Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт його батьківства відносно малолітньої [PERSON], [INFO], а також внести зміни в свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого 10 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, вказавши в графі батько «[PERSON]», замість вказаного «[PERSON]». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в грудні в 2008 року він познайомився з відповідачкою та вони стали спілкуватись та зустрічатись. Потім між ними виникли близькі стосунки і з 24.03.2009 року вони стали проживати разом однією сім'єю та вести спільне господарство. Зареєструвати шлюб у відділі РАЦС вони не змогли, тому що на той час [PERSON] ще не досягла шлюбного віку та у неї відсутні будь-які документи, підтверджуючі її особу (свідоцтво про народження та паспорт громадянки України). У період їх сумісного проживання з відповідачкою у них народилась донька - [PERSON],[INFO]. Оскільки позивач у шлюбі з відповідачкою не перебував, то відомості про батька дитини в актовий запис про народження були внесені зі слів відповідачки, проте в свідоцтві про народження доньки записано по-батькові позивача. Зараз позивач бажає встановити своє батьківство по відношенню до малолітньої [PERSON], однак вирішити це питання в позасудовому порядку неможливо, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач в судовому засіданні наполягав на заявлених позовних вимогах та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю та проти його задоволення не заперечувала. Представник третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в грудні 2008 року сторони познайомилися та стали спілкуватись та зустрічатись, потім між ними виникли близькі стосунки і з 24.03.2009 року вони стали проживати разом однією сім'єю та вести спільне господарство. Зареєструвати шлюб у відділі РАЦС сторони не змогли, тому що на той час відповідачка ще не досягла шлюбного віку та у неї відсутні будь-які документи, підтверджуючі її особу (свідоцтво про народження та паспорт громадянки України). Отримати паспорт громадянки України відповідачка не може і зараз, тому що для цього потрібні документи її батьків, а надати їх немає можливості, тому що невідоме місце перебування її матері. Згідно довідки Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району № 1293 від 28.03.2014 року сторони з березня 2009 року і до теперішнього часу проживають разом в будинку батьків позивача за адресою: [ADDRESS]. У період сумісного проживання сторін у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Факт сумісного проживання та народження від цих відносин доньки визнаний відповідачкою та не потребує додаткових доказів. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень та в свідоцтві про народження дитини відомості про батька були внесені відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного Кодексу України (за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою). При цьому в графі «батько» були зазначені саме позивача ім'я та по батькові - [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. П. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»встановлено, що, справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. П. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. П. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина -містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, та враховуючи, що відповідачкою визнано позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання позивача батьком та внесення відповідних змін до актового запису про народження доведені та підлягають задоволенню.

Outcome: approved