Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 17.11.2015 року в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул.Жовтневій сталася ДТП за участі автомобіля марки «Шкода» д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та мотоцикла [NUMBER], яким керував [PERSON]; внаслідок вказаної ДТП автомобіль «Шкода» д/н [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.12.2015 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] та притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до розрахунку збитків та умов договору страхування № 250512773.15 від 15.07.2015 року, позивачем власнику автомобіля було сплачено страхове відшкодування в розмірі 39725.60 грн., після чого ПАТ «ІНГО Україна» направило на адресу відповідача претензію № 663 від 25.02.2016 року на вищевказану суму, однак, не отримавши відповіді, змушене звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча були належним чином сповіщені про виклик до суду; представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи без його участі та заперечень на позов не подав; про виклик до суду двічі сповіщався за адресою місця проживання, зареєстрованого в установленому законом порядку. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.11.2015 року о 14:40 год. в м.Бахмачі, по вул.Жовтневій сталася ДТП за участі автомобіля марки «Шкода» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та мотоцикла [NUMBER] під керуванням [PERSON]; внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження; відповідно до постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.12.2015 року винним у скоєнні ДТП було визнано відповідача та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.23,24,25). Автомобіль марки «Шкода» д/н [NUMBER] був застрахований у позивача згідно з договором страхування № 250512773.15, тому після ДТП, 18.11.2015 року страховика було повідомлено про аварію (а.с.19-21,22). Відповідно до звіту № 475 від 20.11.2015 року матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП власникові автомобіля «Шкода» д/н [NUMBER] складають 30019.18 грн. (а.с.27-29). Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 20.11.2015 року № 475 К, зведеними даними по розрахунку ремонтної калькуляції, заявою про виплату страхового відшкодування від 26.11.2015 року та страховим актом № 135445 від 09.12.2015 року вартість ремонту автомобіля «Шкода» д/н [NUMBER] та сума збитків, яка підлягає відшкодуванню складає 39725.60 грн. (а.с.30-40,43). З платіжного доручення № 9980 від 16.12.2015 року, вбачається, що ПрАт «АСК «ІНГО Україна» відповідно до умов договору страхування № 250512773.15 здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Шкода» д/н [NUMBER] в розмірі 39725.60 грн. (а.с.42). У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. З матеріалів справи вбачається, що страховим актом № 135445 від 09.12.2015 року ДТП, яка трапилася 17.11.2015 року за участі автомобіля «Шкода» д/н [NUMBER], визнано страховим випадком (а.с.40). У відповідності до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Матеріали справи не містять доказів того, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована. Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У відповідності до ч.1 ст.11 та ст.60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень на позов не подав, своїм правом надати суду пояснення не скористався, тому суд приходить до висновку, що доводи позивача не спростовані, ґрунтуються на законі, а тому позовні вимоги приватного акціонерного товариства «ІНГО Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати. На підставі вищевикладеного ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved