Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що АТ «Ощадбанк» (далі позивач/Банк) відповідно до договору про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою № 525/12-ДК від 04 грудня 2012 року (далі договір) відкрив [PERSON] (далі відповідач) кредитну лінію у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою 10,5 відсотків річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 24 відсотки річних за користування кредитом. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши їй кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідно до п.3.3 договору відповідач зобовязався, у разі виникнення заборгованості, погасити її шляхом поповнення рахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. Проте, у порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 21 березня 2017 року у нього утворилася заборгованість у сумі 5782,55 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути 1600,00 грн. судового збору. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги Банку підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення. Відповідач [PERSON], останнє відоме місце реєстрації якої - м.Докучаєвськ Донецької області, вул.Комарова, буд.50, підтверджено даними її паспорта, до суду не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, будучи повідомленою в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України про місце, дату і час розгляду справи, про що свідчить оголошення, оприлюднене в газеті «Урядовий курєр» № 167 від 08 вересня 2017 року про її виклик до суду в дане судове засідання в якості відповідача. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку у судове засідання без поважних причин належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також заяву представника позивача про можливість заочного розгляду справи, суд вбачає підстави для ухвалення у даній справі заочного рішення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Із договору № 525/12-ДК від 04 грудня 2012 року, підписаного [PERSON] особисто, судом встановлено, що сторони уклали цей договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної карти. Відповідно до п. 1.2 Додаткового договору № 1 до Договору № 525/12-ДК від 04.12.2012 року Банк встановлює Клієнту Кредит у сумі 8000,00 грн. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 10,5 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 24 % річних. Відповідно до п.3.3 договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати всі платежі за Кредитом не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04 грудня 2012 року, укладеним між Банком та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 21 березня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 5782,55 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом у сумі 4490,56 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 478,50 грн., інфляційного збільшення заборгованості у сумі 659,55 грн., трьох процентів річних від суми заборгованості у сумі 153,94 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Вказане також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 19.10.2016 року у справі № 6-2129цс16. Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 5782,55 грн. На підставі ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1600,00 грн. згідно платіжного доручення від 11 липня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved