Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує позов тим, що з з 02.11.2001р. по 14.08.2008р. він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В період шлюбу 27.04.2007р. у них народилася дитина син [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини він був записаний батьком. Однак він не є біологічним батьком дитини, про що дізнався від відповідачки в квітні 2017р. До цього він не міг знати, що не є батьком народженої дитини. Просить виключити відомості про нього як про батька [PERSON] з актового запису про його народження. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи за наявними доказами. Відповідно до ч.2 ст..197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 02.11.2001р. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу 14.08.2008р. Хортицьким відділом ДРАЦС Запорізького МУЮ зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з свідоцтвом про народження дитини [PERSON], який народився 27.04.2007р., сторони записані його батьками. Свідоцтво про народження дитини видано Ленінським відділом РАЦС Запорізького МУЮ 08.05.2007р. на підставі актового запису про народження №399 від 08.05.2007р. Відповідно до ст.121 СК України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122 та 125 цього кодексу. Так, відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і/або у шлюбі народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст.31, ст.174 ЦПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити, оскільки він визнаний відповідачкою [PERSON] повністю. Відповідачка не оспорює того факту, що позивач не є біологічним батьком її дитини [PERSON], у звязку з чим ця обставина відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Суд вважає, що визнання відповідачкою даного позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси. На підставі вказаного, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved