Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], яку у ході судового розгляду уточнив, та просив стягнути з відповідача на свою користь основний борг у розмірі 2000 грн., а також проценти за користування позикою у розмірі 15840 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він 19 січня 2013 року передав за розпискою [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 грн. Розписка заповнена [PERSON] власноручно та підтверджує факт укладення договору позики між ним та [PERSON] Згідно умов укладеної угоди, гроші повинні були бути повернуті до 26 січня 2013 року до 20 год. 00 хв. У разі якщо грошові кошти не будуть повернуті у строк, [PERSON] зобов'язався сплатити додаткову пеню у розмірі 2% в день від зайнятої суми 2000 грн. Станом на теперішній час борг боржником не сплачений. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. В зв'язку з тим, що в справі достатньо доказів про правовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 19 січня 2013 року позивач [PERSON] передав [PERSON] під розписку грошові кошти у розмірі 2000 на строк до 26 січня 2013 року до 20 год. 00 хв. Також зобов'язався у разі не повернення грошових коштів в строк - сплатити пеню у розмірі 2% за кожен день від зайнятої суми 2000 грн. (а.с. 4). Згідно ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передачу йому позикодавцем певної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у строк та в порядку, що встановлений договором. У судовому засіданні позивач пояснив, що за вищевказаною розпискою ним зобов'язання були виконані в повному обсязі. Однак [PERSON] борг не повернув. Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору. До теперішнього часу борг не повернуто, тому суд вважає за необхідне вказану суму заборгованості стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити проценти. В зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача проценти 2% за кожен день від зайнятої суми, що складає 15840 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК суд суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved