Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 13 квітня 2011 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2000 грн. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши їй кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконала належним чином, в результаті чого у неї перед Банком станом на 31 травня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 44523,82 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1933,90 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 36067,84 грн., заборгованості за пенею та комісією 3925,71грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 2096,37 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1600 грн. судового збору і 525 грн. за оприлюднення у газеті оголошення про виклик відповідача в судове засідання. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності на а.с.38, у судове засідання не явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.2). Місце реєстрації відповідача [PERSON] за адресою, зазначеною Банком у позові, підтвердилося відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду (а.с.48). Відповідач за відомою суду адресою її реєстрації викликалася у судове засідання рекомендованою поштою. Судовий виклик з позовною заявою та додатками до суду повернувся з позначкою листоноші про причини невручення «за зазначеною адресою відсутній» (а.с.50). У звязку з зазначеним суд повідомив відповідача про явку в судові засідання на 23 жовтня 2017 року і 01 листопада 2017 року відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, про що свідчать оголошення, оприлюднені в газеті «Урядовий курєр» №196(6065) від 19 жовтня 2017 року, №203(6072) від 28 жовтня 2017 року про виклик [PERSON] в судові засідання в якості відповідача (а.с.59,63). Відповідач у судові засідання не явилася, про причини неявки суду не повідомила, з заявами про розгляд справи в її відсутність або про відкладення судового розгляду справи з певних підстав до суду не зверталася, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст.ст.74 ч.9, 169 ч.4 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання відповідачем заперечень проти позову, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, з анкети-заяви [PERSON] від 13 квітня 2011 року на а.с.10 судом у судовому засіданні встановлено, що 13 квітня 2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої 13 квітня 2011 року отримала від Банку кредитну карту з грошовими коштами на ній. З анкети-заяви, складеної і підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком кредитний договір. [PERSON] в анкеті-заяві зобовязалася виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами до них на сайті ПриватБанку (а.с.10,зворот). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною картою, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році (а.с.33, зворот). Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.30,зворот). Відповідно до п.2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (а.с.30,зворот). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.31). З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 13 квітня 2011 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 31 травня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 44523,82 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1933,90 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 36067,84 грн., заборгованості за пенею та комісією 3925,71грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 2096,37 грн. (а.с.9). У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Із ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача 44523,82 грн. заборгованості за кредитом. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір 1600 грн. згідно платіжного доручення на а.с.42, а також 525 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача згідно платіжних доручень на а.с.58,62.

Outcome: approved