Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що його батько [PERSON], який помер 14.02.1995 року, з 1980 року по 1995 рік був членом та працював у колгоспі Україна, реорганізованоному в послідуючому в агрокомбінат Україна с. Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, яке він з рідним братом [PERSON] прийняли як спадкоємці першої черги. До складу спадкового майна повинно було входити право батька на земельну частку (пай) у колгоспі Україна, оскільки він працював і являвся членом цього господарства до самої смерті. 21 грудня 1999 року агрокомбінату Україна видано Державний акт на право колективної власності на землю, однак батько не був включений в список громадян-членів цього господарства. Отже вважає, що батько має право на земельну частку (пай) в колгоспі Україна. За наведених обставин просить визнати за ним [PERSON], в порядку спадкування після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,55 умовних кадастрових гектарів, що перебували у колективній власності агрокомбінату Україна с. Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області. В судове засідання на розгляд справи по суті позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що батько позивача дійсно працював сторожем у бригаді №3 с. Цмівка колгоспу Україна до своєї смерті. Списки на розпаювання земель в агрокомбінаті Україна були затверджені загальними зборами 20.02.1999 року, але у ці спики [PERSON] включений не був. На день смерті [PERSON] пенсіонером не був. Позов визнає, оскільки господарство має невитребувані паї. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області у підготовче засідання направив заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи по суті, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи по суті не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в в підготовче засідання направив відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, пояснила, що відповідач, якого вона представляє, не є розпорядником земель, переданих у колективну власність. [PERSON] на день смерті не мав документально підтвердженого права на земельну частку (пай), тому позивачу не має чого спадкувати. Заслухавши вступне слово учасників справи, які з'явивлись на її розгляд, дослідивши докази у справі, суд знаходить в позові відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 1995 року у віці 52 роки помер [PERSON], синами якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть серії І-БВ №280453 від 14.02.1995 року, про народження серії І-БВ №306844 від 08.01.1979 року та серії І-БВ №281338 від 09.07.1973 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно житловий будинок з надвірними спорудами в с. Михайлючка по вул. Радіщева, 9 Шепетівського району Хмельницької області, спадщину на яке оформили його сини [PERSON] та [PERSON], отримавши 17.10.2012 року свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину вказаного майна кожен. За даними довідки начальника відділу у [PERSON] районі [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №3-510/0-0.35-151/148-17 від 01.12.2017 року Державний акт на право колективної власності на землю ХМ виданий Агрокомбінату Україна с. Михайлючка Шепетівського району 21 грудня 1999 року, [PERSON] в список громадян-членів вказаного господарства включений не був. З наданих позивачем архівних витягів з протоколу засіданя правління колгоспу Україна с. Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області від 27.12.1982 року №19, протоколів засідань правління та загальних зборів колгоспників вказаного колгоспу за 1981-1982 роки та за 1983-1984 роки відсутні записи про прийняття [PERSON] в члени колгоспу, є лише дані про надання відпусток за 1982 та 1984 роки. Відомості, зазначені в довідці районного трудового архіву №500 від 05.10.2017 року про кількість відпрацьованих [PERSON] в колгоспі Україна с. Михайлючка протягом 1980-1994 років людиноднів без зазначення зароблених коштів не стверджують його членство у вказаному господарстві, а доводять його перебування лише у трудових відносинах з цим господарством. Суд відхиляє дані довідки [PERSON] сільської ради Шепетівського району №1491 про те, що при житті [PERSON] був членом колгоспу Україна, оскільки сільська рада не правомочна підтверджувати членство громадян у колгоспах, у вказаній довідці на зазначено на підставі яких документів підтверджується членство [PERSON] в колгоспі Україна, довідка не містить дати її видачі. Крім того, за даними свідоцтва про смерть [PERSON] помер 14.02.1995 року у віці 52 роки, тобто до досягнення визначеного на законодавчому рівні пенсійного віку, та до видачі 21 грудня 1999 року Агрокомбінату Україна Державного акта на право колектичної власності на землю. Відповідно до п. 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного господарства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Аналіз вказаної норми права пов'язує набуття права на земельну частку (пай) з членством особи в колективному сільськогосподарському підприємстві, включеної до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, що видається відповідному сільськогосподарському підприємству. Надані позивачем на підтвердження заявлених вимог докази не доводять ні перебування його батька [PERSON] в членах колгоспу Україна, чи агрокомбінату Україна, не вказують на перебування батька у списках, що додані до Державного акта на право колективної власності на землю агрокомбінату Україна, ні того, що на момент розпаювання земель вказаних господарств батько являвся пенсіонером. Крім того, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. На момент смерті 14.02.1995 року [PERSON] не мав права на земельну частку (пай), тому позивач не може спадкувати те, що не входить до складу спадщини. За наведених обставин суд знаходить відмовити в позові. Визнання позову відповідачами [PERSON], [PERSON] районною державною адміністрацією, представником відповідача [PERSON] сільської ради Шепетівського району в суді, суперечить закону, зокрема положенням п. 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам».

Outcome: dismissed