Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 23.04.2014 року мотивуючи тим, що 11 жовтня 2013 року між ПАТ «Автокразбанк» в особі Білоцерківського відділення ПАТ «Автокразбанк» та ним було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 157849. В порядку та на умовах, визначених договором ПАТ «Автокразбанк» в особі Білоцерківського відділення ПАТ «Автокразбанк» відкрив депозитний рахунок № [NUMBER] та прийняв від нього грошові кошти в сумі 20000 гривень строком на 180 днів з 11.10.2013 року до 09.04.2014 року, зі сплатою 19% річних. Строк дії договору на сьогоднішній день закінчився, а умови договору відповідачем невиконанні. 11.04.2014 року він звернувся до Банку з заявою про повернення вкладу з урахуванням вимог договору та чинного законодавства. 14.04.2014 року відповідач відмовив у поверненні вкладу та процентів в загальній сумі 21 871 грн. Оскільки в добровільному порядку вирішити спір виявилось неможливим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу, відсотки згідно умов договору та в порядку ст.625 ЦК України, відсотки за прострочення виконання зобов'язання з 10.04.2014 р. по 23.04.2014 р., всього в розмірі 22 030, 32 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю Глеваський Віталій Васильович позов визнав частково та пояснив, що дійсно між ПАТ «Автокразбанк» та позивачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 157849, Банк прийняв від нього грошові кошти в сумі 20000 гривень строком на 180 днів з 11.10.2013 року до 09.04.2014 року, зі сплатою 19% річних, на даний час строк дії договору скінчився, але виконати умови договору не виявляється можливим. Також зазначив, що відносини між сторонами договору регулюються розділом ЦК України про договори , а не ЗУ «Про захист прав споживачів». Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11 жовтня 2013 року між ПАТ «Автокразбанк» в особі Білоцерківського відділення ПАТ «Автокразбанк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 157849. В порядку та на умовах, визначених договором ПАТ «Автокразбанк» відкрив депозитний рахунок № [NUMBER] та прийняв від позивача грошові кошти в сумі 20000 гривень строком на 180 днів з 11.10.2013 року до 09.04.2014 року, зі сплатою 19% річних. ( а.с.5-6,9). Згідно з п.3 Договору банк зобов'язується прийняти грошові кошти від вкладника, нарахувати та сплатити проценти вкладнику у строки, в розмірі та порядку, передбаченого договором, повернути вклад та нараховані проценти вкладнику у дату повернення, тобто 09 квітня 2014 року. Згідно п.п.3.4.1, 3.4.2 п 3 Договору вкладник має право отримувати проценти. Нараховані на суму вкладу та отримати суму вкладу в дату повернення, зазначену в п. 1.1 Договору. Згідно п.п.4.1 п.4 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. 11.04.2014 року позивач звернувся до ПАТ «Автокразбанк» з заявою про повернення вкладу з урахуванням вимог договору та чинного законодавства. 14.04.2014 року відповідач відмовив у поверненні вкладу та процентів з пропозицією продовжити розміщення коштів позивача на вигідних для нього умовах. ( а.с.7,8). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.2. ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст.610 ЦК України: невиконання зобов'язання є порушенням зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст..612 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно розрахунку ( а.с. 13), заборгованість ПАТ «Автокразбанк» за договором банківського вкладу (депозиту) № 157849, станом на 09.04.2014 року становить 21871 грн. та складається з суми вкладу та не виплачених відсотків, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. ( ст..633 ЦК України). Відповідно до умов зазначеного вище договору, а також п. п. 3, 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач ПАТ «Автокразбанк» є виконавцем обумовлених ними послуг, а я позивач споживачем, тому захист його прав як споживача регламентовано Законом України №1023 від 12.05.91р. «Про захист прав споживачів», та відповідними нормам ЦК України. Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Згідно ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати від виконавця, щоб якість наданої послуги відповідала вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів, умовам договорів. Як вже було зазначено вище якість банківської послуги за договором Договір № 157849 строкового банківського вкладу (депозиту) договору та п.2 ст.1060 ЦК України. Ст.1073 ЦК України визначає, що в разі порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки,якщо інше не встановлено законом. Положення ч.2 ст.625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк», умови договору не виконав належним чином, а саме порушив зобов'язання за договором та прострочив його виконання. Отже, враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за договором банківського вкладу (депозиту) № 157849 в сумі 21 871 грн. - борг станом на 09.04.2014 року та 159,32 грн. - відсотки за прострочення зобов'язання за період 10.04.2014 року по 23.04.2014 року, всього 22 030,32 грн. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представник відповідача в судовому засіданні не довів належними та допустимими доказами заперечення проти позову. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved