Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати накази ДП Житомирський військовий лісгосп №79-к від 15.09.2014 року про звільнення його з роботи відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України, №81-к від 17.09.2014 року про внесення змін до наказу №79-к від 15.09.2014 року, поновити його на роботі на посаді лісничого Корбутівського військового лісництва ДП Житомирський військовий лісгосп з 17.09.2014 року та скасувати рішення профкому ДП Житомирський військовий лісгосп від 12.09.2014 року, так як воно грубо порушує ст.43 КЗпП України, оскільки розгляд справи здійснено у його відсутність. При цьому посилається на те, що його було незаконно звільнено та безпідставно з займаної посади у звязку з систематичним невиконанням ним посадових обовязків без поважних причин, оскільки він сумлінно виконував покладені на нього обовязки і трудову дисципліну не порушував, а рішення профкому про надання згоди на його звільнення було прийнято без його особистої участі. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, які в ньому викладені та просив його задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він працює на посаді головного лісничого Корбутівського військового лісництва. Позивач працював у його підпорядкуванні та його було звільнено з роботи за невиконання планових показників рубок, освітлення від вторинних порід, рубок догляду, вибіркової санітарної рубки. Разом з тим, позивач до нього за допомогою з приводу труднощів у роботі не звертався. Під час перевірки, проведеної за зверненням позивача головним управлінням лісового та мисливського господарства області не було виявлено недоліків в роботі головного лісничого. 12.09.2014 року позивач був на роботі, але відмовився йти на засідання профкому. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідка та дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], будучи поновлений на роботі за рішенням суду, працював на посаді лісничого Корбутівського військового лісництва ДП Житомирський військовий лісгосп з 10.08.2010 року. 08.01.2013 року звільнений за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України, а 27.02.2014 року до трудової книжки внесено запис про недійсність запису про звільнення позивача з роботи. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.01.2014 року у задоволенні позову [PERSON] про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 27.02.2014 року вищезазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано незаконними накази від 18.09.2012 року №134, від 08.01.2013 року №1-к та від 28.02.2013 року №11-к, видані директором ДП Житомирський військовий лісгосп про звільнення [PERSON] з посади лісничого Корбутівського військового лісництва. Поновлено [PERSON] на посаді лісничого Корбутівського військового лісництва з 27.02.2014 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.09.2014 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 27.02.2014 року скасовано та залишено в силі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.01.2014 року. На засіданні Первинної профспілкової організації ДП Житомирський військовий лісгосп 12.09.2014 року за результатами розгляду звернення від адміністрації, рапорту головного лісничого [PERSON] від 09.09.2014 року та протоколу трудового колективу Корбутівського військового лісництва від 02.09.2014 року, вирішено надати згоду адміністрації ДП Житомирський військовий лісгосп про застосування до лісничого Корбутівського військового лісництва ДП Житомирський військовий лісгосп [PERSON] заходу стягнення у вигляді звільнення відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України. При цьому профкомом було встановлено, що [PERSON] на засідання профспілкового комітету не зявився, але під час засідання комітету знаходився на робочому місці в конторі Корбутівського військового лісництва і підписував документи на відпуск лісопродукції. Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні також визнав, що 12.09.2014 року він був на роботі, йому було відомо про засідання профспілкового комітету, куди його було запрошено, але він не зявився на зазначене засідання з поважних причин за станом здоровя, однак доказів поважності причин неявки не надав. Згода профспілкового органу на звільнення позивача з роботи надана з додержанням вимог про участь у засіданні цього органу більше половини його членів на прохання службової особи, що наділена правом прийняття і звільнення, з підстав, зазначених у поданні власника або уповноваженого ним органу, а потім і в наказі про звільнення, а тому визнається судом такою, що має юридичне значення і підстав для скасування рішення профкому не вбачається. Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992р. із змінами, за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року. Посадовою інструкцією лісничого ДП Житомирський військовий лісгосп передбачено, що лісничий, зокрема організовує роботу лісництва підприємства по веденню лісового господарства, охороні лісу і майна на території лісництва та виконання всіх видів робіт по лісництву. До його посадових обовязків, зокрема належить керівництво діяльністю лісництва, побічному користуванню лісу, лісонасіневій справі, вирощуванню посадкового матеріалу, лісовідновленні і захисному лісорозведенню, охороні лісів від самовільних рубок та інших видів лісопорушень, а також захисту лісів від пожеж, шкідників і хвороб. Лісничий веде технічну документацію в лісництві та виконує розпорядження і вказівки директора. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №724 Про затвердження Правил поліпшення якісного складу лісів, а саме п.2 та 8 визначено, що під час проведення рубок формування і оздоровлення лісів застосовуються такі рубки: догляду, санітарні, лісовідновні, переформування, повязані з реконструкцією, ландшафтні. Рубки догляду можуть бути таких видів: освітлення, прочищення, проріджування, прохідна рубка. Наказами ДП Житомирський військовий лісгосп №64-к від 22.07.2014 року та №72-к від 14.08.2014 року [PERSON]К притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за безвідповідальне відношення до своїх посадових обовязків. Вказані накази є чинними та не скасовані у встановленому законом порядку, прийняті за погодженням з профспілковою організацією. Наказом ДП Житомирський військовий лісгосп від 15.09.2014 року №79-к лісничого Корбутівського військового лісництва [PERSON] звільнено з роботи відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором 15.09.2014 року. Підставою для звільнення позивача з роботи було порушення трудового законодавства та систематичне невиконання ним посадових обовязків, а саме не виконання роботи відводу і таксацій лісосік, безконтрольність за роботами по рубках головного і проміжного користування, вирощуванню посадкового матеріалу, не проведення перевірок рубок лісу на лісосічних ділянках, не виконання розпоряджень та вказівок директора та не усунення недоліків по дисциплінарним стягненням від 22.07.2014 року та від 14.08.2014 року. У звязку з неможливістю ознайомлення з наказом про звільнення та вручення позивачу трудової книжки 15.09.2014 року наказом ДП Житомирський військовий лісгосп від 17.09.2014 року №81-к внесено зміни до наказу від 15.09.2014 року №79-к Про звільнення з роботи та зазначено дату його звільнення 17.09.2014 року. З вищезазначеними наказами позивача ознайомлено під підпис. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивача було звільнено за п.3 ст.40 КЗпП України у звязку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, з додержанням вимог ст.ст.43, 47, 116 КЗпП України. Доводи позивача про те, що він сумлінно виконував покладені на нього обовязки і трудову дисципліну не порушував, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи, в тому числі рішеннями Богунського районного суду м. Житомира від 17.06.2015 року та 29.12.2015 року. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про скасування наказів, рішення профспілкового комітету та поновлення позивача на роботі, не підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed