overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що 07.02.2013 року між ним відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики за яким він надав останній грошову суму у розмірі 14 710, 00 грн. на строк до 15.04.2013 року, що підтверджується розписку позичальника. Також 07.02.2013 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, за яким вона отримала золоті вироби на суму 8 613 грн. на строк до 15.03.2013 року, коли повинна була повернути або золоті вироби, або суму їх вартості. До зазначеної дати відповідач свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом свого права. Просить стягнути з відповідача на свою користь грошову суму позики у розмірі 14 710, 00 грн. та 8 613 грн. в рахунок вартості золотих виробів. У судове засідання позивач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача за довіреністю [PERSON] завчасно надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Зважаючи на достатність наданих позивачем документів, неповідомлення відповідачем поважних причин нез'явлення в судове засідання, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 07.02.2013 року, позивач передав відповідачу гроші у розмірі 14 710, 00 грн. на строк до 15.04.2013 року, що підтверджується розпискою. Відповідно до договору позики від 07.02.2013 року, позивач передав відповідачу золоті вироби загальною вагою 20, 777 гр. вартістю 8 613 грн. на строк до 15.03.2013 року, за яким відповідач повинна була повернути позивачу до зазначеної дати самі вироби або їх вартість, що також підтверджується відповідно розпискою. Питання про стягнення судових витрат вирішити у відповідності до ст. 88 ЦПК України та Закону України N 3674-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.11.2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що є власником Державного акту серії ЖТ №015533 на земельну ділянку площею 1.9450 га на території Вепринської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В даний час він хоче здати земельну ділянку в оренду, однак перешкодою є та обставина, що в Державному акті невірно вказані кадастрові номера, видача нового державного акту не передбачено, тому він змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не зявися, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач в 2004 році отримав Державний акт серії ЖТ №015533 на право власності на земельну ділянку площею 1.9450 га на території Вепринської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач хоче розпорядитись своєю земельною ділянкою, однак перешкодою є та обставина, що в Державному акті невірно вказані кадастрові номера двох земельних ділянок площею 1.9450 га та 0.2667 га. Як видно з довідки відділу Держземагенства в Радомишльському районі, код обєкта адміністративно-територіального устрою України який відповідає Вепринській сільській раді є - [NUMBER]. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» № 666/94 від 10 листопада 1994 року право на земельну частку (пай) є обєктом успадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст.256 ч.2ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що з 01 липня 2000 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний час разом з дружиною не проживають. Дитина проживає з дружиною. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про спільне майно немає. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву про визнання позовних вимог. Заяв про відкладення розгляду справи та про надання строку для примирення не надходило. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 липня 2000 року (актовий запис про шлюб від 01 липня 2000 року № 83). За час спільного проживання народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Позов про розірвання шлюбу подано одним з подружжя. Судом також встановлено, що між подружжям фактично подружні стосунки припинено. Спільне господарство не ведеться. Чоловік та дружина проживають окремо. Позивач та відповідач підстав для подальшого проживання однією сім'єю не бачать. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що з 02 жовтня 2004 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя проживає окремо. Дитина проживає з відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про спільне майно немає. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Справу розглянуто заочно у відповідності з вимогами Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 жовтня 2004 року (актовий запис про шлюб від 02 жовтня 2004 року № 512). За час спільного проживання народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Позов про розірвання шлюбу подано одним з подружжя. Судом також встановлено, що між подружжям фактично подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. Чоловік та дружина проживають окремо. Позивач та відповідач підстав для подальшого проживання однією сімєю не бачать. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що з 03 грудня 1999 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. На даний час подружжя проживає окремо. Діти проживають з відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про спільне майно немає. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує про розгляд справи заочно. Відповідач в судове засідання подала заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Заяв про відкладення розгляду справи та про надання строку для примирення не надходило. Справу розглянуто заочно у відповідності з вимогами Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 грудня 1999 року (актовий запис про шлюб від 03 грудня 1999 року № 718). За час спільного проживання народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Позов про розірвання шлюбу подано одним з подружжя. Судом також встановлено, що між подружжям фактично подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. Чоловік та дружина проживають окремо. Позивач та відповідач підстав для подальшого проживання однією сім'єю не бачать. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що з 07 грудня 2011 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб на підставах того, що спільне життя не склалося через різні характери. Шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за його відсутності. Надано згоду на вирішення справи заочно. Відповідач в судове засідання не зявилася. На адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача направлено копію позовної заяви з додатками та повістку-виклик. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Справу вирішено за відсутності відповідача заочно. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 грудня 2011 року (актовий запис про шлюб від 07.12.11 року № 780). За час спільного проживання народилася дитина: [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження від 08.06.12 року № 486). Позов про розірвання шлюбу подано одним з подружжя. Судом також встановлено, що між подружжям фактично подружні стосунки припинено. Спільне господарство не ведеться. Чоловік та дружина проживають окремо. Позивач підстав для подальшого проживання однією сімєю не бачить. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що з 07 липня 2007 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час разом з дружиною не проживають. Дитина проживає з дружиною. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про спільне майно немає. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву про визнання позовних вимог. Заяв про відкладення розгляду справи та про надання строку для примирення не надходило. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 липня 2007 року (актовий запис про шлюб від 07 липня 2007 року № 324). За час спільного проживання народилась дитина: [PERSON],[INFO]. Позов про розірвання шлюбу подано одним з подружжя. Судом також встановлено, що між подружжям фактично подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. Чоловік та дружина проживають окремо. Позивач та відповідач підстав для подальшого проживання однією сім'єю не бачить. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що з 08 квітня 2009 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час разом з дружиною не проживають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про спільне майно немає. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Заяв про відкладення розгляду справи та про надання строку для примирення не надходило. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 квітня 2009 року (актовий запис про шлюб від 08 квітня 2009 року № 123). За час спільного проживання народилась дитина: [PERSON],[INFO]. Позов про розірвання шлюбу подано одним з подружжя. Судом також встановлено, що між подружжям фактично подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. Чоловік та дружина проживають окремо. Позивач підстав для подальшого проживання з відповідачем однією сім'єю не бачить. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що з 10 листопада 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружжя проживає окремо з квітня 2014 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про спільне майно немає. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги визнала. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 листопада 2012 року (актовий запис про шлюб від 10 листопада 2012 року № 486). За час спільного проживання у подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позов про розірвання шлюбу подано одним з подружжя. Судом також встановлено, що між подружжям фактично подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. Чоловік та дружина проживають окремо. Позивач та відповідач підстав для подальшого проживання однією сім'єю не бачать. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved