Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи тим, що на підставі укладеного 11 березня 2008 року кредитного договору № 1859, позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на строк до 11 липня 2008 року. Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків станом на 10.08.2015 виникла заборгованість в сумі 15998,49грн., яка складається з: заборгованості по сплаті тіла кредиту - 5998,49 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 10 000грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 15998,49 грн. та судові витрати. Представник позивача за довіреністю Щебликіна Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові та уточнила, зменшивши їх. Просила суд стягнути з відповідача лише заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 10000грн. Представник відповідача адвокат Петренко А.П. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено. Відповідно до ч.1ст.2 Закону України «Про кредитні спілки» діяльність кредитної спілки ґрунтується на таких принципах: добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Згідно ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а відповідно до частини 2 зазначеної статті спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом Кредитної спілки «Херсонський кредит».(КС «Херсонський кредит) 11 березня 2008 року між КС «Херсонський кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір №1859, відповідно до якого кредитна спілка надала відповідачу кредит в розмірі 6 000 грн. строком до 11 липня 2008 року, під 0,48 % річних, тобто 0,13% від суми залишку кредиту за кожен користування кредитом.(а.с.4) Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст.1049,1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 3.3 вказаного договору сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів згідно графіку платежів, проте в порушення умов договору відповідач [PERSON] не вносив платежі вчасно та в повному обсязі. Станом на 10.08.2015 заборгованість відповідача перед КС «Херсонський кредит» становить: 25647,53грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 5992,49грн. та заборгованість за відсотками - 19649,04грн.(а.с.9)Позивачем зменшено розмір заборгованості по відсоткам до 10 000грн. Розмір заборгованості обґрунтований позивачем та відповідачем не спростований. Так, судовим наказом від 23.09.2009 з [PERSON] на користь КС «Херсонський кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 11.03.2008 №1859 в розмірі 9984,42грн. Вказаний судовий наказ не скасовано. Вся сума заборгованості не сплачена. За правилами ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Отже, відсутність реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом, передбачених договором, за несвоєчасну сплату кредиту. Разом з тим, відсотки, комісія, неустойка нараховуються лише у період дії кредитної угоди, після закінчення терміну дії якої, кредитор має право на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Таким чином, оскільки заборгованість, яку, з урахуванням уточнень до позову, КС «Херсонський кредит» просила стягнути з [PERSON], складається з заборгованості по відсоткам, яка виникла після закінчення строку дії договору(а.с.9), що завершився 11.07.2008, суд приходить до висновку про те, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed