Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач користується послугами з водопостачання та водовідведення, проте частково здійснює оплату за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3018,17 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, просить поновити пропущений строк звернення до суду, а причини пропуску визнати поважними, оскільки підприємство має великий обсяг клієнтів, які не сплачують заборгованість, у зв.язку з чим у них наявні заборгованість в сумі 9 млн. грн., що позбавляло їх можливості сплатити судовий збір для звернення до суду, крім того просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у сумі 229,40 грн.. У судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причин відсутності не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи не надав. Суд, зі згоди позивача розглянув справу заочно на підставі наявних доказів. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач зареєстрована в [ADDRESS] і є абонентом Кримського Республіканського підприємства «Вода Криму» (особовий рахунок [NUMBER]). Відповідач користуються послугами по водопостачанню та водовідведенню, що надаються позивачем, про що свідчить укладений договір про погашення заборгованості від 30 вересня 2003 року. Користуючись наданими позивачем послугами, відповідач протягом січня 2002-вересень 2013 року сплачував послуги частково, у зв,язку з чим виникла заборгованість в розмірі 3018,17 грн., що підтверджується даними особового рахунку [NUMBER]. Правовідносини сторін регулюються статтями 526, 901-903 Цивільного кодексу України, статтею 68 Житлового кодексу України, ст.. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання». Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до частини першої статті 68 Житлового кодексу України, пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наймач зобов,язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги; споживач зобов,язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі ст. 22 Закону України № 2918-ІІІ від 10.01.2002 року «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Виходячи із загальних начал та змісту цивільного законодавства України, звичаїв ділового обороту та частини 2 статті 642 ЦК України, з урахуванням того, що позивач надавав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач, у свою чергу їх приймали та претензій щодо їхньої якості не заявляли, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин статті 526, 610, 614 ЦК України, які регламентують загальні умови виконання зобов'язання та правові наслідки та відповідальність за порушення зобов'язання. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» водопостачання відноситься до комунальних послуг, а відповідачі як наймач житла є споживачем послуг з водопостачання та зобов'язаний оплачувати вказані комунальні послуги. Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3018,17 грн. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд розподіляє судові витрати у справі. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved