Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив стягнути з нього матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 50243,60 грн. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач 16.9.2013 року був прийнятий на роботу до позивача водієм транспортних засобів. 14 жовтня 2013 року відповідач, при виконанні своїх трудових обов`язків, керуючи автомобілем Рено Дастер, д/н [NUMBER] , вчинив дорожньо-транспортну пригоду та допустив наїзд на [PERSON] , внаслідок чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження. За вчинене, відповідач. був притягнутий до кримінальної відповідальності. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.15р. частково задоволено позов [PERSON] до ПП «Явір-2005» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ТП, та стягнуто 50 000,00 грн. моральної шкоди з ПП Явір-2005, як роботодавця винуватця ДТП. Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2015 року також з позивача було стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Вказані рішення позивачем виконані в повному обсязі, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу вищевказані кошти, а також судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі,пояснив, що не має на разі таких коштів. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2013 року, близько 16 годин 10 хвилин відповідач., який перебував в трудових відносинах з позивачем, керуючи автомобілем «Рено Дастер», р/н [NUMBER] , який належить ТОВ «Явір 2000», рухався по вул. Лейтенанта Роя з боку вул. Вітряної у напрямку вул. Широкої у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, при цьому, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, почав рух не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на перехресті вул. Лейтенанта Роя та вул. Широкої допустив наїзд на [PERSON] , в той час коли вона знаходилася на смузі його руху, перетинала проїжджу частину справа наліво. В результаті ДТП [PERSON] , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 4782е від 19.11.13 року, були спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2014 року відповідач. визнаний винним у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджений до 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Цивільний позов [PERSON] залишений без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2014 року вказаний вирок був залишений без змін, а апеляційна скарга без задоволення. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов`язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року було стягнуто з\~ позивача на користь [PERSON] 50\~000 гривень 00 копійок моральної шкоди. 06 лютого 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було винесено додаткове рішення, яким було стягнуто з приватного підприємства «Явір-2005» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Вказані судові рішення виконані позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №1474 від 16.07.2015 р. на суму 50000,00 грн. та платіжним дорученням № 657 від 11.03.2015 р. на суму 243,60 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. У ст. 233 КЗпП України зазначено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. З огляду на зазначене, беручи до уваги матеріали справи, факт визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє законне обґрунтування, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 502,44 грн., та на користь держави 715,56 грн.

Outcome: approved