Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі договірних відносин між ним та КП ЖКГ «Мрія» вже більше 10 років проживає у гуртожитку в [ADDRESS], та є користувачем зазначеного приміщення в гуртожитку. На даний час зазначене приміщення знаходиться у власності Гожулівської сільської ради, на балансі та в експлуатації комунального підприємства КП «ЖКГ Мрія». Позивач постійно проживає у спірній кімнаті, сплачує кошти за її користування тому вважає, що набув право користування зазначеним житлом, проте Гожулівська сільська рада в проведенні реєстрації йому відмовила з підстав відсутності належних документів та квартирної черги при виконкомі сільської ради. Тому просив визнати його таким, що має право користування кімнатою [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримали, прохали задовольнити. Від відповідачів до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] тривалий час проживає у гуртожитку в [ADDRESS], сплачує комунальні послуги ( а.с.4, 5, 6-8, 9,10, 11), тобто є користувачем приміщення в гуртожитку. На даний час зазначене приміщення знаходиться у власності Гожулівської сільської ради, на балансі та в експлуатації комунального підприємства КП «ЖКГ Мрія». ( а.с.17, 18-25 ). Як вбачається з листа від 05.02.2015 року за № 51 Гожулівська сільська рада в проведенні реєстрації місця проживання [PERSON] відмовила з підстав відсутності квартирної черги при виконкомі сільської ради та рекомендувала звернутися до Полтавського районного суду з позовом про визнання права користування житловим приміщенням (а.с. 16) Статтею 53 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання має право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку житловими приміщеннями у будинках державного та громадського фонду. Відповідно до статті 310 ЦК України особа має право на місце проживання; має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.. Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Враховуючи, що [PERSON] постійно проживає у житловому приміщенні досить тривалий час, сплачує кошти за його користування, суд приходить до висновку, що позивача можливо визнати таким, що має право користування кімнатою [ADDRESS], тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved