Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 29.01.2014 року мотивуючи тим, що в зв'язку з тим, що відповідач в період з 01.01.2010 року по 01.11.2013 року не у повному розмірі проводив оплату послуг з централізованого опалення та підігріву води в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 2811,28 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, тому позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 2811,28 грн. за опалення та підігрів води на користь КПБМР «Білоцерківтепломережа» та судові витрати по справі в розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, представник позивача за довіреністю у справі Пустовіт І.В. подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заперечення проти позову з додатками та пояснення по справі в яких зазначив про неможливість явки до суду з поважних причини з доказами в їх підтвердження. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], в Комунальному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» за даною адресою на його ім'я відкрито особовий рахунок № 125143-0, по якому рахується заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП БМР «Білоцерківтепломережа» яка утворилась за період з 01.01.2010 року по 01.11.2013 року, що слідує з розрахункового листа абонента та не заперечується сторонами. (а.с.3- 6). Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідач надав до суду квитанції ( а.с.27-34) з яких вбачається, що ним проводиться оплата послуг з опалення та гарячого водопостачання на рахунок КП БМР «Білоцерківтепломережа», що підтверджує той факт, що між сторонами існують певні відносини з приводу надання послуг з опалення та гарячого водопостачання та оплати цих послуг. Заперечуючи щодо позову відповідач посилається на те, що позивачем незаконно нараховується абонентська плата в структурі тарифу на послуги з теплопостачання. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП «Білоцерківтепломережа», що слідує з копії цього рішення (а.с.8). Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 30.08.2001 року за № 287, з 1 вересня 2001 року по місту Білій Церкві були запроваджені двоставкові тарифи на послуги теплопостачання, розроблені КП «Білоцерківтепломережа» згідно Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 08.09.2000 року за № 191 та зареєстрованих в Мінюсті України 02.11.2000 року за № 776/4997, та погоджених Проблемним інститутом нетрадиційних енерготехнологій та інжинірингу. Як слідує з зазначеного рішення міськвиконкому, двоставковий тариф за опалення складається з абонентської плати по 0,24 грн. в місяць за кв.м опалювальної площі протягом року та плати за 1 Гкал фактично спожитої теплової енергії на опалення за показниками лічильника протягом опалювального періоду. Двоставкові тарифи були введені в зв'язку з виконанням вимог Указу Президента України від 19.08.1997 року № 853/97 «Про заходи щодо реалізації державної політики у сфері природних монополій» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.01.2001 року № 30-р. Застосування двоставкових тарифів також врегульовано Порядком формування тарифів і виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання, затверджених Постановою КМ України від 10.07.2006 року за № 955(зі змінами, внесеними постановою КМ України від 24.10.2007 року за № 1267). В п.9 цього Порядку вказано на те, що підприємства застосовують двоставкові тарифи на теплову енергію, затверджені в установленому порядку. Згідно із Законами «Про місцеве самоврядування в Україні» і «Про місцеві державні адміністрації» регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження двоставкових тарифів на послуги теплопостачання. Ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено ст. 5 Законом «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. Відповідно до п. 1.4 вказаних вище Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, двоставковий тариф - це тариф на послуги теплопостачання, який складається з річної вартості обслуговування одиниці приєднаного теплового навантаження /абонентської плати/ та вартості одиниці спожитої теплової енергії. Згідно п.3.1, 3.2 даних Правил двоставковий тариф складається з умовно-постійної та умовно-змінної частини; умовно-постійна частина /абонентська плата/ включає в себе витрати, пов'язані з необхідністю підтримання в робочому стані джерел теплопостачання та теплових мереж; а також теплоспоживальних установок /ЦТП, бойлерних, абонентських вводів, внутрішньобудинкових систем/, умовно-змінна частина включає в себе витрати на паливо, електроенергію та воду. Представником позивача надано суду копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Біла Церква в спірний період ( а.с.9-15). Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Біла Церква запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. За ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Постановою № 151 від 30.09.2011 року Національної Комісії Регулювання Ринку комунальних послуг України встановлено тарифи на теплову енергію КПБМР «Білоцерківтепломережа» в тому числі і споживачів від централізованих джерел теплозабезпечення, тариф на теплову енергію є сумою трьох тарифів: на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, при цьому тариф на послугу для кінцевого споживача Комісією не встановлюється, а встановлення в порядку і в межах визначених законодавством тарифів на побутові, комунальні транспортні та інші послуги відноситься до повноважень виконавчих органів міської ради. Отже, згідно вищенаведених правових норм обов'язком відповідача, як споживача послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Відповідач надав до суду повідомлення про надання субсидій ( а.с.35-38), з яких вбачається, що [PERSON] призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, в тому числі на послуги з опалення та гарячого водопостачання, в структуру тарифів яких входить і абонентська плата, які надає КП БМР «Білоцерківтепломережа». Рішенням Білоцерківської міської ради від 21.06.2012 року за № 646-27-VІ ( а.с.15), було внесено зміни до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 11.10.2011 року № 451 «Про встановлення тарифів на послуги з опалення та підігріву холодної води», яким затверджено тариф на послуги з опалення, а саме: для споживачів від централізованих джерел тепло забезпечення плата за опалення при наявності лічильника теплової енергії проводиться за обсяг теплової енергії, спожитої для систем централізованого опалення в розмірі 267,70 грн. за 1 Гкал без абонентської плати. З розрахункового листа абонента вбачається, що з вересня 2012 року відповідачу не проводиться нарахування абонентської плати, а нараховується плата за опалення та підігрів води згідно встановленого тарифу. Згідно квитанцій про сплату послуг за опалення та підігрів води та розрахункового листа абонента вбачається, що борг утворився в зв'язку з несплатою відповідачем абонентської плати, несвоєчасної та не в повному обсязі плати за опалення та підігрів води, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 2070,19 грн. за період з 01.01.2010 року по 01.11.2013 року. Суд не враховує заборгованість, яка утворилась станом на 01.01.2010 року в розмірі 741,09 грн., оскільки позивачем не надано відповідних розрахунків по даній заборгованості, що робить не можливим визначити правомірність нарахування даної суми. Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що між ним та КП БМР «Білоцерківтепломережа» відсутній договір про отримання послуг, а тому позивач не має права вимагати від нього сплату коштів за послуги по абонплаті. Відповідно до ст.ст. 20,21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов'язком виконавця-надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання послуг згідно з типовим договором. Отже, необхідність укладення договору про надання послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право споживача. З листа КП БМР «Білоцерківтепломережа» № 77 від 25.03.2013 року ( а.с.40), надісланого відповідачу, вбачається, що у відповідності до п.1.ч.3.ст.20 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- VІ зі змінами та доповненнями, відповідачу було направлено договір на надання житлово - комунальних послуг на підставі Типового договору «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою КМ У від 21.07.2005 року № 630, що також не заперечує відповідач, однак ним не було підписано даний договір оскільки позивач не надав «пропозицій щодо законних понад тарифних послуг, які він міг би отримувати по факту згідно чинного законодавства». Як зазначено вище, КП БМР «Білоцерківтепломережа» проводить нарахування послуг за затвердженими рішеннями виконавчого комітету Білоцерківської міської ради тарифами, які не скасовані і були чинними на період їх винесення, тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно проводиться нарахування плати за опалення та підігрів води. П.п.5,6 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А відповідно до п.п.1.6 ч.2 ст.21 цього Закону обов'язком виконавця є забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. При цьому в ст.18 Закону визначено, яким чином оформляються претензії споживача до виконавця в разі надання неякісних послуг або не в повному обсязі. Так, згідно приписів цієї статті, акт - претензія складається споживачем та представником виконавця, скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Аналогічні вимоги передбачені також п.п.37,38 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, на які вказано вище. Відповідачем не було надано суду жодних актів-претензій або інших належних доказів, які б підтверджували факт надання йому КП «Білоцерківтепломережа» неякісних послуг. Так, надані відповідачем квитанції про сплату послуг за опалення та гаряче водопостачання підтверджують, що позивачем надавались відповідні послуги за які він проводив оплату на відповідний рахунок, з листів позивача вбачається, що відповідач звертався про надання йому інформації щодо договору та тарифів з посиланням на норми законодавства, що і було роз'яснено КП БМР «Білоцерківтепломережа». Також, відповідач в листі від 10.04.2014 року просить суд призначити прокурорську перевірку про факту безпідставних домагань КП БМР «Білоцерківтепломережа», однак дане питання не входить до повноважень суду, а вирішується в порядку визначеному Законом України «Про прокуратуру». Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та стягує з [PERSON] на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за опалення та підігрів води, в розмірі 2070,19 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору, як інвалід 1 групи, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 229,40 коп. компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМ України, в розмірі 168,93 грн.( пропорційно до задоволених вимог).

Outcome: partial