Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору про надання кредиту №81/4183BPLC від 13 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем, остання отримала в кредит грошові кошти в іноземній валюті в сумі 64 683,92 грн., належним чином використовувати та повернути Банку в термін не пізніше 13 лютого 2015 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 22 травня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк», ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір факторингу, за умовами якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступив на користь позивача своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості від 20 жовтня 2015 року загальна сума заборгованості складає 116 194,46 грн., яка включає: заборгованість по основній сумі кредиту - 64 683,92 грн.; нараховані відсотки згідно Договору з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку - 51 510,54 грн. Просить суд стягнути заборгованість станом на 20 жовтня 2015 року у загальному розмірі 116 194,46 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивач у вимогах позову міститься вимога про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань не надходило. Поряд із цим, до суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка мотивована його зайнятістю в іншому судовому засіданні, однак, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви, з огляду на не доведеність даних, які в ній містяться достатніми доказами, що могли б слугувати прийняттю рішення про відкладення розгляду справи. Позивач у своїй позовній заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 13 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 81/4183BPLC, відповідно до умов якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в cумі 64 683,92 грн, які зобов'язалась прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку в термін не пізніше 13 лютого 2015 року, а також сплатити проценти за його користування у розмірі 20,00 річних та за обслуговування кредиту 1 746,00 грн. Банк перед відповідачем зобов'язання щодо надання грошових коштів виконав, але відповідач умови зазначеного Кредитного договору щодо повернення грошових коштів із сплатою відповідних відсотків постійно порушував. 22 травня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк», ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір факторингу, за умовами якого Банк відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором. Того ж дня ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» підписали акт приймання-передачі, а також підписали реєстр заборгованості боржників. На момент відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед Банком за кредитним договором складала 116 194,46 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 64 683,92 грн., заборгованість за відсотками - 51 510,54 грн. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. У відповідності до ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Банк виконав умови договору та надав позичальнику кредит, проте останній умов договору щодо його повернення не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, станом на 20 жовтня 2015 року складає 116 194,46 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 64 683,92 грн., заборгованість за відсотками - 51 510,54 грн., а тому з урахуванням вищезазначених приписів закону суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved