Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його рідним батьком; визнати за ним, в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок, загальною площею 59,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої входитьжитловий будинок, загальною площею 59,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу для оформлення права на спадщину, йому було надано письмову відповідь про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке лишилося після смерті батька, оскільки він не надав правовстановлючого документу на спадкове майно. Крім того, в свідоцтві про народження позивача вказано, що його батьком є [PERSON] , а в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2001 року зазначено, що [INFO] помер [PERSON] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Від Новоборівської селищної ради надійшла заява про проведення судового розгляду за відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають в повному в повному обсязі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2001 року, [PERSON] помер [INFO] (а.сп.8). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області за №1484 від 01.10.2019 року, забудовником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.сп.21). Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №307 від 06.11.2019, згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №2163, станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.сп.24). Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, інвентаризаційна справа №2163, замовником якого є [PERSON] , загальна площа приміщень житлового будинку [ADDRESS] складає 59,8 кв.м. (а.сп. 14-16). Відповідно до звіту №191202/104-Л про проведення оцінки ринкової вартості житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS] , вартість об`єкта оцінки становить 26 565 грн. (а.сп.27-36). Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки на час смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), то судом при вирішенні спору в даній справі застосовуються його відповідні положення. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до копії довідки, виданої виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області за №3664 від 09.10.2001 року, [PERSON] , дійсно вступив в управління спадковим майном до 6-ти місяців з дня смерті батька [PERSON] , а саме в квітні 2001 року (а.сп.37). Згідно з листом приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 19.11.2019 року № 979, [PERSON] повідомлено про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки він не надав правовстановлючого документу на спадкове майно (а.сп.20). Згідно наданої державною нотаріальною конторою інформації, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, через відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем, не може реалізувати своє право на спадкування після померлого [PERSON] Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за законом. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на нерухоме майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця. Вирішуючи питання про встановлення юридичних фактів, що підтверджують родинні відносини позивачів із спадкодавцем, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту родинних відносин повинно бути зазначено причини неможливості відновлення або одержання документів, що посвідчують цей факт. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 26 липня 1957 року Новоборівською селищною радою Володарсько-Волинського району, батьком [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] (а.сп.11). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області за №1738 від 25.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є одна і та особа, який помер [INFO] і є батьком, [PERSON] . На час смерті батька, [PERSON] проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька здійснив його поховання, прийняв у власність будинок та земельну ділянку (а.сп.23). Метою встановлення факту родинних відносин позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. З огляду на вищевикладене, враховуючи пояснення позивача, письмові докази на підтвердження обставин батьківства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині встановлення факту батьківства, оскільки в ході судового розгляду доведено факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи те, що встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт, ніж у судовому порядку, позивач не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту родинних відносин, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved