Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про затвердження акту ідеальних часток та визнання права власності на 86/100 часток домоволодіння №42 по прос. Воронцова у м. Дніпропетровську. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на підставі договору дарування від 07.02.1985 року, реєстровий №1-315, на праві власності належить 59/100 частин домоволодіння №42 по прос. Воронцова у м. Дніпропетровську. Інша 41/100 частина вказаного домоволодіння на праві власної належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.1985 року. Позивач зазначає, що належна йому частина домоволодіння розташована на приватизованій земельній ділянці площею 0,0472 га (кадастровий номер 1210100000:01:060:0003), згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 18.11.1997 року. З метою поліпшення жмихових умов позивачем у 2000 році на належній йому земельній ділянці самовільно була побудована прибудова літ. А1-1, частина прибудови літ. а-1, прибудова літ. а2-1, тераса а3-1 та перехід літ. а4-1. Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, на підставі декларації про погодження прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію №ДП182133620217 від 31.12.2013 року засвідчила відповідність житлового будинку літ А-1 після реконструкції з прибудовою літ. А1-1, частиною прибудови літ. а-1, прибудовою літ. а2-1, терасою а3-1 та переходом літ. а4-1. державним стандартам, будівельним норм та правилам та підтвердила їх готовність до експлуатації. Між співвласниками існує визначений порядок користування житловим будинком літ. А-1 з прибудовами та господарськими приміщеннями, але враховуючи самовільні будівлі, змінилося часткове співвідношення співвласників домоволодіння. 13.11.2013 року інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] був складений технічний паспорт та був проведений розрахунок часток між співвласниками домоволодіння №42 по прос. Воронцова у м. Дніпропетровську, згідно з яким частина позивача складає 86/100 часток, а саме: у житловому будинку літ. А-1 квартира №1 житловою площею 55,1 м.кв., загальною 88,3 м.кв., з частиною прибудови літ. а-1, прибудовою літ. а2-1, терасою а3-1, переходом літ. а4-1, навіс літ. Ж, сарай літ. Е, альтанка літ. Д, споруди №3-8, І; частина [PERSON] складає 14/100 часток, а саме: у житловому будинку літ. А-1 квартира №2 житловою площею 31,1 м.кв., загальною 45,6 м.кв., з прибудовою літ. а1-1, ґанком літ. а, убиральні літ. В, споруди №1,2. Оскільки з урахуванням самовільних будівель, які були зведені власником частини домоволодіння на належній йому на праві власності земельній ділянці, не порушуючи права та інтереси інших осіб, змінилися частки між іншими співвласниками, тому позивач просив суд затвердити акт Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про зміну ідеальних часток від 13.11.2013 року та визнати за [PERSON] право власності на 86/100 частин домоволодіння №42 по прос. Воронцова у м. Дніпропетровську. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача надав суду письмову заяву, якою підтримав позовні вимоги у повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №86 від 29.10.2015 року, тому суд зі згоди представника позивача вирішує справу при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 07.02.1985 року, реєстровий №1-315, на праві власності належить 59/100 частин домоволодіння №42 по прос. Воронцова у м. Дніпропетровську. Інша 41/100 частина вказаного домоволодіння на праві власної належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.1985 року. Належна позивачу частина домоволодіння розташована на приватизованій земельній ділянці площею 0,0472 га (кадастровий номер 1210100000:01:060:0003), згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 18.11.1997 року. З метою поліпшення жмихових умов позивачем у 2000 році позивачем наналежній йому земельній ділянці самовільно була побудована прибудова літ. А1-1, частина прибудови літ. а-1, прибудова літ. а2-1, тераса а3-1 та перехід літ. а4-1. Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, на підставі декларації про погодження прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію №ДП182133620217 від 31.12.2013 року засвідчила відповідність житлового будинку літ А-1 після реконструкції з прибудовою літ. А1-1, частиною прибудови літ. а-1, прибудовою літ. а2-1, терасою а3-1 та переходом літ. а4-1. державним стандартам, будівельним норм та правилам та підтвердила їх готовність до експлуатації Ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), згідно ч.2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В силу ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника або користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Між співвласниками існує визначений порядок користування житловим будинком літ. А-1 з прибудовами та господарськими приміщеннями, але враховуючи самовільні будівлі, змінилося часткове співвідношення співвласників домоволодіння. 13.11.2013 року інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] був складений технічний паспорт та був проведений розрахунок часток між співвласниками домоволодіння №42 по прос. Воронцова у м. Дніпропетровську, згідно з яким частина [PERSON] складає 86/100 часток, а саме: у житловому будинку літ. А-1 квартира №1 житловою площею 55,1 м.кв., загальною 88,3 м.кв., з частиною прибудови літ. а-1, прибудовою літ. а2-1, терасою а3-1, переходом літ. а4-1, навіс літ. Ж, сарай літ. Е, альтанка літ. Д, споруди №3-8, І; частина [PERSON] складає 14/100 часток, а саме: у житловому будинку літ. А-1 квартира №2 житловою площею 31,1 м.кв., загальною 45,6 м.кв., з прибудовою літ. а1-1, ґанком літ. а, убиральні літ. В, споруди №1,2. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), згідно ч.2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що у зв'язку із зведенням нежитлових будівель змінилося співвідношення ідеальних часток співвласників домоволодіння №42 по прос. Воронцова у м. Дніпропетровську, тому суд вважає змінити частки співвласників зазначеного домоволодіння, згідно з актом про зміну часткового співвідношення, складеного КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.11.2013 року, та зазначити, що [PERSON] належить 86/100 частини (квартира №1) домоволодіння; [PERSON] належить 14/100 частини (квартира №2) домоволодіння №42 по прос. Воронцова у м. Дніпропетровську. Також суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 86/100 частини домоволодіння №42 по прос. Воронцова у м. Дніпропетровську, до складу яких входять: у житловому будинку літ. А-1 квартира №1 житловою площею 55,1 м.кв., загальною 88,3 м.кв., з частиною прибудови літ. а-1, прибудовою літ. а2-1, терасою а3-1, переходом літ. а4-1, навіс літ. Ж, сарай літ. Е, альтанка літ. Д, споруди №3-8, І. На думку суду, судові витрати по справі слід віднести на рахунок сторони, що їх понесла. На підставі ст.ст. 316, 331, 356, 357, 376 ЦК України,

Outcome: approved