Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачем по справі 19.12.2013 року був укладений кредитний договір №310/4227ВCL2А, згідно якого відповідач отримала кредит у сумі 31800,00грн. Згідно з договором факторингу №1706/1 від 17.06.2015 року ПАТ «Платинум Банк» відступило право вимоги за кредитним договором від 19.12.2013 року №310/4227ВCL2А позивачу по справі, про що було повідомлено відповідача листом із зазначенням суми заборгованості відповідача за кредитними договором від 19.12.2013 року №310/4227ВCL2А у розмірі 69827,48 гривень. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим на момент укладання договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015 року прострочена заборгованість за кредитним договором становить 69827,48 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 31800,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3116,27 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 34911,21 грн. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором від 19.12.2013 року №310/4227ВCL2А у сумі 69827,48 гривень, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачем по справі 19.12.2013 року був укладений кредитний договір №310/4227ВCL2А, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 31 800,00грн.. Згідно з договором факторингу №1706/1 від 17.06.2015року ПАТ «Платинум Банк» відступило право вимоги за кредитним договором від 19.03.2013 року №310/4227ВCL2А позивачу по справі, про що було повідомлено відповідача листом із зазначенням суми заборгованості у розмірі 69827,48 гривень. Відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим на момент укладання договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015року року прострочена заборгованість за кредитним договором становить 69827,48 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 31800,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3116,27 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 34911,21 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи, що в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження позовні вимоги позивача, а також приймаючи до уваги, що до теперішнього часу відповідач заборгованість у повному обсязі не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №310/4227ВCL2А від 19.12.2013 року в сумі 69827,48 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 31800,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3116,27 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 34911,21 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved