Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.1995 року його було прийнято в члени КСП «Нива», що розташоване в с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області. 29.09.1998 року його було звільнено (виключено) з членів КСП «Нива». У 2000 році КСП «Нива» було реорганізоване в СТОВ «Нива», яке в подальшому було ліквідовано відповідно до ухвали Господарського суду Сумської області від 05.12.2005 року. Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95 було проведено паювання сільськогосподарських угідь, розміщених на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області та перебували у колективній власності «Нива». Під час проведення паювання сільськогосподарських угідь КСП «Нива», позивача не було включено до списку осіб, які мають право на отримання земельного паю з посиланням на те, що він не виробив певної кількості трудоднів. Позивач вважає, що має право на земельну частку (пай), оскільки на момент проведення паювання сільськогосподарських угідь КСП «Нива», розміщених на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області він був членом даного підприємства. У зв'язку з наведеним позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в розмірах, які були на час розпаювання в КСП «Нива» із земель резервного фонду та запасу сільськогосподарського призначення на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області. Учасники справи в судове засідання не з'явилися. Представник позивача в наданій заяві свої вимоги підтримав та просить справу розглянути без його участі. Представники відповідачів та третьої особи також надали заяви в яких просять суд справу розглянути без їх участі, а щодо ухвалення рішення - покладаються на розсуд суду. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.06.1995 року позивач був прийнятий в члени КСП «Нива», що розташоване в с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області. 29.09.1998 року позивача було звільнено (виключено) з членів КСП «Нива» (а.с. 7). З довідки Московськобобрицької сільської ради від 06.02.2018 року №3 вбачається, що у 2000 році КСП «Нива» було реорганізовано в СТОВ «Нива» (а.с. 11). Відповідно до ухвали Господарського суду Сумської області від 05.12.2005 року СТОВ «Нива» було ліквідовано (а.с. 10). З державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER], вбачається, що КСП «Нива», яке розташоване в с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області, відповідно до рішення Московськобобрицької сільської ради від 31.05.1995 року було передано у колективну власність 2921 га землі для сільськогосподарського виробництва (а.с. 8). Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95 було проведено паювання сільськогосподарських угідь, розміщених на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області та перебували у колективній власності «Нива». Під час проведення паювання сільськогосподарських угідь КСП «Нива», позивача не було включено до списку осіб, які мають право на отримання земельного паю. За заявою позивача про виділення йому земельної частки (паю), як пропущеному при паюванні, Московськобобрицька сільська рада 24.05.2018 року прийняла рішення, яким фактично відмовила в задоволенні його клопотання у зв'язку з відсутністю повноважень щодо розпорядження земельними ділянками. Відповідно до до п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно з п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до постанови Пленум Верховного Суду України від 16.04.2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Враховуючи вищевикладене, суд вважає права позивача порушеними та такими, що підлягають захисту, оскільки невнесення його до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, як особи, яка була членом КСП «Нива» на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити його права на земельну частку (пай). Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та про необхідність їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved