Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою,\~в обґрунтування\~вимог якої\~зазначив,\~що 25 січня 2019 року між ним і відповідачем було укладено договір № С1/14 купівлі-продажу майнових прав. Посилаючись на положення вказаного договору та відповідні норми Цивільного кодексу України, позивач вказує, що відповідач не здійснив будівництво об`єкта нерухомого майна, чим не виконав і порушив умови укладеного між ними договору, а тому просить розірвати зазначений договір та стягнути з відповідача сплачені ним грошові кошти за вказаним договором в сумі 375\~789 гривень 00 копійок разом із пенею в розмірі 4\~137\~436 гривень 89 копійок, що позивач розрахував відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач в судове засідання не прибув; представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, у якій також підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з викладених у заяві підстав та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи шляхом отримання судової повістки про виклик за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, не забезпечив прибуття в судове засідання свого представника і не повідомив суд про причини неприбуття свого представника, суд вважає причини неприбуття представника відповідача в судове засідання неповажними. Оскільки,\~представник відповідача\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин,\~відповідач не\~подав відзив\~та представник\~позивача не\~заперечила проти\~вирішення справи\~в заочному\~порядку,\~на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 25 січня 2019 року між [PERSON] і ТОВ «Юність інвест» укладено договір № С1/14 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого останнє продало, а позивач купив майнові права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири за будівельним № 14 із плановим терміном закінчення будівництва у ІІ-му кварталі 2019 року (а.с 15 17). Зокрема, пунктами 3.3 і 5.4.6 вказаного договору визначено, що об`єкт нерухомості передається продавцем покупцю шляхом підписання Акта прийому-передачі об`єкта нерухомості та покупець зобов`язується прийняти об`єкт нерухомості на підставі Акту прийому-передачі об`єкта нерухомості в день, зазначений у відповідному повідомленні продавця. Натомість, під час розгляду справи судом встановлено, що у строки встановлені укладеним між сторонами договором об`єкт нерухомості будівництвом не закінчено та за актом приймання-передачі споживачу не передано. Відповідно до норми\~частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Норма статті 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 610\~ЦК України\~визначає,\~що порушенням\~зобов`язання є\~його невиконання\~або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до норми частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як підсумок, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем, як продавцем обов`язку по закінченню будівництва у ІІ-му кварталі 2019 року є істотним порушенням ним умов договору, оскільки внаслідок цього позивач, як покупець значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, а тому існують передбачені законом підстави для дострокового розірвання укладеного між сторонами договору. Із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог Акту звіряння взаємних розрахунків за укладеним із відповідачем договором, вбачається, що за вказаним договором позивач здійснив на користь відповідача сплату грошових коштів в сумі 375\~789 гривень 00 копійок (а.с. 27). Посилаючись, на статтю 653 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму грошових коштів, що була сплачена ним за договором. Проте, суд не вбачає правових підстав для повернення позивачу грошових коштів, що були сплачені ним відповідачу за укладеним між ними договором, оскільки норма частини четвертої статті 653 ЦК України передбачає, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, пункт 6 укладеного між сторонами договору «Порядок та строки повернення покупцю коштів, винагорода продавця», не встановлює обов`язку відповідача щодо повернення сплачених покупцем грошових коштів у зв`язку із розірванням вказаного договору в судовому порядку. Крім того, грошові кошти в сумі 375\~789 гривень 00 копійок не є збитками, завданими розірванням договору, а тому посилання позивача на частину п`яту статті 653 ЦК України, як на підставу їх стягнення є помилковим. Разом з цим, норми частини першої статті 611 ЦК України визначають, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Також, відповідно до частини п`ятої статті 653 ЦК України, якщо договір розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Отже, на підставі наведених норм статей 611 і 653 ЦК України, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за договором, який суд розриває у зв`язку з істотним порушенням ним договору, у позивача виникло право вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Згідно із частиною п`ятою статті 10 «Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством; у разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сума сплачених позивачем на користь відповідача грошових коштів складає 375\~789 гривень 00 копійок, а період прострочення застосований позивачем: з 01 липня 2019 року до 01 липня 2020 року із застосуванням 3 % на день. Так, розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання обраховується наступним чином за формулою [пеня] = [сума боргу] [ставка пені (%)] / 100% / 365 днів [кількість днів]. Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня 01.07.201918.07.201918375 789.0017.51095202 926.06 19.07.201905.09.201949375 789.00171095552 409.83 06.09.201924.10.201949375 789.0016.51095552 409.83 25.10.201912.12.201949375 789.0015.51095552 409.83 13.12.201930.01.202049375 789.0013.51098552 409.83 31.01.202012.03.202042375 789.00111098473 494.14 13.03.202023.04.202042375 [NUMBER] 24.04.202011.06.202049375 [NUMBER] 12.06.202001.07.202020375 [NUMBER] всього: 4 137 436.89 Тобто, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідача за вказані періоди складає 4 137\~436 гривень 89 копійок та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі частини п`ятої статті 10 «Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, позов є обґрунтованим але підлягає частковому задоволенню в обсязі штрафних санкцій встановлених судом. Одночасно, на підставі частини шостої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, суд обов`язково враховує вимоги частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Отже, враховуючи, що у позові заявлено і задоволено судом одну позовну вимогу майнового характеру (про стягнення грошових коштів) та одну позовну вимогу немайнового характеру (про розірвання договору), з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, що дорівнює 62\~061 гривня 55 копійок + 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial