Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 13.05.2015 року, підтримуючи який в судовому засіданні його представники, пояснили, що 29 грудня 2006 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Галян Г.М. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (№ Д-1188 в реєстрі) за яким [PERSON] продав, а [PERSON] купив земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2963 га, що знаходиться в [ADDRESS] і 19 лютого 2007 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. Крім того, 29 грудня 2006 року нотаріусом Галян Г.М. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (№ Д-1190 в реєстрі) за яким [PERSON] продав, а [PERSON] купив у нього земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,6178 га, що знаходиться в [ADDRESS], а 19 лютого 2007 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. 05 березня 2007 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (№ 694 в реєстрі) за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купив земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1587 га, що знаходиться в [ADDRESS], а 15 травня 2007 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. Також, 15 липня 2009 року нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорець М.В. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (№ 1871 в реєстрі) за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купив земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1047 га, що знаходиться в [ADDRESS], а 15 листопада 2009 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. А, [INFO] року [PERSON] помер, про що 22 травня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 241 і після його смерті відкрилася спадщина за законом та спадкоємцем другої черги є відповідач, брат померлого, [PERSON]. [PERSON], будучи правлячим архієреєм Коломийсько-чернівецької єпархії (єпископом), придбавав нерухоме майно, мав відкриті рахунки в банках за кошти Коломийсько-Чернівецької єпархії, кошти отримані від благодійних організацій та фізичних осіб. Однак, покупцем нерухомого майна значилась не Коломийсько-Чернівецька єпархія, а [PERSON] як фізична особа. Наведене свідчить, що в дійсності [PERSON] не був покупцем вищезазначених земельних ділянок в урочищі «Кичера», а тому єпархія вимушено звернулася до суду. Необхідність в купівлі [PERSON] земельних ділянок в [ADDRESS] мала намір побудувати на даних земельних ділянках молодіжний реколекційний центр. Так, 07 лютого 2007 року Коломийсько-Чернівецькою єпархією на бланку єпархії було направлено листа голові Коломийської районної державної адміністрації, яким передано прохання направити комісію по визначенню місця будівництва житлового будинку (відпочинкового типу) в [ADDRESS] Також, 08 листопада 2007 року рішенням Слобідської сільської ради № 495-12/2007 було надано дозвіл на зміну цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства для будівництва молодіжного реколекційного центру. В 2008 році Коломийським міжрайонним проектно-виробничим бюро було розроблено містобудівне обґрунтування на будівництво молодіжного реколекційного центру, а не на будівництво житлового будинку на себе. Згідно розписок наданих отцем [PERSON] - адміністратором церкви влм. Юрія с. Слобода підтверджено, що за дорученням правлячого архієрея Коломийсько-чернівецької єпархії [PERSON] ним передавалися грошові кошти на різні потреби щодо придбання вищезазначених земельних ділянок, проведення їхньої державної реєстрації, виготовлення документації і т.д. Розписками від попередніх власників вищезазначених земельних ділянок підтверджено, що ними було отримано грошові кошти за продані земельні ділянки від єпископа [PERSON], як правлячого архієрея Коломийсько-чернівецької єпархії та о. [PERSON]. Наведене свідчить, що сторони мали на увазі вчинити договір купівлі-продажу земельних ділянок, однак приховали - сторону правочину, а саме покупця: в договорі купівлі-продажу зазначено фізичну особу - [PERSON], тоді як фактичним покупцем була Коломийсько-Чернівецька єпархія УГКЦ. Обставиною яка перешкоджала оформити договори купівлі-продажу земельних ділянок на належного покупця була ст.82 ЗК України, яка передбачала, що юридичні особи можуть набувати у власність за договорами купівлі-продажу земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності. Хоча дана стаття не містить прямого обмеження на набуття юридичними особами земельних ділянок не для ведення підприємницької діяльності, однак на момент укладення договорів купівлі-продажу нотаріусами вимоги ст. 82 ЗК витлумачувались як заборона, тому єпископом [PERSON] було прийнято рішення про оформлення договорів купівлі продажу на своє ім'я. Згодом в ЗК України були внесені відповідні зміни. Таким чином, [PERSON] не був покупцем земельних ділянок, укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок є удаваними правочинами в частині покупця, оскільки земельні ділянки фактично придбані за грошові кошти Коломийсько-Чернівецької єпархії. Наведене свідчить, що угоди укладені [PERSON] без вільного волевиявлення оформити на себе, як на фізичну особу за наявності волевиявлення укласти такі угоди на єпархію, проте такому волевиявленню послужили труднощі у реєстрації права власності на землю за єпархією, як юридичною особою, через не унормованість в чинному законодавстві питання набуття права власності на землю неприбутковими організаціями на момент укладення угод. Крім того, стороною в договорах купівлі-продажу є особа з особливим статусом, а саме релігійна організація, єпархія, яка відокремлена від держави, і яка у своїй діяльності керується в першу чергу канонічним законодавством з врахуванням вимог державного права. Єпископ в силу свого особливого стану не може займатись комерційною чи іншою діяльністю і отримувати від неї доходи особисто, як фізична особа. На час виконання своїх обов'язків Єпископ живе і утримується на кошти єпархії, яка забезпечує його всім необхідним. Якщо єпископ придбаває майно, то тільки за кошти єпархії і тільки в інтересах єпархії. Крім того, єпархія є неприбутковою організацією, не використовує працю найманих працівників і відповідно не оплачує їхню працю. Виходячи з наведеного у єпископа відсутні кошти для придбання ним особистого майна, за виключенням успадкованого або подарованого. За таких обставин, враховуючи, що вищезазначені земельні ділянки були придбані за кошти та для потреб Коломийсько-Чернівецької єпархії, однак оформлені на [PERSON], як на фізичну особу, вважають, що слід визнати недійсними вищезазначені договори купівлі-продажу однак лише в частині, що стосується покупця і покупцем за цим договором слід визнати Коломийсько-Чернівецьку єпархію, а також вважають, що Коломийсько-Чернівецька єпархія вправі визнати за нею право власності на нерухоме майно. Просять суд визнати недійсними: *договори купівлі-продажу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площами: 0,2963 га, 0,6178 га , 0,1587 га, 0,1047 га, що знаходяться в [ADDRESS], посвідчених 29 грудня 2006 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Галян Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № Д-1188 , 05 березня 2007 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 694, а також 15 липня 2009 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорець М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1871 в частині, що стосується покупця; *Державні акти на право приватної власності на вказані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в [ADDRESS] від 19 лютого 2007 року, 15 травня 2007 року, 16 листопада 2009 року. Визнати покупцем за вказаними договорами купівлі-продажу земельних ділянок Коломийсько-Чернівецьку єпархію Української греко-католицької церкви. А також, визнати за Коломийсько-Чернівецькою єпархією Української греко- католицької церкви право власності на перелічені земельні ділянки з кадастровими № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER]. Скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] Михайловичем на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 0,1047 га, 0,1587 га, 0,6178 га, 0,2963 га, що знаходяться в [ADDRESS] Відповідач [PERSON] та його представник не визнали позов та пояснили, що брат - [PERSON] при житті, будучи єпископом придбавав майно, в тому числі земельні ділянки для власних потреб і за власні кошти, мав намір будувати для себе будинок, а договори купівлі - продажу земельних ділянок укладені відповідно до закону та нотаріусом не встановлено іншого наміру при їх укладенні. Підчас судового розгляду не звертались із заявами щодо пропуску позивачем строку для звернення з даними позовом, а тільки в судових дебатах представник відповідача вказала на пропуск позивачем строку позовної давності , мотивує тим, що спірні правовідносини по укладенні договорів купівлі - продажу земельних ділянок мали місце в 2006-2009 роках. Представник третьої особи Слобідської сільської ради визнав позов повністю і просить його задовольнити. Решту представники третіх осіб [PERSON]./а.с.148/, [PERSON]./спадкоємець [PERSON]./ /а.с.148,157/визнали позов і звернулись із заявами про розгляд справи у їх відсутності, а третя особа [PERSON] була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в тому числі через засоби масової інформації і суд вважає за можливе слухати справу у її відсутності, за наявних доказів. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача та представника третьої особи, свідка, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Встановлено, що 29 грудня 2006 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Галян Г.М. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (№ Д-1188 в реєстрі) за яким [PERSON] продав, а [PERSON] купив земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2963 га, що знаходиться в [ADDRESS] і 19 лютого 2007 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. Також, 29 грудня 2006 року нотаріусом Галян Г.М. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (№ Д-1190 в реєстрі) за яким [PERSON] продав, а [PERSON] купив у нього земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,6178 га, що знаходиться в [ADDRESS], а 19 лютого 2007 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. А, 05 березня 2007 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (№ 694 в реєстрі) за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купив земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1587 га, що знаходиться в [ADDRESS], а 15 травня 2007 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. Крім того, 15 липня 2009 року нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорець М.В. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки (№ 1871 в реєстрі) за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купив земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1047 га, що знаходиться в [ADDRESS], а 15 листопада 2009 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. А, [INFO] року [PERSON] помер, про що 22 травня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 241 і після його смерті відкрилася спадщина за законом та спадкоємцем другої черги є відповідач, брат померлого, [PERSON]. Доведено, що за життя [PERSON], будучи правлячим архієреєм Коломийсько-чернівецької єпархії (єпископом), придбавав нерухоме майно, мав відкриті рахунки в банках за кошти Коломийсько-Чернівецької єпархії, кошти отримані від благодійних організацій та фізичних осіб. Однак, покупцем нерухомого майна значилась не Коломийсько-Чернівецька єпархія, а [PERSON] як фізична особа і наведене свідчить, що в дійсності [PERSON] не був покупцем вищезазначених земельних ділянок в урочищі «Кичера», а тому єпархія звернулася до суду. Судом перевірено, що необхідність в купівлі [PERSON] земельних ділянок в [ADDRESS] мала намір побудувати на даних земельних ділянках молодіжний реколекційний центр і тому 07 лютого 2007 року єпархією на своєму бланку було направлено листа голові Коломийської районної державної адміністрації, яким передано прохання направити комісію по визначенню місця будівництва житлового будинку (відпочинкового типу) в [ADDRESS] А, 08 листопада 2007 року рішенням Слобідської сільської ради № 495-12/2007 було надано дозвіл на зміну цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства для будівництва молодіжного реколекційного центру. В 2008 році Коломийським міжрайонним проектно-виробничим бюро було розроблено містобудівне обґрунтування на будівництво молодіжного реколекційного центру, а не на будівництво житлового будинку на єпископа. Також згідно розписок наданих отцем [PERSON] - адміністратором церкви влм. Юрія с. Слобода підтверджено, що за дорученням правлячого архієрея Коломийсько-чернівецької єпархії [PERSON] ним передавалися грошові кошти на різні потреби щодо придбання вищезазначених земельних ділянок, проведення їхньої державної реєстрації, виготовлення документації і т.д., що підтверджено в судовому засіданні свідком [PERSON]. Розписками від попередніх власників вищезазначених земельних ділянок підтверджено, що ними було отримано грошові кошти за продані земельні ділянки від єпископа [PERSON], як правлячого архієрея Коломийсько-чернівецької єпархії та о. [PERSON]. Встановлено судом, що сторони мали на увазі вчинити договір купівлі-продажу земельних ділянок, однак приховали - сторону правочину, а саме покупця: в договорі купівлі-продажу зазначено фізичну особу - [PERSON], тоді як фактичним покупцем була Коломийсько-Чернівецька єпархія УГКЦ. Обставиною яка перешкоджала оформити договори купівлі-продажу земельних ділянок на належного покупця була ст.82 ЗК України, яка передбачала, що юридичні особи можуть набувати у власність за договорами купівлі-продажу земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності. Хоча дана стаття не містить прямого обмеження на набуття юридичними особами земельних ділянок не для ведення підприємницької діяльності, однак на момент укладення договорів купівлі-продажу нотаріусами вимоги ст. 82 ЗК витлумачувались як заборона, тому єпископом [PERSON] було прийнято рішення про оформлення договорів купівлі продажу на своє ім'я. Згодом в ЗК України були внесені відповідні зміни. Також в судовому засіданні довели представники позивача, що з договорами купівлі-продажу, Державними актами на землю та іншими документами представники позивача ознайомились після смерті єпископа [PERSON], оскільки вони спершу знаходились у о.[PERSON], а за 6 місяців до смерті єпископа [PERSON] знаходились особисто у нього в сейфі, тому є підстави вважати, що [PERSON] не був покупцем земельних ділянок, а укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок є удаваними правочинами в частині покупця, оскільки земельні ділянки фактично придбані за грошові кошти Коломийсько-Чернівецької єпархії. Наведене свідчить, що угоди укладені [PERSON] без вільного волевиявлення оформити на себе, як на фізичну особу за наявності волевиявлення укласти такі угоди на єпархію, проте такому волевиявленню послужили труднощі у реєстрації права власності на землю за єпархією, як юридичною особою, через не унормованість в чинному законодавстві питання набуття права власності на землю неприбутковими організаціями на момент укладення угод. Крім того, стороною в договорах купівлі-продажу є особа з особливим статусом, а саме релігійна організація, єпархія, яка відокремлена від держави, і яка у своїй діяльності керується в першу чергу канонічним законодавством з врахуванням вимог державного права. Єпископ в силу свого особливого стану не може займатись комерційною чи іншою діяльністю і отримувати від неї доходи особисто, як фізична особа. На час виконання своїх обов'язків Єпископ живе і утримується на кошти єпархії, яка забезпечує його всім необхідним. Якщо єпископ придбаває майно, то тільки за кошти єпархії і тільки в інтересах єпархії. Крім того, єпархія є неприбутковою організацією, не використовує працю найманих працівників і відповідно не оплачує їхню працю. Виходячи з наведеного у єпископа відсутні кошти для придбання ним особистого майна, за виключенням успадкованого або подарованого. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. За таких обставин, враховуючи, що вищезазначені земельні ділянки були придбані за кошти та для потреб Коломийсько-Чернівецької єпархії, однак оформлені на [PERSON], як на фізичну особу, суд вважає, що слід визнати недійсними вищезазначені договори купівлі-продажу однак лише в частині, що стосується покупця і покупцем за цим договором слід визнати Коломийсько-Чернівецьку єпархію, а також що слід визнати за Коломийсько-Чернівецькою єпархією право власності на спірне майно. Згідно із ст. 13 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передбачено, що релігійна організація визнається юридичною особою з моменту реєстрації її статуту (положення). Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов'язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення), а в ч. 4 ст. 81 ЦК України зазначено, що правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення і відповідно до ст. 87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. У відповідності до ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом і Коломийсько-Чернівецька єпархія відповідно до вищезазначених вимог є юридичною особою, статут якої зареєстрований у встановленому законом порядку. Статтею 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» закріплено, що релігійні організації мають право використовувати для своїх потреб будівлі і майно, що надаються їм на договірних засадах державними, громадськими організаціями або громадянами. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності. Також у власності релігійних організацій можуть бути будівлі, предмети культу, об'єкти виробничого, соціального і добродійного призначення, транспорт, кошти та інше майно, необхідне для забезпечення їх діяльності. Крім того, релігійні організації мають право власності на майно, придбане або створене ними за рахунок власних коштів, пожертвуване громадянами, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, передбачених законом. Щодо заявленого в судових дебатах усного клопотання з приводу пропуску позивачем строку позовної давності суд оцінює критично дане клопотання та пояснення, оскільки для позивача стало відомо про його порушене право тільки після смерті єпископа [PERSON] [INFO] року і позивач вже 06.12.2013 року звернулися з позовом до суду, тому ними не пропущено строк позовної давності і суд не вправі застосовувати положення ст.267 ЦК України. Наведене стверджується копіями: статуту в новій редакції релігійної організації єпархіального управління Коломийсько-Чернівецьку єпархії Української греко-католицької церкви/а.с.12-18/, довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій /а.с.19/, свідоцтва про смерть [PERSON]/а.с.22/, грамоти єпископа [PERSON]/а.с.23/, договорами купівлі-продажу земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] від 29 грудня 2006 року з витягом із державного реєстру /а.с.25-26,28-29/ та Державних актів на право приватної власності на вказані земельні ділянки/а.с.27, 30/, договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] [PERSON] від 05 березня 2007 року з витягом із державного реєстру/а.с.31-33/, та Державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку/а.с.34/, договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] [PERSON] від 15 липня 2009 року з витягом із державного реєстру/а.с.35-39/, та Державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку/а.с.40/, розписок про отримання коштів за земельну ділянку [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON]/а.с.43,44,45.45,46,47/, листа в РДА /а.с.48/, рішення Слобідської сільради від 08.11.2007 р. /а.с.49/, інженерної характеристики та містобудівного обґрунтування реколекційного ценрту /а.с.50-53/, рішення Слобідської сільради від 08.11.2007 р. про зміну цільового призначення земельних ділянок із додатками /а.с.54-58/, держактів на земельні ділянки від 19.02.2007 р., від 15.05.2007 р. із схемами/59-63/, витягу з Кодесу Канонів Східних церков/а.с.84-86/, статуту єпархії /а.с.91/, висновків оцінки земельної ділянки /а.с.95-98/, витягу про держреєстрацію за [PERSON]/а.с.119/, свідоцтва про право на спадщину [PERSON] з витягом про реєстрацію/а.с.120-121/, заявою [PERSON] про розгляд справи без її участі /а.с.148/, заявою [PERSON] про розгляд справи без її участі /а.с.157/оголошенням в газеті «Галичина» №38 від 20-24.05.2016 р. про розгляд даної справи /а.с.174/. На підставі ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст., ст. 15, 16, ч.1-4,5,6 ст. 203, 215-217, 235, 267, 268, 316, 317, 321, 328, 346, 386, 655, 720, 729, 1212 ЦК України та

Outcome: approved