Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку суму боргу за кредитним договором у розмірі 82428,11 дол. США, що за курсом НБУ становить 855290,54 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 11055318000 від 11.10.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 94191 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних у строки та в порядку, встановлених договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 11.10.2027 року. Позичальник зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 25.03.2014 року заборгованість за кредитом становить 855290,54 грн. Виконання зобов'язання за цим кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON] У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі у судові засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їхньої відсутності не подали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 11.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - ПАТ «УкрСиббанк»), та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11055318000. Відповідно до договору ПАТ «УкрСиббанк» зобов'язалося надати [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 94191 дол. США (еквівалент - 475664,55 грн. за курсом НБУ на день укладення договору) з кінцевим терміном повернення не пізніше 11.10.2027 року на умовах, визначених договором. У свою чергу, [PERSON] зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних. Згідно з п. 1.3.4 зазначеного договору про надання споживчого кредиту строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору № 11055318000 від 11.10.2006 року за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконав, тіло кредиту не повертав, проценти за користування кредитом не сплатив у визначений договором термін. Таким чином, [PERSON] порушив істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 25.03.2014 року складає загальну суму у розмірі 82428,11 дол. США, що за курсом НБУ станом на 25.03.2014 року становить 855290,54 грн., у тому числі: заборгованість за простроченим кредитом - 68552,21 дол. США, або 711311,44 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 12148,86 дол. США грн., або 126059 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 680,98 дол. США, або 7065,98 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 1046,06 дол. США, або 10854,12 грн. Зазначена сума заборгованості підтверджується матеріалами справи. Виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON] згідно з укладеним з нею договором від 11.10.2006 року № 48884. За умовами цього договору поруки поручитель бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 11055318000 від 11.10.2006 року, а саме повернути кредит, відшкодувати можливі збитки, сплатити пеню і інші штрафні санкції, передбачені кредитним договором. При цьому поручитель несе солідарну відповідальність перед банком. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту та забезпечення його порукою, які регулюються главою 71 ЦК України, параграфом 3 глави 49 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З дотриманням встановленого розділом 11 кредитного договору № 11055318000 від 11.10.2006 року порядку пред'явлення вимоги про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, 24.02.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» направило на адресу відповідачів вимогу про дострокове повернення кредиту в повному обсязі та сплату нарахованих процентів. Проте зазначена вимога була залишена відповідачами без задоволення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved