Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що квартира № 8 на майдані Станишівському, 1 в м.Житомирі належить на праві сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло № 64354, видане Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради 03.08.2016 року. Підставою для вселення у дану квартиру був ордер, виданий на ім»я [PERSON], її сина [PERSON], невістки [PERSON] та онука [PERSON], згідно рішення виконавчого комітету Корольовської районної ради від 19.10.1994 року № 214. В 1998 році відповідачка [PERSON] за власною заявою була знята з реєстраційного обліку за вказаною адресою і зареєстрована в [INFO], однак продовжувала мешкати в спірній квартирі, пояснивши синові [PERSON], що її перебування в квартирі є тимчасовим на час здійснення ремонтних робіт за новим місцем проживання. Після завершення ремонтних робіт, відповідачка квартиру не звільнила, замінила замок на вхідних дверях квартири №8 на майдані Снанишівському і позбавила права позивача користуватися своєю власністю на власний розсуд. На підставі викладеного позивач просить суд постановити рішення про припинення сервітутного права на проживання відповідачки [PERSON] в квартирі №8 на майдані Станишівському,1 в м.Житомирі шляхом визнання її втратившою права на користування жилим приміщенням та усунути перпешкоди у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] з вказаної квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. Треті особи [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] підтримали позовні вимоги [PERSON] Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи з наступного. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст.16 ЦК України.) . Судом встановлено, що квартира № 8 на майдані Станишівському, 1 в м.Житомирі належить на праві сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло № 64354, видане Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради 03.08.2016 року. Підставою для вселення у дану квартиру був ордер, виданий на імя [PERSON], її сина [PERSON], невістки [PERSON] та онука [PERSON], згідно рішення виконавчого комітету Корольовської районної ради від 19.10.1994 року № 214. В 1998 році [PERSON] за власною заявою була знята з реєстраційного обліку за вказаною адресою і зареєстрована в [INFO], однак продовжувала мешкати в спірній квартирі, пояснивши синові [PERSON], що її перебування в квартирі є тимчасовим на час здійснення ремонтних робіт за новим місцем проживання. Після завершення ремонтних робіт, відповідачка [PERSON] квартиру не звільнила, замінила замок на вхідних дверях квартири №8 на майдані Снанишівському і позбавила права позивача користуватися своєю власністю на власний розсуд. За правилами ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття члена сімї наймача (за аналогією - власника житла) на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, такий член сімї втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, право проживання членів сім'ї власника житла є правом сервітутного типу і відноситься до особистих сервітутів. Сервітутне право користування житлом набувають члени сім'ї власника житла за фактом набуття статусу члена його сім'ї. Необхідною умовою виникнення зазначеного сервітуту є спільне проживання членів сім'ї з власником житла та ведення спільного господарства. За правилами ч.1 ст.156 ЖК УРСР, передбачено, що члени сім»ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування квартирою №8 на майдані Снанишівському, 1 в м.Житомирі, оскільки в 1998 році була знята з реєстраційного обліку за вказаною адресою за власною заявою та зареєструвалась в квартирі [ADDRESS], чим створює перешкоди власнику у здійсненні права вільного користування та розпорядження своїм майном. За таких умов, права позивача як власника квартири підлягають захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до с.2, ч.3, ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Тому з відповідачки слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved