Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав наступне. 12.12.2017 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №186. Від спільного проживання у сторін народилася дитина, дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не погоджується, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 24.11.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.12.2017 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), актовий запис №186, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У сторін народилася дитина, дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Внаслідок непорозумінь сім`я повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають тривалий час, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved