Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, якого в ході розгляду справі в суді уточнив та просив суд зобовязати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із дочкою [PERSON], [INFO]. Визначити наступні способи участі батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON], [INFO]: 1. Батько має право безперешкодно відвідувати доньку з пятниці (з 18 години 30 хвилин) по неділю (до 19 години 00 хвилин) через тиждень кожного місяця, завчасно попередивши матір дитини про приїзд по телефону або за допомогою іншого засобу звязку. 2. По черзі відвідувати доньку в святкові дні, включаючи день народження доньки з 09 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин. 3. Батько має право на спільний відпочинок з донькою: першу або другу половину шкільних канікул та можливих карантинів у школі дитина проводить з батьком. 4. Батько має право на необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. 5. Батько має право в день побачення з донькою забирати доньку з дому/школи особисто на власний розсуд до себе додому або в інші місця. Зобовязати [PERSON]: у дні та час, визначені даним рішенням для спілкування та спільного відпочинку батька з донькою, одягати та збирати доньку для зустрічі з батьком завчасно повідомляти доньку про час та день зустрічі з батьком, а також повідомляти про причини, що унеможливлюють такі зустрічі, якщо їй це відомо; за два дні до дня зустрічі батька з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це батька особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Вказані вимоги він обґрунтовував тим, що починаючи з серпня 2012 року він та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, під час якого 12.06.2013 року у них народилася донька [PERSON]. У кінці серпня 2015 року вони з відповідачем припинили сімейні відносини і остаточно розійшлися. Після розірвання їхніх відносин донька проживала періодично у нього і у відповідача. Суперечок з цього приводу не виникало. Але приблизно в кінці березня 2016 року відповідачка стала ховати від нього доньку і категорично відмовляє йому з нею зустрічатися. Саме з цього моменту, у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із його донькою, стосовно неможливості його нормального спілкування із його донькою. Всі його намагання, з моменту припинення спільного проживання з відповідачем, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися з донькою. Весь цей час він намагається налагодити нормальний звязок із дитиною, брати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права, як батька сьогодні є порушеними. На підтвердження всього викладеного у позові, є чисельні свідки, письмові матеріали та інші докази. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, він вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Також він звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з метою обстеження майбутніх умов проживання моєї доньки. 02.06.2016 року даною комісією було складено Акт обстеження умов проживання у відповідності до якого комісія дійшла висновку про відповідність мого житла умовам для нормального проживання дитини. Він, як батько, хоче, постійно бачити доньку та мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб спілкуватися з нею, вирішувати абсолютно любі питання повязанні з її розвитком як фізичним, так і духовним, підвищувати її свідомість щодо оточуючого її світу, забезпечувати її усім необхідним та виховувати свою доньку у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, батька. Ніякі сторонні особи, окрім нього не зможуть всьому цьому навчити його доньку, забезпечити це все їй, а також замінити дитині спілкування з батьком та самого батька. Він, як люблячий батько, який відповідно до моральних засад нашого суспільства та у відповідності до чинного законодавства, має із відповідачем рівні права і обовязки щодо їхньої доньки, але відповідач чомусь нехтує його правами, порушуючи їх. Він має першочергове право перед іншими особами, на виховання, утримання, догляд за своєю донькою перед іншими людьми. Згідно Сімейного Кодексу України, він має повне право на безперешкодне спілкування із своєю донькою та брати безпосередню участь у її вихованні та вільному спілкуванні з нею, за відсутності будь-яких інших осіб. У відповідності до ст. 157 СК України, «той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини». Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, він зобов'язаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з донькою, а відповідач не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Він любить свою доньку, тому хоче особисто спілкуватися з нею. Відповідно до ст. 153, ч. 2 ст. 157 СК України він, як батько дитини, на це має право. Відповідач відмовляється укласти з ним договір про виконання ним батьківських прав щодо доньки. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали даний позов з підстав викладених в позовній заяві, крім того, зазначивши, що відповідачем не виконуються в повному обсязі умови нотаріально посвідченого договору, укладеного між сторонами 17.11.2016 року щодо проживання, виховання та утримання дитини, а також заперечували проти задоволення зустрічного позову про стягнення з нього ([PERSON]В.) на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що саме в цій частині позивачем дотримуються умови вищевказаного договору щодо утримання дитини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] спочатку позов не визнала, мотивуючи тим, що позивач ухиляється від участі в утриманні дитини, в звязку з чим нею до суду було подано зустрічну позовну заяву про стягнення з нього на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згодом, в наступних судових засіданнях, відповідач [PERSON] первинний позов визнала в повному обсязі та надала до суду письмову заяву в якій просила її зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення з нього аліментів залишити без розгляду, оскільки між ними досягнуто нотаріально посвідченої домовленості (укладено договір) щодо утримання їхньої дочки [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та винести рішення в інтересах малолітньої дитини. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з серпня 2012 року по кінець серпня 2015 року сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, під час якого у них 12.06.2013 року народилася дочка [PERSON]. Після розірвання їхніх фактичних шлюбних відносин дитина проживала періодично у позивача і у відповідача. Суперечок з цього приводу не виникало. Але приблизно в кінці березня 2016 року відповідач стала ховати доньку від батька і категорично відмовляти йому з нею зустрічатися. Саме з цього моменту, у позивача з відповідачем почалися непорозуміння щодо участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із його донькою, стосовно неможливості його нормального спілкування із дитиною. Всі його намагання, з моменту припинення спільного проживання з відповідачем, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися з донькою. 17.11.2016 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір про проживання, виховання та утримання дитини, проте на противагу від позивача, який зі своєї сторони виконує умови договору щодо утримання вказаної дитини, відповідачем не виконуються в повному обсязі умови вказаного договору, оскільки нею чиняться перешкоди батькові, який проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статей 141 та 157 СК України, мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Спілкування дитини і батьків є неодмінним елементом належного розвитку і виховання дитини. Таке спілкування слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім'ї. Окреме проживання робить неможливим постійний щоденний контакт одного з батьків з дитиною. Бажаним є саме систематичне спілкування дитини з тим із батьків, що проживає окремо, а не епізодичні, несподівані зустрічі. Це спілкування не може носити формальний характер, воно повинно приносити користь дитині, буди джерелом його повноцінного розвитку та виховання. При вирішення даного спору суд приймає до уваги ставлення батька до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що батько дійсно бажає спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні та приділяти дитині достатньо уваги, а дитина бажає бачити батька, який проживає окремо. Відомостей про те, що батько зловживає алкогольними напоями або наркотичними засобами, веде нездоровий спосіб життя, що може мати негативний сплив на дитину, суду не надано. Відповідачем також не надано суду доказів того, що спілкування позивача з дочкою перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, докази на які сторони посилаються, як на підставу заявлених вимог та заперечень, суд приходить до переконання про задоволення позову. Беручи до уваги ту обставину, що позивач в судовому засіданні попросив суд залишити за ним судові витрати по сплаті судового збору, суд вважає за можливе не стягувати їх із відповідача [PERSON].

Outcome: approved