Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором № 999-00027379/1 про надання кредиту від 07.05.2013 року в розмірі 16554,28 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 999-00027379/1 про надання кредиту від 07.05.2013 [PERSON] отримав овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron з максимальною сумою заборгованості 3200,00 грн. зі сплатою 19% річних від суми заборгованості з кінцевим терміном повернення 06.05.2014 року. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 21.08.2015 року за договором кредиту утворилась заборгованість у розмірі 16554,28 грн. У судове засідання представник позивача не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не зявлялася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 07.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] було укладено договір № 999-00027379/1 про надання кредиту. Відповідно п. 1 договору ПАТ «ІМЕКСБАНК» зобов'язалося надати [PERSON] для власних потреб за допомогою платіжної картки Visa у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунка № 999-00027379 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (овердрафт), в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а [PERSON] зобов'язалася своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 19 % річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов'язання згідно цього договору. Максимальна заборгованість за кредитом на умовах овердрафту (ліміт овердрафту) встановлюється в сумі 3200,00 грн. Відповідно п. 1.3. договору дата остаточного повернення овердрафту 06.05.2014 року. Згідно з п. 1.4. договору зменшення ліміту овердрафту та платежі з його повернення здійснюються у терміни та періоди, вказані в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору. Загальна сума щомісячного платежу визначена в розмірі 345,00 грн. Отримання кредиту проводиться позичальником самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Відповідно до п. 2.2 цього договору моментом (днем) надання кредиту на умовах овердрафту вважається момент (день) використання позичальником кредитних коштів на умовах цього договору, зокрема, отримання позичальником готівки чи здійснення ним безготівкового платежу з рахунку. Факт надання ПАТ «ІМЕКСБАНК» кредиту на умовах овердрафту [PERSON] підтверджується виписками з особового рахунку в матеріалах справи. Відповідно до п. 2.6 договору № 999-00027379/1 від 07.05.2013 року сплата процентів позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 07 числа, починаючи з 07.06.2013 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Відповідно до п. 4.9 договору позичальник зобов'язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф в розмірі 200,00 грн. за перший прострочений платіж, та 500,00 грн. за кожний наступний прострочений платіж. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за договором не виконала, суму кредиту в зазначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплачувала. Враховуючи викладене, відповідач порушила істотні умови укладеного договору щодо здійснення платежів за користування кредитом. У звязку з цим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 21.08.2015 року становить загальну суму у розмірі 16554,28 грн. Зазначена заборгованість підтверджується відповідним розрахунком в матеріалах справи та складається з наступного: - 2437,26 грн. заборгованість за кредитом; - 967,02 грн. заборгованість за процентами; - 1250,00 грн. комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; - 11900,00 грн. штраф. Позивач направив на адресу відповідача лист-претензію №8994 від 14.10.2013 року з вимогою погасити прострочену заборгованість. Проте зазначена вимога була залишена відповідачем без задоволення. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved