Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачами договірних зобовязань за договором позики від 11 травня 2017 року по поверненню грошових коштів у сумі 9000, 00 грн., в звязку з чим, порушила питання про стягнення суми боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції в розмірі 9\~299 грн. 43 коп., а також трьох відсотків річних за весь час прострочення в розмірі 102, 00 грн., пеню за не невиконання грошового зобовязання в розмірі 864 грн. 99 коп. та судових витрат. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник надала до суду клопотання де просила розглядати справу за її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2017 року сторони уклали договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 9000 гривень, а той зобов'язався у строк до 10 липня 2017 року повернути позивачу зазначену суму. На підтвердження отримання зазначених коштів позичальник написав розписку від 11 травня 2017 року, в якій йдеться про отримання ним від позикодавця коштів у вказаній сумі. Відтак грошове зобов'язання відповідача перед позивачем вбачається з розписки, що відповідає вимогам простої письмової форми, якою оформлена укладена між сторонами угода згідно ст. 207 і ч. 2 ст. 1047 ЦК України. Разом з тим, як стверджується в позові, відповідач одержані кошти у встановлений строк не повернув й заходів до цього не вживає. При вирішенні цієї справи суд зазначає, що згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Позичальник згідно ст. 1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Невиконання умов, визначених змістом зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його порушенням. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він згідно ст. 1050 ЦК України зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього ж Кодексу. При цьому згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора. Крім того згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У справі встановлено, що відповідач договірні зобов'язання не виконав, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь суму заборгованості з урахуванням прострочення зобов'язання згідно ст. 625 та ст. 549 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить з основної суми заборгованості за договором позики з урахування індексу інфляції в розмірі 9 299 грн. 43 коп., а також 3 % річних від простроченої суми за невиконання грошового зобовязання у розмірі - 102 грн. 00 коп., починаючи з 10.07.2017 року та пені за невиконання грошового зобовязання у розмірі 864 грн. 99 коп. Розрахунок індексу інфляції, 3 процентів річних від простроченої суми та пені за невиконання грошового зобовязання є вірним і сумнівів у суду не викликає. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене права позивачки, яке підлягає захистові, а позов задоволенню. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України , на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved