Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. Він є власником будинку 11 по вул.Молодіжній в смт.Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі продажу від 24.11.2015 року. Після укладення договору, він з родиною вселився в будинок, а попередній власник вивіз все своє майно. Під час оформлення договору купівлі продажу, зясував, що в будинку зареєстрована дружина колишнього власника будинку відповідачка по справі. Продавець запевнив його, що дружина зніметься з реєстрації. Однак, до цих пір відповідач залишається зареєстрованою в його будинку і він вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. За таких обставин звернувся до суду. В судовому засіданні, яке відбулось 16.04.2019 року, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що де відповідачка не знає. Десь, в Америці. Під час договору знав, що відповідачка зареєстрована в будинку, але його запевнили, що вона з реєстрації зніметься. В судове засідання, яке відбулось 22.04.2019 року, позивач не прибув, надав заяву про розгляд у свою відсутність на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не прибула, повідомлялась про розгляд справи належним чином оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади». Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, надані позивачем та його представником, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником будинку 11 по вул.Молодіжній в смт.Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі продажу від 24.11.2015 року (а.с.4-6). Після укладення договору, позивач з родиною вселився в будинок та зареєструвався (а.с.7), а попередній власник вивіз все своє майно. Під час оформлення договору купівлі продажу, позивач по справі зясував, що в будинку зареєстрована дружина колишнього власника будинку відповідачка по справі (а.с.7). Продавець запевнив його, що дружина зніметься з реєстрації. Однак, до цих пір відповідач залишається зареєстрованою в його будинку, хоча жодних її речей в будинку немає (а.с.8) і позивач вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. Вирішити спір у добровільному порядку немає можливості. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили й свідки [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що він - сусід позивача. Знає його зі школи. В будинку, який купив позивач, раніше жили Мігелі, які потім після продажу будинку позивачу, виїхали за кордон. Відповідачка виїхала з будинку ще в 2012 році. І зараз в будинку живе лише родина позивача. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідка. Раніше в будинку, де зараз мешкає позивач з родиною, жили Мігалі, які виїхали за кордон. Позивач купив будинок в 2014 році і тепер там живе. Відповідачка виїхала за кордон ще в 2012 році. За таких підстав суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved