Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 27 вересня 2011 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши йому кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у анкеті-заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконав належним чином, у результаті чого у нього перед Банком станом на 31 березня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 33182,35 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути 1600,00 грн. судового збору та 275,00 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду відповідача. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення у порядку ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON], останнє відоме місце реєстрації якого - [ADDRESS], підтверджено даними його паспорта та відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, будучи повідомленим в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України про місце, дату і час розгляду справи, про що свідчить оголошення, оприлюднене в газеті «Запорізька правда» №28 (23763) від 13 липня 2017 року про його виклик до суду в дане судове засідання в якості відповідача. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку у судове засідання без поважних причин належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також заяву представника позивача про можливість заочного розгляду справи, суд вбачає підстави для ухвалення у даній справі заочного рішення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Із анкети-заяви, підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між ним та Банком кредитний договір. [PERSON] в анкеті-заяві зобовязався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами до них на сайті ПриватБанку. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році. Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27 вересня 2011 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 31 березня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 33182,35 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 1395,76 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 26284,46 грн., заборгованості за комісією у сумі 3445,83 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 1556,30 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно із ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Зі ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 33182,35 грн. На підставі ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1600,00 грн. згідно платіжного доручення від 18 квітня 2017 року, а також 275,00 грн. витрат, повязаних із публікацією в пресі оголошення про виклик до суду відповідача, згідно платіжного доручення від 11 липня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved