Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати обґрунтовуючи їх тим, що 16 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі, за умовами якого він передав в оренду строком на 5 років належну їй на праві власності земельну ділянку площею 9,1600 га відповідачу, який мав сплачувати їй щороку до 30 грудня поточного року за користування землею орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки 238554 грн., тобто в сумі 7156 грн. 62 коп., але в порушення умов вказаного договору відповідач не сплатив їй орендну плату за 2012 рік - 686 грн. 35 коп. та за 2013 рік - 7156 грн.62 коп., заборгувавши таким чином їй 7842 грн. 97 коп. орендної плати. Вважає, що відповідач систематично порушує її право на отримання орендної плати, що є підставою розірвання договору та стягнення заборгованості по орендній платі. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що з позивачем дійсно укладений договір оренди, однак орендну плату він виплатив наперед за 2012 - 2013 роки в розмірі 8 000 грн. у зв'язку з тим, що позивач мала виїжджати за межі країни, з цієї суми ним сплачені відповідні податки. Вважає, що підстав для розірвання договору та стягнення орендної плати немає. На даний час використовує земельну ділянку за призначенням та має намір сплатити за оренду за 2014 рік. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі Державного акту серії ЯИ №694025 від 06.04.2010 р. належить земельна ділянка площею 9,1600 га, що розташована на території Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. 16 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі на строк 5 років, який зареєстрований 26 листопада 2012 року в відділі Держкомзему у Бобринецькому районі за №352088284002715. Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% він нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 7156 грн.62 коп. Орендна плата вноситься у строк до 30.12. поточного року ( п.11 Договору) та переглядається раз у три роки ( п.13 Договору). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач, викладаючи позовні вимоги, не посилався на письмові, інші докази як на підтвердження своїх вимог. У відповідності до ст. 169 ч.3 ЦПК України судом було викликано позивача, яка брала участь в судовому засіданні для дачі особистих пояснень та для допиту її за клопотанням представника як свідка. В судове засідання для дачі особистих пояснень позивач не з'явилася через відсутність на території України, представником позивача клопотань про неможливість розгляду справи без її участі не надавалося. Таким чином, з урахуваннм положень цивільного процесуального законодавства щодо надання доказів на підтвердження позовних вимог сторонами, судом відзначається, що позивачем не доведено належними доказами порушення її права орендодавця на отримання орендної плати, в тому числі систематичності такого порушення, тому підстав для розірвання договору та стягнення заборгованості в сумі 7842 грн.97 коп. немає, і у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed