Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2011 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Протягом останніх 2 років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично з січня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Примирення між ними неможливо. Майнових претензій спільно нажитого майна немає. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 617. Позивач в суді позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити «[PERSON]». За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 21,24,104,105,110,112,113 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 617. Від шлюбу мають мають сина [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року сторони не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин, проживають окремо, мають різні бюджети, шлюб носить формальний характер. Отже, враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя не можливе, їх сімейний союз розпався остаточно, збереження шлюбу і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак враховуючи заяву позивача про його небажання стягувати із відповідача понесені ним судові витрати при зверненні до суду з позовом, суд вважає можливим не стягувати із відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 208, ч.1,2 ст. 209, ч.2,3 ст. 213 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 21,24,104,105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved