Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 10.04.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов до договору. У зв'язку з чим, станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість у сумі 22914 грн. 99 коп. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 22914 грн. 99 коп. за кредитним договором від 10.04.2009 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнила позовні вимоги, просила стягнути достроково з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором від 10.04.2009 року в сумі 22914 грн. 99 коп. та судовий збір, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просив застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] згідно з укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № б/н від 10.04.2009 року отримав кредитні кошти в розмірі 10500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сторонами погоджено, що договір складається з заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг. На виконання договору позивачем на ім'я відповідача був відкритий картковий рахунок. Відповідно до пункту 3.1. Умов і правил надання банківських послуг (далі - Умов) для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначений у заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, указаного в розділі «Відмітки банку» заяви. Відповідно до пункту 9.12. цих же Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не попередить другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Згідно п. 6 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсоткам за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. В разі виникнення заборгованості Держатель по Картрахунку зобов'язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. За порушення строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням згідно кредитного договору більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. та 5 % від суми позову (п. 6.5, 6.9., 8.6. Умов та правил надання банківських послуг). Згідно п. 5.2. Умов та правил надання банківських послуг, у випадках порушення Держателем умов даного [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи у визначеній Банком частині. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч.1 ст.530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Пунктом 2 Умов та правил надання банківських послуг визначено терміни та поняття, відповідно до яких, мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань Держателя, які щомісячно належать сплаті Держателем протягом строку дії Карти. Мінімальний обов'язковий платіж є обов'язковим для Держателя платіжних карт, здійснюючих операції по кредитній схемі. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до п.5.3 Умов та правил «Про зміни кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попередніх повідомлень клієнта. Відповідно до п.3.1 Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. В постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року висловлена правова позиція про те, що в разі визначення повернення кредитних коштів періодичними платежами, у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вказана позиція, відповідно до ст. 360 -1 ЦПК України, є обовязковою для всіх судів України. Так, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної лінії відповідача, вбачається, що [PERSON] кредитний ліміт останній раз встановлений 13.08.2014 року, строк перевипущеної картки встановлений до останнього дня квітня 2018 року, отже позивачем не пропущені строки позовної давності, тому доводи відповідача про застосування строків позовної давності не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовуються доказами по справі. Крім того факт здійснення операцій, а саме погашення кредиту підтверджується рухом коштів по особистому рахунку [PERSON], який регулярно знімав готівку, розраховувався карткою через термінали та здійснював поповнення поточного рахунку до 09.07.2014 року. Отже, у відповідності з умовами договору, графіком погашення кредиту і наданими Банком розрахунку з відповідача на користь Банку підлягає достроковому стягненню 22914 грн. 99 коп., із яких: 9946,90 грн. заборгованість за кредитом, 10685,21 заборгованість за несплачені проценти, штраф, який визначається як сума фіксованої частини у розмірі 500 грн. і 5% від боргу в сумі 1067,38 грн. Крім того згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved