Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог в остаточній редакції зазначив, що 26.06.2014 року о 17-20 год. в м. Харкові, по вул. Нетеченська набережна, в районі будинку №14-а сталася дорожньо-транспортна подія між транспортними засобами «SubaruForester », державний номерний знак АХ 1762ЕА, водієм якого був [PERSON] та «Mazda-6» , яким на момент ДТП керував [PERSON]. В результаті ДТП автомобілі було пошкоджено. Даний факт підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.07.2014 року, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано водія [PERSON] і його притягнуто до адміністративної відповідальності. Автомобіль «Mazda-6» державний номерний знак [NUMBER] на праві власності належить Харківському окружному адміністративному суду, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АХС 185642. Вартість відновлювальних робіт, відповідно до рахунку фактури від 27 червня 2014 року складає 11300 грн.00 коп. Просив стягнути з відповідача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11300 грн., та судовий збір у розмірі 243,60 грн. за подання позовної заяви та 121,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову. У останнє судове засідання представник позивача не з,явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України, повідомленим про час та місце розгляду справи, жодного разу у судове засідання не з,явився, позовну заяву з додатками та ухвалу про забезпечення позову отримав. Заяв про відкладення справи розглядом або розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.07.2014 року встановлено, що 26 червня 2014 року о 17 год.20 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «SubaruForester », державний номерний знак АХ 1762ЕА, по вул..Нетечинська набережна в районі будинку № 14 а у м. Харкові, змінюючи напрямок руху не обрав безпечного бокового інтервалу та швидкості руху, не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Mazda-6», під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та була завдана матеріальна шкода. Порушення вимог ПДР водієм [PERSON] з технічної точки зору знаходиться у причинно-наслідковому зв,язку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди,яка відбулася 26.06.2014 року. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави. Таким чином, в адміністративній справі з'ясовані обставини скоєння ДТП та вина сторін, внаслідок чого встановлюється наявність чи відсутність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За таких обставин розглядаючи справу у порядку цивільного судочинства, суд не вправі перевіряти обставини ДТП і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до цієї ДТП, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ч.5 ст.1187 ЦК України, згідно з якими особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, закон містить вказівку на перерозподіл доказування та зобов'язує саме відповідача довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з його вини. У вчиненні ДТП є вина саме відповідача , що підтверджується постановою суду у справі про адмінправопорушення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами і не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень , що на думку суду, свідчить про визнання ним заявлених до нього вимог. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні даного спору, у судовому засіданні було встановлено як наявність самої шкоди; так і факт протиправної, винної поведінки у формі дій або бездіяльності відповідача; причинний зв'язок між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що була заподіяна позивачу. За загальними правилами чинного цивільного законодавства особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На думку суду, відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування доказів, наданих позивачем, клопотання про призначення експертизи чи про допит ФОП [PERSON]Ю, при незгоді з зазначеною вартістю відновлювальних робіт, відповідачем не заявлялось,а у суду відсутні підстави піддавати ці докази сумніву. Оскільки будь-яких належних та допустимих доказів того, що пошкодження автомобіля, належного позивачу відбулось не з його вини відповідач не надав, тому він повинен відшкодувати спричинену внаслідок ДТП матеріальну шкоду. При стягненні у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11300 грн.00 коп суд виходить із вартості матеріальних збитків, визначених у рахунку фактурі від 27 червня 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати: судовий збір у розмірі 365,40 грн. (243,60 грн. за подання позовної заяви та 121,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved