Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом , уточнивши який просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 96270 гривень та 3% річних в розмірі 5 927 гривень. Мотивував свої вимоги тим, що 07.10.2010 року між ним та [PERSON] укладено письмовий договір позики, за яким він позичив [PERSON] 21 826 гривень. Крім того 15.03.2011 року між ним та [PERSON] укладено письмовий договір позики, за яким він позичив [PERSON] 36 997 гривень, також 17.04.2011 року між ним та [PERSON] укладено письмовий договір позики, за яким він позичив [PERSON] 37 447 гривень. Відповідач зобов'язався повернути вказані суми. На протязі тривалого часу він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг, але відповідач гроші не повернув, тому він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позову в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися цивільно-правові правовідносини за договором позики. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Так, згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно розпискам від 07.10.2010 року, 15.03.2011 року, 17.04.2011 року [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові суми в розмірі відповідно 21 826 гривень, 36 997 гривень, 37 447 гривень. Вказані грошові кошти відповідач зобов'язався повернути відповідачеві. Вказана розписка відповідає встановленій формі договору позики, згідно ст. 1047 ЦК України. У розписці зазначені: сторони, зобов'язання (позикодавець та позичальник), грошова сума, яка передається та особистий підпис позичальника. Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договорів позики й розписка свідчить про його укладення відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України. Розписка, написана власноручно відповідачем, є фактом укладення договору позики між ним та позивачем та фактом передачі йому грошових коштів. Відповідач не оскаржував договір позики з підстав неотримання ним грошових коштів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідачем на момент розгляду справи в суді борг не повернуто. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення суми за договорами позики обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1,2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми: 3%: 365:100 х 750х96270 = 5927 гривень- розмір трьох відсотків річних від простроченої суми, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved