Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 6073,83 грн., а також судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 002-15010-250511 від 25.05.2011 року відповідачу було відкрито кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3800 грн. Згідно з договором відповідач зобов'язаний щомісяця у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 09.10.2014 року виникла прострочена заборгованість. У судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судові засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 25.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено Договір № 002-15010-250511 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до договору ПАТ «Дельта» надає шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3800 грн. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитного ліміту сторонами не складається. Відповідно до п. 1.6 зазначеного договору кошти кредитної лінії та власні кошти держателя [PERSON] використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються держателем у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Відповідно до п. 2.1 цього договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. За умовами договору № 002-15010-250511 від 25.05.2011 року відповідач зобов'язаний щомісяця у строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання по договору не виконав та порушив істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 09.10.2014 року складає загальну суму у розмірі 6073,83 грн. (у тому числі тіло кредиту - 2590,94 грн., прострочене тіло кредиту - 1136,32 грн., заборгованість по комісії - 2346,57 грн.). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved