Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що вказаний житловий будинок належить йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 31.01.2012 року. В будинку він проживає разом з членами своєї сім'ї. Відповідач - колишній власник вказаного житлового будинку залишився прописаним в ньому. З моменту продажу будинку відповідач жодного дня не проживав в ньому, ніяких зобов'язань по будинку і оплаті комунальних послуг за весь час він не ніс, його особистих речей в будинку не має. В 2012 році відповідач виїхав за межі України, зараз виписатися в добровільному порядку не має можливості, оскільки перебуває в США. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення у справі, в разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилались йому за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS], однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за зазначеною адресою не проживає», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу належить на праві власності житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 31.01.2012 року та копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів. /а.с. 4-7/. Судом встановлено, що відповідно до довідки Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області від 07.05.2015 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується копією домової книги. /а.с.17, 10-11/. Однак, відповідач [PERSON] з 2012 року за вказаною адресою не проживає, що підтверджується довідкою, виданою головою Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 22.04.2015 року. /а.с.12/. В силу того, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном. За вказаною адресою відсутнє майно відповідача. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час за адресою: [ADDRESS] залишається зареєстрованим [PERSON], що перешкоджає власнику будинку [PERSON] користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved