Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 12.12.2017 року обґрунтовуючи тим, що ПрАТ «Київобленерго» є повним правонаступником ПАТ «Київобленерго» та постачає електроенергію за регульованим тарифом на території Київської області. Особовий рахунок на використання електроенергії в будинку № 34 по вулиці Першотравневій в с. Олійникова Слобода Білоцерківського району Київської області, відкрито на імя [PERSON] з якою укладено Договір про користування електричною енергією № 570038 від 27.01.2005 року. Всупереч п. 3 ПКЕЕН та п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач не зверталась до ПрАТ «Київобленерго» з приводу переукладення Договору про користування електричною енергією, тому фактично користування електроенергією здійснюється відповідно до ст. 714 ЦК України. Згідно абз. 6,8 п.11 Договору відповідач зобовязалась оплачувати спожиту електричну енергію і узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. У відповідності до абз. 5 п.20 Договору, відповідач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії, самовільне підключення до електромережі і споживання електричної енергії без приладів обліку. Технічною перевіркою 19.06..2017 року, працівниками енергопостачальника було виявлено порушення ПКЕЕН: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачальника без порушення схеми обліку, за підсумками перевірки складено акт № К 034359. Згідно п. 53 ПКЕЕН та у відповідності з пунктом 4, п. 3.1, п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року, відповідачу нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 1542,54 грн. В добровільному порядку відповідач кошти не сплачує, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Київобленерго» вартість безобліково використаної електроенергії в розмірі 1542,54 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], є власником будинку № 34 по вулиці Першотравневій в с. Олійникова Слобода Білоцерківського району Київської області та побутовим споживачем електричної енергії за даною адресою, на підставі Договору про користування електричною енергією № 570038 від 27.01.2005 року, що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 5-7,15,30-33). Особовий рахунок на використання електроенергії в будинку № 34 по вулиці Першотравневій в с. Олійникова Слобода Білоцерківського району Київської області відкрито на імя [PERSON], яка всупереч п. 3 ПКЕЕН та п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не зверталась до енергопостачальника з приводу переукладення Договору про користування електричною енергією, тому фактично, користування електроенергією здійснюється відповідно до ст. 714 ЦК України, що сторонами не заперечується. Як вбачається з копії акта про порушення № К 034359 від 19.06.2017 року ( а.с.8), що складений в присутності трьох представників постачальника електричної енергії та споживача [PERSON] за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Олійникова Слобода, вул. Першотравнева, 34 , відповідач порушила п. 36, п.42 ПКЕЕН, а саме: самовільно підключила електроустановку до електричної мережі енергопостачальника без порушення схеми обліку. Даний факт відповідач визнала, про що зазначила в поясненнях викладених в акті. Відповідно до протоколу № 210 від 26.06.2017 року, засіданням комісії по розгляду акта № К 034359 від 19.06.2017 року, в присутності споживача, згідно п. 36, п. 42 ПКЕЕН та у відповідності з п. 3.1.4, п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року, відповідачу нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 1542,54 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9-10). Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електричної енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Згідно абз. 6,8 п.11 Договору відповідач зобовязалась оплачувати спожиту електричну енергію і узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. У відповідності до абз. 5 п.20 Договору, відповідач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії, самовільне підключення до електромережі і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, відповідач зобов'язаний: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Згідно абз. 5 п. 37 ПКЕЕН, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Відповідно до абз. 5 п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357, споживач несе відповідальність згідно законодавства за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліків. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову, акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» відповідач, як споживач електричної енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергію та за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України, власність зобовязує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи, що за вказаною адресою між сторонами укладено договір про постачання електроенергії, відповідач не зверталась до постачальника із заявою про припинення електропостачання до будинку, який перебуває у її власності, допустила порушення умов договору, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування витрат за безобліково використану електроенергію. Вартість електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення, визначається згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року за № 562, відповідно до якої відповідачу нарахована сума коштів, у розмірі 1542,54 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказами в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а відповідно до ч.1 ст. 142 цього Кодексу, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову. Позивач сплатив при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1600,00 грн. ( а.с. 1), відповідач заявила про визнання позову до початку розгляду справи по суті, тому суд повертає Приватному акціонерному товариству «Київобленерго» ( Білоцерківський районний підрозділ) з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого ним при поданні позову, згідно платіжного доручення № [NUMBER] від 09.10.2017 року, в розмірі 800,00 грн., та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 800,00 грн.

Outcome: approved