Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді, відповідно до ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), прокурор в межах повноважень, визначених законом, звернувся до суду з позовною заявою . До прокуратури Голованівського району Кіровоградської області 19.05.2015 звернувся [PERSON] за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року. [PERSON], [INFO], є особою похилого віку у розумінні ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», оскільки на момент звернення прокурора Голованівського району до суду досяг 88 років, що підтверджується копією паспорта серії ЕА № 600873 та копією пенсійного посвідчення № 105932. Крім того, [PERSON] у силу свого похилого віку має фізичні вади - пересувається виключно за допомогою інвалідного візка, що підтверджується накладною № 21 від 11.08.2014, відповідно до якої [PERSON] отримав інвалідний візок від територіального центру Управління соціального захисту населення Голованівської районної державної адміністрації. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] у силу свого похилого віку та фізичного стану, не спроможний самостійного захистити свої порушені права та реалізувати процесуальні повноваження, а тому потребує державної допомоги та захисту, що є підставою для представництва його інтересів органами прокуратури в суді. Враховуючи викладене, прокурором Голованівського району Кіровоградської області визначено та обґрунтовано підстави для представництва інтересів [PERSON] в суді. За результатами розгляду звернення [PERSON] прокуратурою Голованівського району встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на землю серії II-КР № 041404 [PERSON] (дружина [PERSON]), на праві приватної власності використовувала земельну ділянку (№ 468) кадастровий номер 3521485600:02:000:0468 на території Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, загальною площею 5,54 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 404. [PERSON] 01.03.2005 уклала договір оренди, без номера, (далі - Договір) вказаної вище земельної ділянки з сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Урожай» (далі - СТОВ «Урожай»). Відповідно до п. 8 Договору, договір укладено на 10 років. У п. 43 Договору сторони передбачили, що цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Державну реєстрацію Договору проведено у Голованівському відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель 28.03.2006 вчинено запис за № 41. Земельна ділянка, яка є предметом Договору, відповідно до акту про передачу та прийом земельної ділянки (в натурі) від 01.03.2005 передана [PERSON] орендарю - СТОВ «Урожай». [PERSON] померла 20.05.2010, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21.05.2010 серії 1-ОЛ № 113744. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Так, після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку (№ 468) кадастровий номер 3521485600:02:000:0468, успадкував її чоловік [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25703796 та свідоцтвом про право на спадщину від 21.12.2010. Право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка є предметом Договору, посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 030660, який зареєстровано відділом Держкомзему у Голованівському районі Кіровоградської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 352148561000266 06.04.2012. [PERSON] двічі повідомляв СТОВ «Урожай» про його намір розірвати Договір, на що СТОВ «Урожай» листами за № 47 від 16.09.2014 та № 116 від 30.04.2015 відповіло відмовою, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки. Просить постановити рішення, яким договір оренди земельної ділянки, без номера, від 01.03.2005, укладений між [PERSON] та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Урожай», зареєстрований у Голованівському відділі Кіровоградської філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 28.03.2006 за № 41, розірвати. Зобовязати сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай» повернути [PERSON] земельну ділянку (№ 468) кадастровий номер 3521485600:02:000:0468, яка розташована на території Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, площею 5,54 га, нормативно грошова оцінка якої становить 127411,00 грн., шляхом складання акту прийому - передачі. Судові витрати по справі покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні пояснив, що підтримує заявлений позов в повному обсязі, просить його задовольнити. При цьому звертає увагу суду на вік [PERSON], стан його здоров»я. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. При причини неявки в судове засідання не повідомив. В поданому ним запереченні проти позову він вказав, що документи,які підтверджують право власності [PERSON] на земельну ділянку , не відповідають вимогам допустимості, оскільки вони не оформлені належним чином. Право власності може бути підтверджене лише інформацією з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень. З цих підстав він просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи відділу Держземагенства в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що до прокуратури Голованівського району Кіровоградської області 19.05.2015 звернувся [PERSON] за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. [PERSON], [INFO], є особою похилого віку у розумінні ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», оскільки на момент звернення прокурора Голованівського району до суду досяг 88 років, що підтверджується копією паспорта серії ЕА № 600873 та копією пенсійного посвідчення № 105932. Крім того, [PERSON] у силу свого похилого віку має фізичні вади - пересувається виключно за допомогою інвалідного візка, що підтверджується накладною № 21 від 11.08.2014, відповідно до якої [PERSON] отримав інвалідний візок від територіального центру Управління соціального захисту населення Голованівської районної державної адміністрації. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] у силу свого похилого віку та фізичного стану, не спроможний самостійного захистити свої порушені права та реалізувати процесуальні повноваження, а тому потребує державної допомоги та захисту, що є підставою для представництва його інтересів органами прокуратури в суді. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Так, після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку (№ 468) кадастровий номер 3521485600:02:000:0468, успадкував її чоловік [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25703796 та свідоцтвом про право на спадщину від 21.12.2010. Право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка є предметом Договору, посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 030660, який зареєстровано відділом Держкомзему у Голованівському районі Кіровоградської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3521485600:02:000:0468. [PERSON] двічі повідомляв СТОВ «Урожай» про його намір розірвати Договір, на що СТОВ «Урожай» листами за № 47 від 16.09.2014 та № 116 від 30.04.2015 відповіло відмовою, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної власності відповідно до закону. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Вказаним нормам Конституції України кореспондують положення ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, відповідно до яких право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав . Правовідносини повязані з орендою землі врегульовані ЦК України, Земельним Кодексом України (далі - ЗК України) та Законом України «Про оренду землі», який є спеціальним законом щодо даних правовідносин. Так, ч. 1 ст. 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки ,а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України» Частиною першою, другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Крім того, ст. 653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі. Так, у п. 40 Договору сторони ([PERSON] та СТОВ «Урожай») обумовили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни або розірвання договору. У даному випадку право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка є предметом Договору, підтверджується правовстановлюючим документом - державним актом серії ЯК № 030660, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що зазначено вище. Таким чином, враховуючи умови Договору, які сторони визначили на власний розсуд та погодили їх, перехід права власності на земельну ділянку (№ 468) кадастровий номер 3521485600:02:000:0468 до [PERSON] є підставою для розірвання Договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. При цьому, п. 21. Договору визначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Крім того, п. 20 Договору передбачено таку умову передачі земельної ділянки як акт приймання - передачі обєкта оренди. Таким чином, земельна ділянка, яка є предметом Договору, підлягає поверненню СТОВ «Урожай» [PERSON] у стані не гіршому порівняно з тим, у якому орендар одержав її в оренду, шляхом складання акту прийому - передачі земельної ділянки. Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову у позовах про витребування майна визначається вартістю майна. Відповідно до довідки відділу державного земельного агентства у Голованівському районі від 26.05.2015, нормативно грошова оцінка земельної ділянки (№ 468) кадастровий номер 3521485600:02:000:0468, яка розташована на території Молдовської сільської ради, станом на 01.01.2015 становить 127411,00 грн., що складає ціну позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному об'ємі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, з урахуванням розміру суми позову, підтвердженої довідкою відділу Держгеокадастру у Голованівському району, а-с.34. Викладене підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved