Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 12.02.2016 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. До цього часу, з літа 2007 року вони проживали у цивільному шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. З вересня 2016 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їх сімейне життя почало погіршуватися ще з 2010 року, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на вихання їх дитини, і він весь час чув у свою сторону докори з приводу того, що до цих пір офіційно не одружився з відповідачем. З метою збереження сім'ї вони уклали шлюб, проте це нічого не змінило, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення позову. Зазначила, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 02.07.2018 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.02.2016 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Останнім часом між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, подальше сумісне життя вважають неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved