Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що згідно договору № 13/21360054/0255/02 від 06.07.2007 року відповідач отримала кредит у ВАТ КБ «Надра» у розмірі 1 985,29 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 21.11.2013 року виникла заборгованість загальною сумою 9 859,69 грн., яка складається з наступного: 1 985,29 грн. - заборгованість за кредитом; 1 735,07 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6 139,33 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. 18.04.2012 року між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «КУА «Прімоколект-капітал» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «КУА «Прімоколект-капітал» набуло статусу кредитора та отримало право вимоги відносно боржників ВАТ КБ «Надра», в тому числі і до відповідача. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 9 859,69 грн. та судові витрати у розмірі 214,6 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що дійсно оформила кредит в банку «Надра», але у зв'язку з тим, що пізніше з'ясувала, що відсоткова ставка вище ніж 18%, хотіла відмовитись від кредиту, тому жодного разу не сплатила обов'язкові внески. Категорично заперечувала суму нарахованих до сплати відсотків та пені. Зазначила, що вона є пенсіонеркою, чоловік також пенсіонер та інвалід, також на її утриманні перебувають батьки похилого віку. Вважає дії банку недобросовісними. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.ст.526, 527, 530 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти у встановлений цим договором строк. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра» і відповідачем укладено кредитний договір № 13/21360054/0255/02, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 1 985,29 грн. зі сплатою визначених відсотків за користування кредитом. 18 квітня 2012 року між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «КУА «Прімоколект-капітал» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «КУА «Прімоколект-капітал» набуло статусу кредитора та отримало право вимоги відносно боржників ВАТ КБ «Надра», в тому числі і до відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач умов договору не виконувала, у зв'язку з чим у неї перед банком виникла заборгованість, яка станом на 21.11.2013 становить: 1 985,29 грн. - заборгованість за кредитом; 1 735,07 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. За таких обставин суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов'язань, покладених на неї кредитним договором, вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, а тому вказані суми заборгованості підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Крім того, у якості штрафних санкцій за порушення умов договору була нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 6 139,33 грн. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 ЦК України). Частина 3 статті 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 роз'яснень Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» положення частини 3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом до відсотків, які нараховуються як неустойка. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами можна вважати зокрема ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Як вбачається із наданого суду розрахунку, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором № 13/21360054/0255/02 від 06.07.2007 складає 6 139,33 грн. Суд вважає, що зазначена сума пені не відповідає принципу співмірності з огляду на розмір основного боргу - 1 985,29 грн. Також суд бере до уваги пенсійний вік відповідачки та членів її родини. Зазначені обставини в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України є підставою для зменшення розміру неустойки. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується щодо стягнення неустойки (пені, штрафу). Таким чином, суд вважає можливим зменшити розмір нарахованої неустойки із 6 139,33 грн. до 2 000 грн. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором загальною сумою 5 720,36 грн. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial