Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з нею у шлюбі з 05 вересня 2015 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та втрату почуття любові і поваги один до одного. З червня 2016 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Він проживає з іншою жінкою, планує з нею створити сімю, збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому просив його розірвати. У судове засідання позивач не зявився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити без його участі, від позову не відмовився. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач вдруге не зявилася до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надала, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 вересня 2015 року. Дані обставина підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 182959, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області. Встановлено, що між подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Відносини між сторонами як подружжям розладились через різні погляди на сімейні відносини. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, з червня 2016 року шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Позивач проживає з іншою жінкою, з якою бажає створити сімю, категорично заперечує проти примирення з відповідачем. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сімя розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивачем було сплачено 640 гривень судового збору. Враховуючи позицію позивача, понесені судові витрати не підлягають відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved