01.01.2015 р. Таким чином, час перебування [PERSON] на посаді міліціонера склав 01 рік 11 місяців 11 днів, а недопрацьований в порушення пункту 3.5. договору [PERSON] час на посаді міліціонера склав 01 рік 00 місяців 24 днів. Пунктом 3.6. договору був передбачений обов'язок [PERSON] відшкодувати управлінню Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі у випадку дострокового звільнення з роботи (раніше трьох років). Таким чином, пропорційно до відпрацьованого [PERSON] часу в підрозділах управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, він зобов'язаний відшкодувати управлінню Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області 5515,52 грн. збитків, завданих порушенням умов договору . 13.01.2016 р. на адресу [PERSON] направлена вимога про погашення заборгованості, вих. № 25/43/40/02 - 2016, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням від 14.01.2016 р. № 6117702380720, яка залишена [PERSON] без реагування. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вимогами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в договорі на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України від 30.09.2013 р. не було передбачено стягнення іншого розміру процентів річних, тому застосовуються положення ст. 625 ЦК України. 27.10.2015 р. [PERSON] був звільнений з органів МВС за п. 63 «Е» (за порушення дисципліни), тому саме з цієї дати рахується прострочення виконання грошового зобов'язання у [PERSON] Станом на 25 лютого 2015 року [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання за договором на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України на 121 день. Три проценти річних від простроченої суми складають 54,85 грн. (3 % * 121 * 5515,52 / 100 % * 365) Інфляційне збільшення боргу складає 126,37 грн. ((5515,52 грн. * 98,7/100 * 102,0/100 * 100,7/100 * 100,9/100 - 5515,52 грн.). Загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 5696,74 грн. (5515,52 + 54,85 + 126,37) Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума збитків в розмірі 5696,74 грн., з яких: 5515,52 грн. - витрати на навчання пропорційно відпрацьованому часу; 54,85 грн. - три проценти річних від простроченої суми; 126,37 грн. - інфляційне збільшення боргу. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 1378,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 201 КЗпП України, ст. ст. 509, 525, 526, 611, 612, 625 - 629 ЦК України,

Outcome: approved