Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, третьої особи, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, на користь [PERSON] , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.09.2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] та відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі тапризначено справу до судового розгляду по суті Представник позивача Органу опіки та піклування в особі виконкому Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явилася, просила про розгляд справи у її відсутності. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Судом ухвалено про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно положення статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини першої та другої ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.12.2017 року малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (справа №490/1849/17). Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 14.07.2017 року №562 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 14.07.2017 року №561 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови Корецької районної державної адміністрації Рівненської області від 04.01.2108 року №1 встановлено опіку над малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Опікун дітей - [PERSON] та її підопічні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: Рівненська обл.., Корецький р-н, с. Жорнівка. На підставі інформації Невірківського НВК «ЗШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ» Корецької районної ради Рівненської області від 11.12.2018 року №110, малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , навчаються у закладі з 12.01.2018 року. За час навчання мати дітей [PERSON] не цікавилася успіхами у навчанні своїх синів, не телефонувала до класних керівників, у навчальний заклад не з`являлася. Згідно довідок Невірківського НВК «ЗШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ» Корецької районної ради Рівненської області від 13.02.2020 року №№16,17 [PERSON] та [PERSON] навчаються в даному НВК. Відповідно до висновку психодіагностичного дослідження Невірківського НВК Корецької районної ради Рівненської області стосунки між [PERSON] та її синами склалися неприязні з вини матері дітей. Діти неохоче розповідають про свої минуле. Через складні життєві ситуації та небажання займатися вихованням та розвитком своїх дітей, діти поступово віддалилися та витратили зв`язок з матір`ю. У дітей склався негативний образ матері та сімейних цінностей в цілому. За повідомленням Корецького районного центру первинної медико-санітарної допомоги Корецької районної ради Рівненської області від 05.12.2018 року №881, [PERSON] протягом перебування дітей в опікунській сім`ї жодного разу не зверталась до лікарні, не цікавилась станом здоров`я її синів, не приймала участь у їх лікуванні, проходженні медичного огляду, у проведення профілактичних щеплень. Спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 14.02.2019 року був здійснений виїзд до помешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання. На подвір`ї помешкання спеціалісти побачили великі купи сміття, ганчір`я. Двері у будинку були відчинені навстіж. Через відчинені двері спеціалісти побачили жахливі, антисанітарні умови проживання [PERSON] , якої не було вдома. Характеризується [PERSON] за місцем проживання негативно. Протягом 2017-2018 років мати не усунула причини, які перешкоджали належному виконанню її синів. Як вбачається із характеристики Невірківського НВК «ЗШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ» Корецької районної ради Рівненської області учня 3 класу [PERSON] за час навчання він проявив себе як старанний учень. Хлопчик спокійний, врівноважений, рахується з думкою колективу і охоче приймає участь у житті класу, добросовісно виконує доручення класного керівника. Мама (опікун [PERSON] ) хлопчика приділяє належну увагу навчанню та вихованню своєї дитини вдома та цікавиться навчанням в школі. Часто телефонує до класного керівника та відвідує навчальний заклад. Учень завжди має охайний вигляд, шкільним приданням забезпечений. Як вбачається із характеристики Невірківського НВК «ЗШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ» Корецької районної ради Рівненської області учня 7 класу [PERSON] за час навчання у даному закладі він виявив себе як старанний, здібний учень. Зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний учень, гарно і швидко запам`ятовує програмний матеріал. Школу відвідує постійно, без поважних причин занять не пропускає. Мама (опікун [PERSON] ) хлопчика підтримує контакт з вчительським колективом, завжди на зв`язку з класним керівником. Дитина охайна, виконує домашні завдання, має все необхідне для успішного навчання. Як вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20.05.2019 року та від 23.01.2020 року за адресою: [ADDRESS] , складених Службою у справах дітей Корецької районної державної адміністрації Рівненської області, в сім*ї [PERSON] створені умови для проживання, виховання, навчання, фізичного розвитку дітей. 11.03.2019 року за №844/02.02.01-22/20/14/19 Органом опіки та піклування, виконкомом Миколаївської міської ради складено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приймаючи до уваги Висновок Органу опіки та піклування, виконкому Миколаївської міської ради №844/02.02.01-22/20/14/19 від 11.03.2019 року, суд дійшов висновку про позбавлення відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - з підстав самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомого ухилення від виховання та утримання дітей, відсутності бажання на виконання батьківських обов`язків, на спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, відсутності прояву інтересу до внутрішнього світу дітей, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень статей 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідачі, як батьки дітей, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлені права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми, так і з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial