Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 21.02.2017 р. він був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідачем не було здійснено виплати відповідних сум заробітної плати після звільнення. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь суму невиплаченої заробітної плати у розмірі 10491 грн. 14 коп.; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст. 117 КЗпП України. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник ПАТ «СМНВО» у судове засідання не зявився, надано письмові пояснення, згідно яких проти задоволення позову частково заперечували. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» у трудових відносинах /а.с.6-7/. 21.02.2017 р. позивача [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 03.07.2017 р. № 16-07/705 на день звільнення працівника [PERSON] сума заборгованості належної до виплати становить 10491 грн. 14 коп. Отже заборгованість у сумі 10491 грн. 14 коп. підлягає стягненню. За змістом статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що в день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачу виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачу не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 03.07.2017 р. № 16-07/705 на день звільнення працівника [PERSON] середньоденна заробітна плата позивача становить 125 грн. 85 коп., а середньомісячна заробітна плата становить 2634 грн. 94 коп. Відповідно до Наказу від 21.03.2014 р. № 75 ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на підприємстві встановлений неповний робочий тиждень. За період з 22.02.2017 р. по 10.07.2017 р. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 11294 грн. 86 коп. (2634,94 х 4 місяці = 10539,76) Судом встановлено, що з урахуванням встановленого неповного робочого тижня у червні місяці було 3 робочі дні, а у липні 3 робочі дні, всього 6 днів. (125,85 х 6 днів = 755,10). Отже за період з 22.02.2017 р. по 10.07.2017 р. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 11294 грн. 86 коп. (10539,76 + 755,10 = 11294,86). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.2017 р. по 10.07.2017 р. у сумі 11294 грн. 86 коп. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць у сумі 2634 грн. 94 коп.

Outcome: approved