Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 10 листопада 2013 р. він придбав автомобіль марки «ВАЗ 21063», 1989 р.в., д.н.з. АА 77 50 BC у [PERSON] за 16000 грн, про що останній написав розписку. Договір вони не укладали, а [PERSON] передав йому документи на автомобіль та ключі. [PERSON] придбав вказаний автомобіль у [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02 березня 2013 р. З часу придбання автомобіля він постійно його використовував у власних цілях, зробив ремонт та поліпшення, при цьому його неодноразово зупиняли працівники ДАІ перевіряли документи, проте будь-яких сумнівів чи проблем щодо використання автомобіля не було. 24 жовтня 2014 року під час руху на автомобілі його було зупинено інпектором ДАІ та повідомлено, що автомобіль знаходиться у розшуку та вилучено автомобіль на штрафмайданчик ДАІ. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 р. відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання добросовісним набувачем автомобіля, визнання права власності на автомобіль, зобовязання зняти розшук з автомобіля. [PERSON] позов визнав повністю. Рішення суду набрало законної сили. Розписка не містить положень про розмір процентів за позикою, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача нараховані ним відповідно до ст. 1048 ЦК України проценти за період з 10 листопада 2013 року по 07 квітня 2014 року. За вказаний період відповідно до розрахунку за формолою «розмір процентів/сума боргу/розмір облікової ставки НБУ/100/365-кількість днів прострочення». Вського розмір процентів за весь період з 10 листопада 2013 року по 07 квітня 2015 року становить 2687,99 грн. Крім того, розмір 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання з 10 листопада 2013 р. по 07 квітня 2015 р. становить 16000 грн. *3/100/365*514 днів прострочення 675,95 грн. Таким чином, на його користь підлягають стягненню 16000 грн. основний борг, 2687,99 грн. нарахованих процентів, 675,95 коп. 3 %, а всього 19363,94 грн. Окрім того, безпідставною відмовою у поверненні сплачених коштів та на підставі перенесених хвилювань і переживань значно погіршилося його здоровя, як фізичне так і психологічне. У нього порушився сон, знизилася працездатність, підвищилася роздратованість, появилася депресія, знизився апетит, підвишилася втомлюваність, виникли негативні відчуття органів серцево-судинної системи. Розмір грошової коменсації за завдані йому страждання (моральна шкода) на даний час становить 8000 грн. Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 16000 грн. (основний борг), 2687,99 грн. нарахованих процентів, 675,95 грн. 3% річних, моральну шкоду в розмірі 8000 грн. Представник позивача в суді уточнений позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить у їх задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечення проти позову та зазначає, що будь-яких коштів від співвідповідача [PERSON] за продаж спірного автомобіля він не отримував. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, заперечення проти позову, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.ст. 58-60,10 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Судом дослідженні: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АА 7750 ВС на [PERSON]; Постанова Оболонського районного суду м. Києва від 20 липня 2012 року; Поточні резульатит звірення по «АІС» від 27 жовтня 2014 р.; Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24 жовтня 2014 р.; Розписка від 10.11.2013 р. [PERSON] продав автомобіль ВАЗ 21063, 1989 р.в. При продажі отримав 16000 грн. у покупця [PERSON] Претензій не має; Довіреність від 02.03.2013 р. [PERSON] уповноважує [PERSON] представляти його інтереси у будь-яких установах, організаціях, та підприємствах, незалежно від їх організаційної підпорядкованості, з питань, які будуть стосуватися експлуатації ним та розпорядження від його іменті та в його інтересах належним йому автомобілем [NUMBER]; Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2015 р.; Постанова ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про розшук майна боржника; Копія паспорта [PERSON], ІПН; Копія паспорта [PERSON], [INFO]; Заперечення [PERSON] проти позову; Копія виконавчого провадження № 1998/14 від 13.09.2012 р. Судом встановлено, що 10 листопада 2013 р. [PERSON] придбав автомобіль марки ВАЗ 21063, 1989 р.в., д.н.з. АА 77 50 BC у [PERSON] за 16000 грн, що підтверджується розпискою від 10.11.2013 р. [PERSON] про продаж автомобіля ВАЗ 21063, 1989 р.в. При продажі отримав 16000 грн. у покупця [PERSON] Претензій не має. 24 жовтня 2014 року автомобіль марки ВАЗ 21063, 1989 р.в., д.н.з. АА 77 50 BC був вилучений у позивача відповідно до постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про оголошення розшуку майна транспортного засобу марки ВАЗ 21063, яка винесена на виконанння постанови Оболонського районного суду м. Києва № 3-5531 видана 20 липня 2012 року про оплатне вилучення транспортного засобу у боржника [PERSON] Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 р. [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON], [PERSON], ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про визнання добросовісним набувачем автомобіля, визнання права власності на автомобіль, зобовязання зняти розшук з автомобіля. Вказане рішення набрало законної сили 11 березня 2015 р. Суду не надані належні та допустимі докази (не доказано) позивачем та представником позивача, що [PERSON] продав автомобіль ВАЗ 21063, 1989 р.в., отримував кошти за продаж автомобіля. [PERSON] доручив [PERSON] представляти його інтереси у будь-яких установах, організаціях, та підприємствах, незалежно від їх організаційної підпорядкованості, з питань, які будуть стосуватися експлуатації ним та розпорядження від його іменті та в його інтересах належним йому автомобілем [NUMBER], що підтверджується довіреністю від 02.03.2013 р. Суд визнає, що [PERSON] без відмова [PERSON] продав автомобіль марки ВАЗ 21063, 1989 р.в., що підтверджується рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 р. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 16000 грн. Суд відхиляє позовні вимоги в частині стягнення 2687,99 грн. нарахованих процентів, 675,95 грн. 3% річних, оскільки розпискою не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з п. 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд зазначає, що позивач не надав належні, допустимі докази (не доказав) завдання йому моральної шкоди. Позивач не доказав, що відповідачем йому завдані моральні чи фізичні страждання, перенесення хвилювань і переживань, погіршення здоровя, порушення сну, зниження працездатності, появу депресії. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч.3 ст. 208, ч.1,2 ст. 209, ч.2,3 ст. 213 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин. Враховуючи викладене, на підставі ст. 22 ЦК України,

Outcome: partial