Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), третя особа: Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши заповіт, яким усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті заповів своєму сину [PERSON] . У визначений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з тих причин, що на час відкриття спадщини та після цього перебував за межами України. Починаючи з 21.12.2015 та по 24.01.2018 він працював на посаді генерального директора у Товаристві з обмеженою відповідальністю ТК «ПРОТОН» у м. Москва Російської Федерації, у зв`язку з чим перебував за межами України. У зв`язку із зайнятістю на роботі він не мав можливості приїхати на територію України для вирішення питання щодо подання необхідних документів для прийняття спадщини. Позивач лише двічі приїздив в Україну на похорони свого батька та на поминки на сорок днів після його смерті, однак ці візити були короткочасними та за своїм душевним станом через втрату близької людини йому було не до вирішення будь-яких формальних питань. Після цього він приїхав на Україну вже на річницю після смерті свого батька, у травні 2018 року. З вказаних причин лише у липні 2019 року він звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори із питанням оформлення спадщини на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька, [PERSON] , який помер [INFO] . На дану заяву позичач отримав відповідь Бучанської міської державшої нотаріальної контори за № 1046/01-16 від 24 липня 2019 року, де повідомляється, що ним не підтверджено факт прийняття спадщини після смерті батька, а реєстрація останнього місця проживання спадкодавця відмінна від його місця реєстрації. Одночасно йому було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідач у даній справі, його сестра звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, де було заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] . Оскільки позивач на час смерті свого батька працював у м. Москва Російської Федерації у зв`язку з чим тривалий час перебував за межами України, він не мав можливості звернутися до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою у встановлений законом шестимісячний строк. У зв`язку з вищевикладеним просить суд визначити йому додатковий строк в три місяці, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач та її представник просили у задоволенні позову відмовити. В судове засідання третя особа свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши обґрунтування позивача та його представника, заперечення відповідача та її представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтями 4 ЦК України визначено право звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. За приписами статті 5 ЦК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] у віці 88 років [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За життя померлому [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , загальною площею 34,5 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 24.12.2015. Як встановлено з спадкової справи № 163/2017 до майна померлого [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області звернулась [PERSON] . Також встановлено, що 24 жовтня 2016 року [PERSON] було складено заповіт, за змістом якого розпорядився, що усі його права та обов`язки, які йому належали на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому та усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму синові [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковською Л.М. та зареєстровано в реєстрі за № 3478. Позивач звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини з пропуском визначеного законом шестимісячного строку. Листом Бучанської міської державшої нотаріальної контори за № 1046/01-16 від 24 липня 2019 року, позивача повідомлено, що ним не підтверджено факт прийняття спадщини після смерті батька, а реєстрація останнього місця проживання спадкодавця відмінна від його місця реєстрації. Одночасно йому було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, з Трудової книжки позивача встановлено, що у період часу з 21.12.2015 та по 24.01.2018 він працював на посаді генерального директора у Товаристві з обмеженою відповідальністю ТК «ПРОТОН» у м. Москва Російської Федерації, у зв`язку з чим перебував за межами України. Крім того, з листа № 09 від 02.07.2019 виданого Товариством з обмеженою відповідальністю ТК «ПРОТОН» за підписом Генерального директора Поповцева М.Р. також встановлено, що у період з 23.05.2017 по 23.11.2017 позивач [PERSON] знаходився на робочому місці в [ADDRESS] . Позивач лише двічі приїздив в Україну на похорони свого батька та на поминки на сорок днів після його смерті. Після цього він приїхав на Україну вже на річницю після смерті свого батька, у травні 2018 року. Вказане підтверджується відмітками про перетин кордону у паспорті позивача. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що встановлено положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску позивачем строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. На підставі викладеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, згідно ст. 12, 81, 142, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved