Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною постанову державного виконавця та скасування постанови державного виконавця. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконанні у Фастівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з 24 липня 2015 р. перебуває виконавчий лист 2/1027/1009/12 від 12 грудня 2012 року виданий Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 231 191, 16 грн. З метою забезпечення примусового виконання рішення суду державним виконавцем 26 жовтня 2015 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. При зверненні [PERSON] до відповідача, 23 червня 2016 року їй було надано письмову відповідь з якої вбачається, що 26 жовтня 2015 р. винесено постанову про накладення ту на все її майно та зазначено, що копію постанови було нібито направлено їй, як стороні виконавчого провадження. Оскільки, державний виконавець не повідомив [PERSON] ні про постанову про відкриття виконавчого провадження, ні про постанову про накладення арешту на майно, хоча, після відкриття провадження, державний виконавець зобовязаний надіслати сторонам копії постанов про відкриття виконавчого провадження повинен обовязкового повідомити і про постанову про накладення арешту, тому позивач вважає, що вказана вище Постанова державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 жовтня 2015 року винесена з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства, які регулюють питання випадків, підстав та умов накладання арешту на майно під час примусового виконання виконавчого документу, а тому така постанова державного виконавця є незаконною та підлягає скасуванню, і є такою, що порушує права та інтереси позивача на вільне володіння користування та розпорядження його майном. Сторони в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, надали до суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач вимоги заяви підтримала, просила справу розглянути в її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, представник відповідача позов визнав, також, просив справу розглянути в його відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, про винесені постанови, які є у виконавчому провадженні, якщо йому надіслано їх за адресою, з відповідною відміткою про вручення. Судом встановлено, що на виконанні у Фастівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з 24 липня 2015 р. перебуває виконавчий лист 2/1027/1009/12 від 12 грудня 2012 року виданий Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 231 191, 16 грн. З метою забезпечення примусового виконання рішення суду державним виконавцем 26 жовтня 2015 р. винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.12). Згідно відповіді Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області за № 03.3 22/6979-8 від 23 червня 2016 року [PERSON] стало відомо, що 26 жовтня 2015 р. державним виконавцем Костецьким М.М. винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої направлено сторонам (а.с.11). Той факт, що належним чином позивачу не було вручено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони йо його відчуження від 26 жовтня 2015 року, підтверджується відміткою в її паспорті, а саме зміна місця реєстрації (а.с.9-10). Відповідно до частини 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Також, у відповідності до частини 2 статті 55 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. Судом встановлено, що оціночна вартість майна згідно Висновку про вартість майна №33/06/2016 року що склала 451417 грн. значно перевищує суму боргу, яку винна [PERSON] згідно виконавчого листа №2/1027/1009/12 у розмірі 231191,16 грн.(а.с13). Згідно з частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved