Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що його мати - [PERSON] була власником житлового будинку №3 розташованого по вул.Центральна в с.Глиниця Радомишльського району. Мати померла 07.10.2013 року. При житті вона склала заповіт яким заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] Рідний брат позивача [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини а користь позивача. При житті мати позивача документи на право власності на даний будинок виготовити не встигла, тому позивач вимушений звернутись до суду. В судове засідання сторони не зявились, про день і час слухання справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] була власником житлового будинку №3 розташованого по вул.Центральна в с.Глиниця Радомишльського району. [PERSON] померла 07.10.2013 року. При житті вона склала заповіт яким заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] Рідний брат позивача [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на користь позивача. При житті мати позивача документи на право власності на даний будинок виготовити не встигла, тому позивач вимушений звернутись до суду. Як видно з повідомлення Житомирського БТІ, право власності на спірний будинок не зареєстровано. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом доглядом за будинком та користуванням земельною ділянкою. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved