Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом.\~Свої позовні\~вимоги обґрунтував\~тим,\~що він\~є власником\~квартири [ADDRESS] ,\~згідно свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від\~15.07.1994\~року,\~реєстровий номер\~54221\~у книзі\~№138\~(1/4\~частина);\~свідоцтва про\~право власності\~спадщину за\~законом від\~25.01.2011\~року,\~посвідченого державним\~нотаріусом Першої\~Херсонської державної\~нотаріальної контори\~Гудимою О.Б.\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №1-75\~(1/4\~частини);\~свідоцтва про\~право спадщину\~за заповітом\~від 11.04.2013\~року,\~посвідченого державним\~нотаріусом Першої\~Херсонської державної\~нотаріальної контори\~Гудимою О.Б.\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №1-568\~(1/4\~частина).\~Позивач фактично\~проживає та\~зареєстрована у\~вказаній квартирі.\~Разом з [PERSON] зареєстрований також її дядько [PERSON] . Але, відповідач не проживає за місцем реєстрації з 12.04.2013 рокую Встановити місце його фактичного проживання не можливо, тому відсутня можливість зняти відповідача з місця реєстрації проживання. У зв`язку з цим, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , що належить [PERSON] 23.08.2019 року позивач надав до суду заяву про уточнення підстав позову, в якій зазначив, що позивач та відповідач не можуть вважатися однією сім`єю, оскільки вони не проживають разом, не пов`язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов`язків один перед одним. Реєстрація місця проживання відповідача у вказаній квартирі чинить власнику житла перешкоди у реалізації його права користування належною його власністю. Відповідач у вказаній квартирі не проживає більше шести років, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення та не приймає участі у спільному побуті. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.10.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.07.1994 року, реєстровий номер 54221 у книзі №138 (1/4 частина), свідоцтва про право власності спадщину за законом від 25.01.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №1-75 (1/4 частини), свідоцтва про право спадщину за заповітом від 11.04.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №1-568 (1/4 частина). Згідно договору дарування від 16.06.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №1-1041, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у дар належну дарувальнику на праві особистої приватної власності ј частину трикімнатної квартири під номером [ADDRESS] . Згідно довідки ОСББ «Залаегерсег, 23» від 05.09.2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , але в період з 12.04.2013 року по 05.09.2018 року за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членами сім`ї позивача та він не надавав згоди користуватися належним йому на праві власності приміщенням спірної квартири. Отже, право користування членів сім`ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на квартиру попереднього власника. Таким чином, з моменту реєстрації договору дарування від 16.06.2011 року право власності [PERSON] припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самих власників, а й усіх членів їх сім`ї, та виникло у [PERSON] , яка в свою чергу не надавала згоди на користування спірним жилим приміщенням зазначеної квартири відповідачу. Враховуючи зазначене, суд вважає позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved