Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилася [INFO]. [INFO] року мати дитини [PERSON] померла, а батько [PERSON] не виявив бажання забрати доньку на виховання в свою родину, а тому з квітня 2014 року неповнолітня [PERSON] проживає в її родині. [PERSON] 13.06.2014 р. написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та просив справу розглядати у його відсутність. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та повідомила, що батьки дитини спільно не проживали тривалий час, а 25.12.2007 року шлюб між батьками розірвано. Дитина залишилася проживати з матір'ю. З того часу [PERSON] не цікавився життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком неповнолітньої, не надавав матеріальної допомоги на утримання доньки, свідомо ухилявся від спілкування з дитиною. Просила позов задовольнити,а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його доходів до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задвооленя. Представник органу опіки та піклування Молчанович Н.О. підтримала позовні вимоги та просила заяву задовольнити. Прокурор м. Черкаси підтримала позовні вимоги та просила заяву задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування м.Черкаси, думку прокурора, положення ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилася [INFO]. 25.12.2007 року шлюб між батьками неповнолітньої розірвано, дитина залишилася проживати з матір'ю. З 2007 року громадянин [PERSON] не цікавився життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком неповнолітньої, не надавав матеріальної допомоги [PERSON] на утримання доньки, свідомо ухилявся від спілкування з дитиною. [INFO] року громадянка [PERSON] померла. Відповідач [PERSON] не виявив бажання забрати доньку на виховання в свою родину, а тому з квітня 2014 року вихованням та утриманням неповнолітньої [PERSON] займається її тітка [PERSON]. Відповідно до інформації адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 15 за час навчання неповнолітньої батько [PERSON] до школи не з'являвся, навчанням та вихованням доньки не цікавився. Відповідно до пояснень громадян [PERSON], [PERSON], які перебували в дружніх стосунках з матір'ю неповнолітньої [PERSON], батько протягом тривалого часу доньку не відвідував, участі у її вихованні не брав, матеріальної допомоги не надавав. 13.06.2014 громадянин [PERSON] написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та просив справу розглядати у його відсутність. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських пав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України, вказує на те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд до висновку, що існують всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його доходів до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved