Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 08.05.2012 року у розмірі 24 920 грн. 01 коп., що виникла станом на 27.01.2017 р., мотивуючи свої вимоги тим, що 08 травня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №10/VE/500 про відкриття фізичній особі - працівнику установи карткового рахунку № [NUMBER] та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. 16 квітня 2013 року сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору №1588291-10/VE/500 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. 04 грудня 2014 року між Банком та відповідачем укладено додатковий договір №2 до договору №1588291-10/VE/500 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за яким позивач встановив [PERSON] кредит у сумі 13 100,0 грн., зі сплатою 24% річних. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №10/VE/500 про відкриття фізичній особі - працівнику установи карткового рахунку № [NUMBER] та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. Відповідно до п. 2.1 даного договору Банк у 14-денний строк з дня отримання заяви-анкети Клієнта на відкриття Картрахунку, видає Клієнту БПК типу VISA Classic платіжної системи VISA Int. та персональний ідентифікаційний код. Пунктом 2.2 договору передбачено, що Банк здійснює обслуговування Картрахунку згідно з Умовами відкриття картрахунків та розміром плати за послуги по випуску і обслуговуванню карток міжнародних платіжних систем в установах ВАТ «Державний ощадний банк України». 16 квітня 2013 року між сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору №1588291-10/VE/500 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. 04 грудня 2014 року між Банком та відповідачем укладено додатковий договір №2 до договору №1588291-10/VE/500 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4. якого, позивач встановив [PERSON] кредит у сумі 13 100,0 грн., зі сплатою 24% річних (фіксована ставка) та 35% річних (процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом) та строком дії на відповідний період строку дії платіжної картки. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, остання, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконала. У зв'язку з чим, станом на 27.01.2017 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 24 920 грн. 01 коп., яка складається з: основної заборгованості - в розмірі 13047,72 грн., процентів за користування кредитом (строкові) - в розмірі 265, 82 грн., процентів за користування кредитом (прострочені) - в розмірі 5101,22 грн.; пені за прострочену заборгованість - в розмірі 6505,25 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає закону та умовам договору. Згідно ст. 257 ЦП України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. (справа № 6-14 цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 07.02.2014 р. внесені зміни і доповнення у постанову Пленуму № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. В даній постанові зміни стосувались застосування строку позовної давності у кредитних правовідносинах, так зазначено, що положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», де вказано, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, стосується поза судового порядку вирішення спору. У зв'язку з цим для застосування строку позовної давності у судовому порядку необхідна заява відповідача про застосування строку позовної давності в порядку ст.267 ЦК України. Відповідно до ст.267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судові засідання не з'явилася, заяву про застосування строку позовної давності, в т.ч. поштою та через канцелярію суду, не подала. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягають витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1600,0 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved