Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування запису про право власності. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 1947р. його баба [PERSON] придбала домоволодіння, розташоване у [ADDRESS], у якому все своє життя вона прожила разом із його матір'ю [PERSON] до смерті [INFO] Після смерті баби [PERSON] фактично господарювала у будинку та з 18.03.1975р. була зареєстрована у ньому, отримала рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська Дніпропетровської області №113/21 від 09.02.1990р. «Про узаконення жилого будинку по [ADDRESS]», яким узаконено за гр. [PERSON] (ПІБ вказано російською мовою) жилий будинок по [ADDRESS] з 3-ма жилими кімнатами площею 27,5 м2, сараї Б, В і погріб Д. 24.03.1990р. було видане свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок. Також позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] Він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, де дізнався, що на підставі підробленого свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.1990р. власником домоволодіння є [PERSON], тоді як фактично таке свідоцтво згідно архівних даних ніколи не видавалось. Також вказує, що жилий будинок був оформлений за його бабою як «[PERSON]» помилково, оскільки усе своє життя вона прожила як «[PERSON]» та померла саме з таким іменем, при зверненні до нотаріуса, останній рекомендував позивачеві, зокрема, вирішити у судовому порядку факт належності права власності на житловий будинок бабі саме як «[PERSON]». У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 1947р. [PERSON] придбала у гр. [PERSON] домоволодіння, розташоване у [ADDRESS], який складався з: дерев`яно-мазаного будинку, критого залізом розм. 2,0х9,0х3,0, коридору дерев`яно-мазаного будинку, критого залізом розм. 3,0х2,50х2,80, погребу цегляного розм. 4,0х3,0х1,50, що підтверджується Актом техніка Райкомунгоспу АНД району [PERSON] від 02.04.1947р., довідкою Інспекції державного страхування від 08.04.1947р. [PERSON] проживала у вказаному домоволодінні (у подальшому назва вулиці та нумерація будинку змінились на [ADDRESS] разом із своєю дочкою - [PERSON], [INFO] [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилась спадщина на належне їй майно, спадкоємцем майна якої є її дочка [PERSON]. Правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] виникли в період 1975 року, тобто до набрання законної сили ЦК України 2004 року, вони регулюються нормами цивільного законодавства діючими на той час, а саме ЦК УРСР 1963 року. За ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Особою, що вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON], померлої [INFO], вважається її дочка - [PERSON], яка фактично господарювала у будинку та з 18.03.1975р. була зареєстрована у ньому, що підтверджується погосподарською книгою, а також підтверджується факт, що рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська Дніпропетровської області №113/21 від 09.02.1990р. «Про узаконення жилого будинку по [ADDRESS]» на підставі заяви [PERSON] вирішено: узаконити за гр. [PERSON] (ПІБ вказано російською мовою) жилий будинок по [ADDRESS] з 3-ма жилими кімнатами площею 27,5 м2, сараї Б, В і погріб Д. 24.03.1990р. на ім`я «[PERSON]» було видане свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №531 за реєстровим №7. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], свідоцтво про розірвання шлюбу від 28.01.1975р.) [PERSON], який після її смерті прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що також підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї. В той же час судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.11.1990р., згідно якого власником домоволодіння є відповідач по справі, фактично згідно архівних даних Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори не видавалось, тому є недійсним. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.5 ст..1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тому суд, виходячи з вищевикладеного, приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3600,00 грн.

Outcome: approved