Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] помер його батько [PERSON], а [INFO] померла його мати [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS], який належав їм по ? частині кожному. Він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батьків. Він звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок батьків, але йому в цьому відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановчого документу на будинок. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 27.03.2018 року. [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14.11.2006 року. Після їх смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS], який належав їм по ? частині кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.01.1986 року, зареєстрованого Волноваською державною нотаріальною конторою в реєстрі за №150. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батьків, оскільки його рідний брат [PERSON] помер [INFO] та сім'ї в нього не було. Спадкоємцем другої черги є відповідач -дядько позивача [PERSON], рідний брат померлого батька [PERSON]. Реалізуючи своє право на спадкування за законом після смерті батьків позивач звернувся до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок батьків, але йому в цьому відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановчого документу на будинок на ім'я батьків. Згідно роз'яснень, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із статтею 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не були припинені внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Згідно ст.1296 ч.3 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірний будинок за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved