Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 18.10.2012 року, між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, відповідно до якого банк надав йому кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 31.03.2016 року має заборгованість 18079,36 грн., що складається з наступного: - заборгованість за кредитом становить 1949,03 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом становить 11993,22 грн.; - заборгованість за пенею та комісією становить 2800,00 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) становить 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) становить 837,11 грн. Посилаючись на статті ЦК України та на умови кредитного договору, позивач просить суд: -стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 18079,36 грн.; -стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у котрій просить суд справу розглянути у їх відсутності, позов підтримав у повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про час розгляду справи своєчасно попереджений, що підтверджується повідомленням, заперечень не надіслав, у звязку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ч. 1, 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому, що [PERSON] порушив умови договору. Вимоги позивача підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.4-5), заявою позичальника (а.с.6), копією кредитного договору № б/н від 18.10.2012 року (а.с.9-32). На підставі викладеного,

Outcome: approved