Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою №15 по у будинку №7 по провулку Тютюновому в м.Житомирі. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що вона є власником даної квартири, відповідач не проживає в ній, однак залишається зареєстрованою, що призводить до порушення її прав як власника квартири, оскільки її прописка чинить перешкоди в користуванні квартирою та змушує до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з викладених підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що за вказаним адресом також зареєстровані її діти. Разом з тим, підтвердила той факт, що не проживає в спірній квартирі більше року та їй не чинять перешкоди у проживанні в квартирі. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтвердилось копією договору дарування та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-11). Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу №1 від 05.04.2017 року, відповідач зареєстрована №15 по у будинку №7 по провулку Тютюновому в м.Житомирі. За вказаною адресою також зареєстрований колишній чоловік [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідно до акту ЖБК №1 від 25.04.2017 року відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі майже рік (а.с.15). Відповідно до акту ЖБК №1 від 25 січня 2018 року відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше року (а.с.46). Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з правовою позицією ВСУ у справі №6-709цс16, ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України, до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 даного Кодексу, а саме: їх подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ними і ведуть спільне господарство. Згідно з положеннями ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сімї позивача [PERSON] (доказів протилежного суду не надано). Крім цього, судом встановлено, що відповідач більше року не проживає в квартирі позивача, звідки виселилась за власним бажанням та не бажає в ній проживати, що було підтверджено нею в судовому засіданні. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що за вказаним адресом зареєстровані її діти, оскільки позивачем не ставиться питання про визнання їх такими, що втратили право на користування квартирою або зняття з реєстрації. Крім цього, за вказаним адресом зареєстрований та проживає батько дітей [PERSON]. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved