Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зобов`язання звільнити земельну ділянку. Свої вимоги мотивував тим, що 28 грудня 2010 року рішенням Київської міської ради № 530/5342 надано Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в постійне користування земельну ділянку площею 6,32 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до Садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва та видано державний акт від 14 лютого 2011 року (серія ЯЯ №389589). З метою створення умов для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві 16 грудня 2005 року Київською міською радою прийнято рішення № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, яким затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Серед цього переліку зазначено і земельну ділянку [ADDRESS] , яка входить до меж площі земель, яка відведена позивачу і знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Позивач звертався до відповідача щодо добровільного звільнення земельної ділянки з отриманням компенсації, проте відповідач не надав згоди на добровільне звільнення земельної ділянки, з наданням компенсації, чим порушив права землекористувача на використання вказаної земельної ділянки. Просить зобов`язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 627,20 м2., що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати позивачем відповідачу компенсації в розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової експертизи та стягнути судовий збір. Під час підготовчого судового засідання позивач уточнив позовні вимоги та просить зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 627,20 кв.м, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] грошової компенсації у розмірі 1 054 407,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року провадження у справі зупинено на час проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи. 14 травня 2020 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. 25 червня 2020 року протокольною ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення грошової компенсації до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано вимоги зустрічного позову в одне провадження з первісним позовом. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що 23 березня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено попередню угоду № 7/17, відповідно до якої відповідач надав згоду позивачу на проведення незалежної експертної оцінки земельної ділянки та згоду на вилучення земельної ділянки. Згідно звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Оцінка-Консалт» про оцінку земельної ділянки з поліпшеннями та визначення розмірів збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] від 28 серпня 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість об`єктів незалежної оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить у розмірі 1 407 874,00 грн. Однак, в квітні 2019 року Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» листом звернулося до відповідача з вимогами про надання дозволу на проведення нової незалежної експертної оцінки земельної ділянки. У зв`язку з чим просить стягнути з Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» грошову компенсацію у розмірі 1 407 874,00 грн. коп. за звільнення земельної ділянки площею, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 25 червня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 20 липня 2020 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Зустрічні позовні вимоги не визнав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник відповідача зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Первісні позовні вимоги визнав частково з урахуванням розміру грошової компенсації у сумі 1 407 874 грн. 00 коп. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 33, 34, 35, 36-41). 16 грудня 2005 року рішенням Київської міської ради № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену (а.с. 9-19). 28 грудня 2010 року рішенням Київської міської ради № 530/5342 надано Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в постійне користування земельну ділянку площею 6,32 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до Садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва та видано державний акт від 14 лютого 2011 року (серія ЯЯ №389589) (а.с. 42, 43). 23 березня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено попередню угоду № 7/17 (а.с. 31). 02 квітня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено лист про добровільне звільнення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та отримання відповідної компенсації (а.с. 44, 45). Позивач просить зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 627,20 кв.м, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] грошової компенсації у розмірі 1 054 407,00 грн. Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. (ст.ст. 9, 12 ЗК України). Надання у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому статтями 149, 151 ЗК України. Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб`єктам передбачено статтями 122 і 123 ЗК України. Згідно положень ч. 1, 7 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як вбачається з п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що 16 грудня 2005 року рішенням Київської міської ради № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Отже, серед зазначеного переліку вбачається земельна ділянка [ADDRESS] , яка входить до меж площі земель, яка відведена позивачу і знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-Будівник», та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Враховуючи наявність у Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва від 14 лютого 2011 року (ЯЯ №389589), що підтверджує законне землекористування позивача спірною земельною ділянкою, жодних прав, у розумінні Земельного кодексу України, на вказану земельну ділянку у відповідача немає, оскільки останній здійснює фактичне користування спірною земельною ділянкою виключно на підставі членства в Садівницького товариства «Сад-Будівник». Згідно Висновку експерта № 17/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07 травня 2020 року ринкова вартість земельної ділянки відповідача становить 951 136,00 грн.; розмір збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки становить 103 271,00 грн.; ринкова вартість садового будинку та інших поліпшень у зв`язку з їх відсутністю не визначалась; ринкова вартість зелених насаджень у зв`язку з їх відсутністю не визначалась; ринкова вартість витрат на перевезення майна у зв`язку з його відсутністю не визначалась; імовірна вартість збитків у зв`язку з неотриманням урожаю не визначалась (а.с. 107-120). Відповідач заперечував проти розміру вартості земельної ділянки та звернувся до суду із зустрічним позовом до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення грошової компенсації. Відповідач за зустрічними позовними вимогами просить стягнути з Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» грошову компенсацію у розмірі 1 407 874,00 грн. коп. за звільнення земельної ділянки площею, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження зустрічних позовних вимог відповідач надав суду звіт про оцінку земельної ділянки з поліпшеннями та визначення розмірів збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] від 28 серпня 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість об`єктів незалежної оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить у розмірі 1 407 874,00 грн. (а.с. 192-240-а). Представник позивача скористався своїм правом подачі відзиву на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого зустрічні позовні вимоги не визнав повністю, оскільки Дирекція може виплачувати відшкодування лише на підставі рішення комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, оформленого відповідним актом комісії з подальшим його затвердженням розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Однак на даний час розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо затвердження акту комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам не підписано. Крім того, наданий відповідачем звіт втратив чинність, оскільки відповідно до Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок термін чинності звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки становить один рік з дати оцінки. Також, наданий відповідачем звіт не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Щодо посилання представника позивача на відсутність затвердженого акту комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, втрати чинності звітом та відсутність у звіті попередження експерта про кримінальну відповідальність, суд вважає таке. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2008 року № 608 «Про створення комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» (із змінами та доповненнями) створено комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджено її персональний склад та затверджено положення про комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Згідно пункту 4 Положення про комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.04.2008 № 608, рішення комісії щодо врегулювання земельних та майнових питань є обов`язковими до виконання в досудовому порядку. Відповідно до пункту 6 Положення про комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.04.2008 № 608, за результатами роботи комісії щодо визначення розмірів збитків власникам землі, землекористувачам оформлюється акт комісії, який затверджується розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідно до пункту 7 Положення про комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, Акти комісії щодо визначення розмірів збитків власникам землі, землекористувачам підписуються членами комісії та землекористувачами, обумовленими абзацом другим пункту 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 № 284. Відповідно до ст. З Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Нормативно-правовими актами з оцінки майна можуть бути передбачені строки дії звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) від дати оцінки або дати її затвердження (погодження) замовником. Згідно вимог пункту 3.4 Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за № 2 від 09.01.2003 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 396/7717 від 23.05.2003, термін чинності звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки становить один рік з дати оцінки. Зазначений термін (строк) у відповідності з Порядком встановлюється незалежно від того, чи зазначений він оцінювачем у самому звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки, чи ні. Відповідно до ч. 5 ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Оскільки вимога про звільнення земельної ділянки є законною, вилучення земельної здійснюється державою в інтересах суспільства і в цьому випадку держава має компенсувати власникам (користувачам) справедливу компенсацію, тому має бути справедлива рівновага між інтересами суспільства і особи. Дії позивача щодо не завершення розпочатої ними процедури - виплати встановленої, узгодженої з відповідачем компенсації, та подачі позову до суду, по суті, по вже вирішеному в позасудовому порядку спору, суд розцінює як порушення права відповідача на законне очікування виконання певних умов (попередньої угоди). Так, у справі «Суханов та Ільченко проти України» (рішення від 26.06.2014, п. 35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст. 1 Першого протоколу. Тому вимоги представника позивача про виплату грошової компенсації на підставі висновку експерта № 17/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07 травня 2020 року з урахуванням ринкової вартості земельної ділянки є необгрунтованими. При визначенні розміру грошової компенсації суд виходить з такого. 28 серпня 2017 року на замовлення КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» складено Звіт про оцінку земельної ділянки з поліпшення та визначення розмірів збитків відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] . Згідно даного Звіту ринкова вартість об`єктів незалежної оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить 1 407 874,00 грн. без ПДВ. Згідно Висновку експерта № 17/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07 травня 2020 року ринкова вартість земельної ділянки відповідача становить 951 136,00 грн.; розмір збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки становить 103 271,00 грн.; ринкова вартість садового будинку та інших поліпшень у зв`язку з їх відсутністю не визначалась; ринкова вартість зелених насаджень у зв`язку з їх відсутністю не визначалась; ринкова вартість витрат на перевезення майна у зв`язку з його відсутністю не визначалась; імовірна вартість збитків у зв`язку з неотриманням урожаю не визначалась. Порівнюючи дані звіту та висновку експерта судом встановлено, що при проведенні оцінки в 2017 році, на земельній ділянці відповідача був наявний садовий будинок з тамбуром, який є двоповерховим, внутрішня площа 38,7 кв.м, введений в експлуатацію у 1989 році, вбиральня, душ, огорожа № 1, огорожа № 2, ворота з хвірткою, замощення та свердловина глибиною 10,0 м. Фізичний стан будинку - задовільний. Інженерні комунікації на земельній ділянці - електрозабезпечення, вода із свердловини. Інвентаризаційна вартість садового будинку з тамбуром - 131068,00 грн., вбиральня - 4611,00 грн., душ - 3658,00 грн., огорожа № 1 - 8753,00 грн., огорожа № 2 - 9483,00 грн., ворота з хвірткою № 3 - 9403,00 грн., замощення - 6326,00 грн., свердловина - 3003,00 грн., зелені насадження - 1808,00 грн., витрати на перевезення майна - 2320,00, збитки у зв`язку з неотриманням врожаю - 14 220,00 грн. У висновку експерта № 17/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07 травня 2020 року ринкова вартість садового будинку та інших поліпшень, ринкова вартість зелених насаджень, ринкова вартість витрат на перевезення майна та вартість збитків у зв`язку з неотриманням урожаю не визначалися у зв`язку з їх відсутністю, що призвело до зменшення розміру компенсації. При цьому, суд також враховує, що відповідач тривалий час позбавлений можливості користуватися своїм майном, з кожним роком його майно втрачає цінність, та він не заперечував в позасудовому порядку ще в 2017 році звільнити земельну ділянку з виплатою компенсації, яку розраховував отримати. Будь-яких належних та допустимих доказів перешкоджання відповідачем затвердженню акту комісією з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам чи знищення садового будинку разом з надвірними спорудами позивачем не надано. За наведених обставин суд вважає за доцільне прийняти до уваги звіт, складений 28 серпня 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість об`єктів незалежної оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить 1 407 874,00 грн. без ПДВ. Враховуючи викладені обставини, суд приходить висновку, що первинний позов Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON] про зобов`язання звільнити земельну ділянку підлягає задоволенню частково, зустрічний позов [PERSON] до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення грошової компенсації має бути задоволений в повному обсязі: зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 627,20 кв.м, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] грошової компенсації у розмірі 1 407 874 (один мільйон чотириста сім тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 00 коп. В решті позовних вимог відмовити. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір - 1 921,00 грн., а відповідачем при поданні зустрічного позову 10510,00 грн. З урахуванням ч. 10 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8 589,00 грн. (10510,00 грн.- 1 921,00 грн.). В частині стягнення витрат за проведення судової експертизи суд відмовляє, з підстав вкладних вище.

Outcome: partial