Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Дерев'яна, вул. Ярова, буд. № 36. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що 17 липня 2017 року помер її чоловік, [PERSON]. Після смерті чоловіка позивача відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який він отримав у власність у порядку спадкування від свого батька [PERSON], про що ним було отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно із заповітом [PERSON] заповів своїй дружині [PERSON] вищезазначене нерухоме майно та позивач у передбачений законом строк звернувся до Обухівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно нотаріусом йому було відмовлено, оскільки в наданих документах не вказано повну адресу нерухомого майна і відсутня реєстрація права власності на зазначене майно та рекомендовано звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суд заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач, Деревянська сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, подав клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради та позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 17 липня 2017 року помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 12 та видано свідоцтво про смерть серії І-ОК№ 409484. [PERSON] до дня своєї смерті проживав за адресою: [INFO], що підтверджується копією довідки, виданої виконкомом Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області (а.с. 27). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок, який знаходяться за адресою: Обухівський район, с. Деревяна, вул. Ярова, буд. 36, та дві земельні ділянки, які розташовані також за даною адресою, який він отримав у власність у порядку спадкування після смерті свого батька [PERSON], про що ним було отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НМТ 763644 від 25 квітня 1987 року. Згідно із заповітом, складеним та посвідченим секретарем виконавчого комітету Дерев'янської сільської ради Обухівського району, [PERSON] заповів житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Дерев'яна, вул. Ярова, буд. 36, своїй дружині [PERSON]. 01 серпня 2017 року до Обухівської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON] за наслідками розгляду якої було заведено спадкову справу за № 238/2017 та видано позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме: на земельні ділянки площею 0,0897 га та 0,25 га, які розташовані за адресою: Обухівський район, с. Дерев'яна, вул. Ярова, буд. 36. Проте, державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори листом № 289 від 06.02.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Дерев'яна, вул. Ярова, буд. 36 було відмовлено, оскільки в документах підтверджуючих право власності [PERSON] не вказано повну адресу нерухомого майна та відсутня реєстрація права власності на вищезазначений обєкт спадщини. Як встановлено судом, померлий [PERSON] був власником житлового будинку, розташованого в селі Деревяна, Обухівського району, Київської області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори 25 квітня 1987 року з якого вбачається, що спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться в селі Дерев'яна Обухівського району Київської області, належало померлому спадкодавцю [PERSON] на підставі довідки, виданої виконкомом Дерев'янської сільської Ради народних депутатів від 25 квітня 1987 року за № 111 та зареєстрованого в погосподарській книзі цього ж виконкому за № 77. Факт належності [PERSON], а до успадкування ним [PERSON], житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Дерев'яна, вул. Ярова, 36, підтверджується витягами з погосподарських книг Дерев'янської сільської ради Обухівського району за період з 1985 по 2017 роки. З зазначених витягів з погосподарських книг Деревянської сільської ради вбачається, що [PERSON], а в подальшому (з 1987 року) [PERSON] були власниками житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Дерев'яна, вул. Ярова, 36. Окрім того, з витягу погосподарської книги Дерев'янської сільської ради Обухівського району за період з 1986 по 1990 року вбачається, що житловий будинок належний [PERSON], а в подальшому (з 1987 року) [PERSON] зареєстровано за особовим рахунком за № 77, що відповідає даним, внесеним до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 квітня 1987 року. З листа голови Дерев'янської сільської ради Обухівського району Київської області № 61 від 9 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно були зареєстровані за адресою: [INFO], згідно з даними погосподарських книг. Відповідно до даних погосподарського обліку за [PERSON] інших житлових будинків на території Деревянської сільської ради Обухівського району не рахується. Згідно з Довідкою виданої [PERSON] виконавчим комітетом Дерев'янської сільської ради Обухівського району № 214 від 26 липня 2017 року вбачається, що вона проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті та вела спільне господарство в с. Дерев'яна, по вул. Ярова, буд. 36. Окрім того як вбачається з копії спадкової справи, факт належності [PERSON] житлового будинку за адресою: с. Деревяна, вул. Ярова, 36, підтверджується тим, що він був власником двох земельних ділянок за цією ж адресою з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства, на які земельні ділянки позивачем вже отримано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 січня 2018 року. Отже з огляду на вищевикладені обставини судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину та записів в погосподарських книгах Дерев'янської сільської ради Обухівського району був власником житлового будинку за адресою: с. Дерев'яна, вул. Ярова, буд. 36, проте у звязку з відсутністю адреси розташування нерухомого майна в правовстановлюючому документі позивач не може отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей 328, 392, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судовому практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року вбачається, що «Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Враховуючи вищевикладене, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Дерев'яна, вул. Ярова, буд. № 36, який належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але юридично не оформлено, перейшло до його спадкоємців, тобто до позивача по справі [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України вказує, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу України. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст.1217 ЦК України\~спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно\~зі ст.1222 ЦКУ\~спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] та єдиною особою, яка подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, тобто прийняла спадщину після смерті чоловіка в установленому законом порядку, тому відповідно до вимог законодавства є всі правові підстави для задоволення позову. Як вбачається зі змісту статей\~10,\~11,\~13 ЦПК України, цивільне\~\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства та при розгляді справ суд керується верховенством права.\~\~Учасники справи\~\~мають рівні\~\~права\~\~щодо\~\~здійснення всіх процесуальних прав та їх обовязків, передбачених законом,\~\~їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.\~\~Суд розглядає цивільні справи не інакше як\~\~за\~\~зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в\~\~межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки право позивача на набуття права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Дерев'яна, вул. Ярова, буд. № 36, в порядку спадкування за заповітом неможливо оформити позивачу у встановленому законом порядку,\~\~від прийняття спадщини він не відмовився, тому суд вважає, що відповідно до змісту ст. 1218 ЦК України позов є обґрунтований і право позивача підлягає судовому захисту, а позовні вимоги задоволеню. Вимоги про стягнення судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved