Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 30.08.2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали договір, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 31.08.2017 року відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 15907,92 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 15907,92 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 1819,08 грн., заборгованості по процентами за користування кредитом в сумі 12855,13 грн, штрафу (фіксована частина) в сумі 500.00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 733,71 грн; та витрати по судовому збору у сумі 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON], яка має належні повноваження за довіреністю від 31.08.2017 року, у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, про дату та час розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення по справі. Крім того, згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 30.08.2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] укладений кредитний договір без номера. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В момент підписання договору кредитний ліміт був встановлений у розмірі 2000,00 грн., щодо змін в подальшому кредитного ліміту Банк керувався умовами договору, зокрема,\~\~п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до яких клієнт надає Банку свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку складає між позичальником та банком договір, який відповідно до ч.1\~ст. 634 ЦК України\~є договором приєднання. З аналізу всіх складових договору встановлено, що в заяві позичальника визначено: тип кредитки, пільговий період, ліміт кредитування, розмір відсотків за користування кредитними коштами та порушення і розмір штрафу за нього; в Умовах та правилах надання банківських послуг зазначені основні терміни і поняття, умови обслуговування, обов'язки та права Банку і клієнта, правила користування платіжною карткою; в Тарифах визначено плату за користування кредитними коштами, умови її зміни, розмір комісії. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач користується кредитною карткою, однак\~\~допускає порушення зобов'язань за вказаним договором, чергові платежі здійснює не регулярно та не у розмірі, визначеному умовами договору, останній платіж відповідачем був здійснений 14.10.2014 року на суму 500 грн. Станом на 31.08.2017 року за кредитним договором утворилася заборгованість у сумі 15907,92 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 1819,08 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12855,13 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500.00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 733,71 грн. Вказані суми підтверджуються розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований.\~\~ Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладеного договору та виконувати взяті на себе зобов'язання у\~\~\~\~встановлений договором строк (термін) його виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України. Таким чином, відповідач порушує умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав\~\~\~\~його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої\~статті 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved