Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог в позовній заяві посилається на те, що 22.10.2005 року на підставі договору дарування, його мати - [PERSON], подарувала йому житловий будинок [ADDRESS]. Згідно п. 1 договору дарування, [PERSON] подарувала, а він [PERSON] прийняв в дар житловий будинок [ADDRESS]. Цей будинок належав дарувальнику - [PERSON], на підставі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.12.1997 року за реєстром №6-3090, зареєстрованого Дніпропетровським МБТІ 05.02.1998 року за №295-68. Згідно п. 5 договору - право власності Обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Обдарований свідчить, що він дарунок приймає. Прийняттям дарунку вважатиметься одержання оригінального примірника цього договору після його нотаріального посвідчення. Право власності на житловий будинок зареєстровано ним в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за №11929899 від 01.03.2006 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 01.03.2006 року. В будинку [ADDRESS] зареєстровані мати позивача - [PERSON], [INFO] та брат - [PERSON], [INFO]. У травні 2012 року [PERSON] зібрав свої особисті речі та виїхав з будинку у невідомому напрямку і вже більше року не мешкає в ньому без поважних причин. Житловим будинком відповідач не користується, не приймає участі в його утриманні, в оплаті комунальних послуг. Де мешкає [PERSON] зараз, не відомо. Позивач, я власник будинку, змушений самотужки сплачувати комунальні платежі. Відомо, що комунальні служби за свої послуги нараховують для сплати суми у відповідності не до кількості фактично проживаючих, а до кількості фактично зареєстрованих осіб. Тому, я несу додаткові витрати за користування водою, газом, теплом тощо. Позивач просить визнати [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою [ADDRESS] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Бабушкінський районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області зняти [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою [ADDRESS] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідача понесені витрати по справі. В судовому засіданні позивач з представником посилаючись на обставини, викладені у позові, позов підтримали, просили його задовольнити, в дане судове засідання не з»явились, представник позивача надала заяву з проханням провести судове засідання в його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з»явився про день, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником будинку по [ADDRESS], в якій зареєстровані та проживають позивач та його мати, та відповідач [PERSON], [INFO], який не проживає у будинку вже більше року. Відповідач у вказаній квартирі не проживає з травня 2012 року, його особистих речей в квартирі немає, витрати за комунальні послуги він не несе, але залишається зареєстрованим в будинку. Факт не проживання відповідача у вказаній квартирі більше року підтверджується актом комісії Квартального комітету №14 від 07.08.2013 року. Також, не проживання відповідача більше року у будинку за вказаною адресою підтверджується поясненнями свідків в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає [ADDRESS] без поважних причин більше року, чим порушує права позивача як власника будинку на розпорядження, володіння та користування вказаною квартирою. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування та реєстрації в жилому приміщенні підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved