Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 29.10.2013 року працює у належному відповідачеві відокремленому підрозділі - вагонній дільниці станції «Київ - Пасажирський» на посаді провідника пасажирських вагонів. 05.10.2015 року відповідачем, в особі начальника Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський», видано наказ № 415 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», пунктом 1 якого позивачу оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, що виявилось у несанкціонованому втручанні в роботу камер відеоспостереження. Позивач вважає, що порушень трудових обов'язків з його боку допущено не було, вини позивача у відключенні та втручанні в роботу системи відеоспостереження немає, а отже притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконним та підлягає скасуванню, окрім цього відповідно до п. 2.3 Колективного договору, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом вагонної дільниці станції «Київ - Пасажирський» на 2012-2015 роки, у випадку притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності з ініціативи Адміністрації, остання зобов'язалася здійснювати це тільки за згодою профспілкового комітету профспілки, членом якої є працівник, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Такої згоди профспілкова організація не надавала, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням перенести розгляд справи, у зв'язку з його перебуванням у відпустці за сімейними обставинами, при цьому додавши до заяви Наказ № 193/т від 15.03.2016 року про надання йому відпустки в період з 21.03.2016 року по 25.03.2016 року, тоді як розгляд справи відбувся 31.03.2016 року, у зв'язку з чим вказана представником відповідача причина перенесення розгляду справи не може бути визнана судом як поважна. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що позов підлягає задоволенню, оскільки Первинна профспілкова організація працівників вагонної дільниці ст. Київ -Пасажирський згоди на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани не надавала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив. З 29.10.2013 року позивач працює у належному відповідачеві відокремленому підрозділі - вагонній дільниці станції «Київ - Пасажирський» на посаді провідника пасажирських вагонів, на підставі строкового трудового договору у формі контракту № 1142 від 29.10.2013 року, строком дії від 29.10.2013 до 29.10.2018 року ( а. с. 3-5). Пунктом 1 наказу № 415 від 05.10.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивачеві оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, що виявилось у несанкціонованому втручанні в роботу камер відеоспостереження (а. с. 6-7). 30.09.2015 року відповідачем у позивача було відібрано письмове пояснення, в якому позивач зазначив, що до відключення та втручання в роботу системи відоеспостереження ніякого відношення не мав ( а. с. 12). В судовому засіданні встановлено, що відповідачу було відомо про те, що [PERSON] є членом Первинної профспілкової організації працівників вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський. Даний факт сторонами не заперечувався. Відповідно до п.2.3. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Вагонної дільниці станції Київ-пасажирський на 2012-2015 роки, прийнятого на конференції трудового колективу Вагонної дільниці станції «Київ-пасажирський» 30.05.2012 року, у випадку притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності з ініціативи Адміністрації, остання зобов'язалася здійснювати це тільки за згодою профспілкового комітету профспілки, членом якої є працівник, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п.2.13 цього Колективного договору сторони мали домовленість, що на оперативні наради, на яких розглядаються випадки порушення працівниками трудової дисципліни, необхідно запрошувати представника профспілки, членом якої є працівник. В матеріалах справи відсутні будь-які дані, з яких би вбачалося, що на оперативній нараді, на якій розглядалося питання порушення позивачем трудової дисципліни, був присутній представник профспілки, як відсутні будь-які дані, що такий запрошувався чи отримав запрошення, проте не з'явився на нараду. Будучи обізнаним про те, що позивач є членом профспілки, відповідач наказ № 415 від 05.10.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», на погодження до Первинної профспілкової організації працівників вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський не надав. В судовому засіданні встановлено, що Первинна профспілкова організація працівників вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський згоди на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани не надавала, але всупереч цьому відповідач виніс наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ст. 252. зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Відповідно до ч.3 ст.13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом Вагонної дільниці станції Київ-пасажирський на 2012-2015 роки передбачені зазначені вище додаткові, порівняно з чинним законодавством гарантії, яких відповідач не дотримався. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України стороні, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхіленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved