Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з означеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 30 липня 2011 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Остаточно припинили сімейні відносини в листопаді 2017 року. Причиною розпаду сімї вказує сварки з відповідачем, відсутність порозуміння, почуття любові та поваги. З листопада 2017 року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, таке буде суперечити її інтересам. Прізвище при розірванні шлюбу просить залишити без змін. Позивач в судове засідання не з`явилася надавши заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач, згідно з поданою до суду заявою, просив про розгляд справи у його відсутність. В поданій заяві вказав на визнання позову. Відзиву на позов не подавав. У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до таких висновків. 30 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу - Михайловська) [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 245. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Учасниками справи, з урахуванням подання відповідачем заяви про визнання позову визнано, що сторони на момент звернення з позовом спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, не мають бажання до збереження шлюбу. Позивач зареєстрована за адресою: [INFO], проживає: [INFO]. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], проживає: [INFO]. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність спору між сторонами щодо наявності чи відсутності підстав для розірвання шлюбу. При вирішенні спору суд виходить з таких норм законодавства. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено нормами ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За ч.1 ст.106 СК України визначено, що подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Також, за ч.1 ст.107 СК України, шлюб розривається органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою одного із подружжя, якщо другий із подружжя: 1) визнаний безвісно відсутнім; 2) визнаний недієздатним. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням визнання учасниками справи тих фактів, що сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та враховуючи, що сторони не наполягали на наданні строку для примирення подружжя, а судом самостійно підстав для надання такого строку не встановлено, з урахуванням того, що визнання позову відповідачем в цій частині не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що аргументи позивача про фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин з відповідачем та неможливість збереження сім`ї, наведені в якості підстав для звернення з позовом обґрунтовані, підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами. Також,\~враховуючи те,\~що станом\~на момент\~розгляду справи\~сторони перебувають\~у шлюбі\~між собою\~та внаслідок\~наявності у\~сторін дитини\~не мають\~можливості подати\~до органів,\~що здійснюють\~державну реєстрацію\~розірвання шлюбу\~відповідну заяву\~в силу\~вимог ст.106\~СК України,\~позивач наполягає\~на відсутності\~бажання продовжувати\~сімейні відносини\~з відповідачем\~-\~суд приходить\~до висновку\~про те,\~що подальше\~збереження шлюбу\~суперечить інтересами\~позивача та\~дані інтереси,\~в силу\~ст.112\~СК України,\~неможливо захистити\~іншим шляхом,\~ніж шляхом\~ухвалення відповідного\~судового рішення.\~І в\~зв`язку\~з підтвердженням\~матеріалами справи\~факту того,\~що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу. При цьому, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору в сумі 741,00 грн., задоволення позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду судом справи по суті суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору 352,40 грн. з відповідача та відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 352,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved