Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н від 27.02.2012 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням відсотків, пені та штрафів станом на 21.05.2018 року становить 31 689 грн. 14 коп. Оскільки боржник [PERSON] не виконав свої зобовязання за договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 27.07.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк. Відзив мотивував тим, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність боргових зобовязань перед позивачем. Просив суд застосувати строки позовної давності та залишити позов без задоволення. Представник позивача, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, скористався своїм право надати відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач вказує на те, що [PERSON] звернувся в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим і підписав Заяву №б/н від 27.02.2012 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, а заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Вказує на те, що з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Однак, на даний час, відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконав, тому просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 27.02.2012 року [PERSON] підписав Анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.п.\~ 2.1.1.5.6\~ Умов надання банківських послуг- у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до п.п. 2.1.1.7.6\~ Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний\~ сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою [PERSON] щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Одночасно п. 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9\~ Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.1.5 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійсненні операції по картковим рахункам. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Разом із тим, відповідач просив суд застосувати при вирішенні спору строки позовної давності. За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до приписів ст.258 ЦК для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). За ч.ч. 3,4 ст.267 цього Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами ) до 25 числа наступного місяця та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 року № 6-169цс14. Верховним Судом України в постанові від 06.11.2013 року по справі № 6-116 цс13 викладено правовий висновок стосовно того, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. При цьому стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що кошти на погашення кредиту вносилися на картковий рахунок останній раз 01.05.2018 року, до суду з позовом позивач звернувся 20.06.2018 року, що стверджується копією реєстру поштових відправлень. Тобто, трирічний строк позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками банком не пропущено. Судом встановлено, що позивач в повному обємі виконав свої зобовязання за вказаним кредитним договором та надав [PERSON] кредит в сумі 8 000 грн. 00 коп. Разом із тим, відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію. Так, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 21.05.2018 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 31 689 грн. 14 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 9 816 грн. 77 коп.; заборгованість по відсотках за користування кредитом 6 013 грн. 43 коп., пеня 13 873 грн.\~ 74 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 1 485 грн. 20 коп. Судом також встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору від 27.02.2012 року був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані умови кредитного договору порушив. Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.07.2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.02.2012 року, яка станом на 21.05.2018 року становить 31 689 грн. 14 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved