Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, де просить: визнати за нею, права забудовника на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], в порядку спадкування після [PERSON], померлої [INFO]; визнати за нею право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 4,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520355400:02:003:0108, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради, в порядку спадкування після [PERSON], померлої [INFO]. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його матір. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], який збудовано її матір'ю відповідно до свідоцтва на забудову від 15.08.1973 р. та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,06 га, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради та належить спадкодавцю на підставі Державного акту КР №021961, виданого Олександрійською райдержадміністрацією 02.12.2008 року. Вона є спадкоємцем першої черги законом та за заповітом. Спадщину прийняла, так як на момент смерті матері постійно проживала разом з нею, що встановлено судовим рішення. Інших спадкоємців немає. Постановами Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 25.03.2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю. Спірний будинок був збудований матір'ю на місці старого, придбаного нею на підставі договору купівлі - продажу від 01.09.1972 року. Будівництво нового будинку здійснювалось на підставі свідоцтва на забудову садиби від 07.02.1973 року, дозволу №8 на виконання будівельних робіт на даній земельній ділянці та генплану. Після зведення будинку, матір не здала його в експлуатацію. Земельна ділянка під будинком, матір'ю не приватизована. На момент смерті у спадкодавця було право забудовника відносно жилого будинку, яке і входить до складу спадщини. Крім прав забудовника щодо будинку, до складу спадщини входить також право власності її матері на земельну ділянку [NUMBER], площею 4,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 35203555400:02:003:0108, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради та належить спадкодавцю на підставі Державного акту КР № 021961, виданого Олександрійською райдержадміністрацією 08.12.2008 року. У зв'язку з втратою оригіналу Державного акту, оформити спадщину в нотаріальній конторі виявилось неможливим. Посилається на ст., ст..392, ч.1 ст.1216, ст.. 1218, ч.. ч.1, 2 ст.1225 ЦК України та просить її вимоги задовольнити. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач позов визнає. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності сторін. Суд відповідно до діючого законодавства розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Стаття 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами 1, 3 ст.1268, частиною 1 ст.1269, частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що на підставі рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Леніна від 07 лютого 1973 року [PERSON] було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 0,15 га по [ADDRESS], однак житловий будинок з надвірними будівлями, технічний паспорт на який виданий в 2009 році, в експлуатацію не введений, право власності в органах архітектури та БТІ не зареєстровано. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з: - житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]; - земельної ділянки [NUMBER], площею 4,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 35203555400:02:003:0108, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради Олександрійського району; - земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер 3520355400:02:003:0116, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 4,0632 гектарів. Рішенням суду від 04.02.2014 року було встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно проживала із [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на [INFO]. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], так як за життя 21.10.2010 року її матір - [PERSON] заповіла їй все своє рухоме і нерухоме майно, що підтверджується заповітом (а.с.8). З свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, вбачається, що [PERSON] рішенням виконкому Олександрійської районної ради від 15 серпня 1973 року № 8 дозволено будівництво житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] на виділеній за рішенням зборів уповноважених колгоспу ім. Леніна від 07 лютого 1973 року земельній ділянці площею 0.15 га. Визначено термін будівництва - до 1975 року (а.с. 9 - 11). Про завершення будівництва свідчать дані технічного паспорта, виданого на ім'я забудовника - [PERSON] (а.с.17 - 22). За правилами ч., ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на житловий будинок як новостворене нерухоме майно виникає після завершення будівництва і прийняття нерухомого майна до експлуатації, з моменту його державної реєстрації. Відповідно до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, що додається до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 7 лютого 2002 року №7/5 з наступними змінами, договори про надання земельної ділянки для будівництва (договори забудови) не відносяться до документів, на підставі яких можна зареєструвати право власності на нерухоме майно. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність будинку спадкодавцю та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно державний нотаріус Олександрійської міської державної нотаріальної контори відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно (а.с. 6 ). Оскільки спадкодавець за життя не оформила право власності та не забезпечила його державної реєстрації, вирішити питання визнання права власності на зазначений будинок у встановленому законом позасудовому порядку, визначеному главою 89 ЦК України, неможливо, тому воно підлягає судовому розгляду. Відповідно до ст. 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 8 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. За наявності зазначеного вище свідоцтва про забудову, технічної документації на спірне нерухоме майно, суд вважає, що є підстави для визнання за позивачкою прав і обов'язків забудовника в порядку спадкування за заповітом. Суд вважає, що позивачка прийняла спадщини за заповітом і як спадкоємець за заповітом має право на спадкування прав та обов'язків спадкодавця як забудовника, що включають право здачі та введення житлового будинку в експлуатацію, реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності. Крім того, 30.04.2014 року позивачкою отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого, спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер 3520355400:02:003:0116, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 4,0632 гектарів в межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № , виданого Новопразькою селищною радою 04 травня 2000 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1957. Постановою державного нотаріуса Ліб В.В. також відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розташовану на території Новопразької селищної ради, оскільки позивачка правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме державний акт на ім'я [PERSON] не надала (а.с. 7). Факт виготовлення і реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 4,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520355400:02:003:0108, на ім'я [PERSON] підтверджується повідомленням управління Держземагенства у Олександрійському районі (а.с. 23 - 24), а також копією втраченого Державного акту серії КР № 021961. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Оскільки позивачка в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, то суд вважає, що її вимоги в частині щодо визнання за нею право власності на земельну ділянку також підлягають задоволенню.

Outcome: approved