Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача в його користь 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди. Позов мотивовано наступним. 07.11.2011р. він направив на адресу Генпрокуратури України заяву про вчинення злочину суддею Вищого спеціалізованого суду України [PERSON] Від відповідача він отримав лист, в якому роз'яснено, що кримінальну справу щодо судді [PERSON] не порушено у зв'язку з відсутністю достатніх даних, що вказують на наявність ознак злочину. Після цього він не отримав жодного документа за результатами розгляду його заяви, в тому числі постанови про порушення чи відмову у порушенні кримінальної справи. Вважає, що таке порушення законодавства призвело до приниження його честі, гідності та ділової репутації та моральних переживань, оскільки він не отримав обґрунтованої відповіді, а тому, для відновлення його попереднього стану вимагає відшкодувати йому вищевказану суму. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача - прокурор Іванойко Н.В. в судовому засіданні позову не визнала. Надала суду наступні заперечення проти позову. У своїй заяві [PERSON] покликався на незгоду з ухвалою суду, а інших даних, які б достовірно свідчили про наявність ознак того чи іншого злочину зазначено не було, а тому, відповідна перевірка не проводилася, про що повідомлено останнього. Жодних неправомірних дій, які б потягли за собою негативні наслідки для позивача прокуратурою не вчинено, а тому, підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Вислухавши представника відповідача, дослідивши докази, суд відмовляє в задоволенні позову з наступних підстав. Із заяви, датованої позивачем 07.11.2011р. вбачається, що останній звернувся до Генеральної прокуратури України та просив вирішити питання про порушення кримінальної справи по ст.375 КК України щодо судді Вищого спеціалізованого суду України [PERSON], оскільки останній виніс ухвалу про повернення його касаційної скарги. З листа від 24.11.2011р. вбачається, що Генеральною прокуратурою України повідомлено [PERSON] про те, що підстав для вжиття заходів прокурорського реагування немає, оскільки доводи останнього про неправомірні дії судді зводяться до його незгоди з постановленим рішенням. Відповідно до вимог ст.1176 Цивільного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої незаконними рішення ми, діями чи бездіяльністю органу дізнання, поперед нього (досудового) слідства, прокуратури або суду, вказано, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, не законного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного засто сування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнен ня у виді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попе реднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Для настання відповідальності за ч.1 ст.1176 ЦК України необхідно, щоб вищеперераховані дії правоохоронних органів та суду були незаконними. Такий же порядок відшкодування шкоди встановлений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в т.ч. майнової та моральної шкоди. В даному випадку [PERSON] не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності і вищевказані заходи до нього прокуратурою не застосовувались. Крім того, з позовної заяви та додатків не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Також, позивач в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд в судовому засіданні не здобув. За таких підстав, в стягненні моральної шкоди необхідно відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.257, 1167, 1176 ЦК України,

Outcome: dismissed