Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 11.08.2017 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26.11.1983 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось по причині того, що вони з відповідачем різні по характеру люди, мають різні погляди на сімейне життя, у їхніх стосунках відсутнє почуття поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини та спільне господарство між ними припинено, на примирення не згодна, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати залишає за собою, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «Швець». Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі та заперечень на позов до суду не подав. Суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе, згідно ст. 224-226 ЦПК України, провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.11.1983 року у Сквирському районному відділі ЗАГС Київської області, актовий запис № 167, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства,сімя розпалась остаточно та збереження сімї є не доцільним, подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 640,00 грн., однак заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved