Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до Олександрівської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 06.08.2002 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] посилався на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої також належить житловий будинок за №46, по вул. Шевченка в с. Червоний Лиман, Покровського району Дніпропетровської області, а також і право власності на земельну ділянку згідно до державного акту серії І-ДП №085226, який видано на підставі рішення сесії Олександрівської сільської ради Покровського району зс № 74-11/23 від 07 вересня 2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25 від 28 грудня 2000 року. На випадок свої смерті [PERSON], склала заповіт щодо частини спадщини, а саме житловий будинок за №46, по вул. Шевченка, в с. Червоний Лиман, Покровського району Дніпропетровської області заповідала позивачу [PERSON] та своєму внукові [PERSON] у рівних частинах. При цьому, на випадок своєї смерті [PERSON], щодо спадкування її права власності на вказану земельну ділянку заповіту не складала, а тому спадкування права власності на вказану земельну ділянку має здійснюватися за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи судом був повідомлений належним чином. Представник позивача був присутній в судовому засіданні позов підтримав на підставі викладених в ньому доводів та додатково повідомив, що він і позивач до компетентних органів з питання визнання недійсним договору купівлі-продажу на [PERSON] та державного акту на [PERSON] не зверталися. Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов не визнає та просить застосувати до цієї справи строк позовної давності. Третя особа Реєстраційна служба Покровського РУЮ в судове засідання не з'явилася про час та день розгляду справи судом була повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи судом був повідомлений належним чином. Представник третьої особи [PERSON]. був присутній в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав з тих підстав, що спірна земельна ділянка на момент смерті спадкодавця їй не належала. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,\~\~суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] померла 06.08.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Олександрівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області (актовий запис № 43) (а.с. 4). Спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], а саме житловий будинок за №46, по вул. Шевченка в с. Червоний Лиман, Покровського району Дніпропетровської області, за заповітом перейшло до [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Земельна ділянка згідно до державного акту серії І-ДП №085226, який видано на підставі рішення сесії Олександрівської сільської ради Покровського району зс № 74-11/23 від 07 вересня 2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25 від 28 грудня 2000 року не заповідалась. 10.11.2015 року від [PERSON] до суду надійшла заява про його вступ у справу як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, в якій останній вказав, що 16.01.2001 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, зазначеної вище , на підставі якого він набув право власності на земельну ділянку площею 5,7965 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після чого на його імя було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю ІV-ДП№035566, виданого на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Олександрівської сільської ради №94 від 20.03.2001. Також ним було виготовлено технічну документацію на вказану земельну ділянку та присвоєно кадастровий номер. (а.с. 29-31) Згідно до вимог ст.537 ЦК України ( в редакції 1963 року), частина майна, що залишилась не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Згідно до вимог ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він подав державній нотаріальній контрі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно до вимог ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно до вимог ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батько померлого. Онуки і правнуки спадкоємця за законом якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При цьому відповідно до вимог ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) прийнявши спадщину та у передбачених законом порядку і строк, згідно до вимог ст. 1270 ЦК України ( в редакції 2003 року) позивач звернувся до державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Частиною 2\~ст. 1220 ЦК України\~передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до вимог\~ст. 1223 Цивільного кодексу України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] склала заповіт яким житловий будинок за №46, по вул. Шевченка в с. Червоний Лиман, Покровського району Дніпропетровської області заповідала [PERSON] та [PERSON] Згідно договору купівлі-продажу 16.01.2001 року за життя [PERSON] продала земельну ділянку згідно до державного акту серії І-ДП №085226, який видано на підставі рішення сесії Олександрівської сільської ради Покровського району зс № 74-11/23 від 07 вересня 2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25 від 28 грудня 2000 року [PERSON]. Статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~передбачено, що спадкування - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що за життя [PERSON] скористалась своїм правом розпорядження належної їй земельної ділянки шляхом її продажу, тим самим на момент смерті перестала бути її власником. Тому спірна земельна ділянка не є обєктом спадкування. Частиною 1\~ст. 11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.ч. 2, 3\~ст. 10 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~\~на\~\~які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, до спірних правовідносин слід застосувати строк позовної давності, про застосування якого просив відповідач. Так, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа\~\~може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у\~\~три роки. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за\~\~заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності,\~\~про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити, оскільки земельне ділянка на праві власності належить [PERSON]. Відповідно до\~ст. 88 ч. 1 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~\~сторони\~\~понесені\~\~нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed