Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість у розмірі 47 418,02 грн. за кредитним договором № 0235/БП1/95/0002989 від 04.03.2008 року та судовий збір в розмірі 474,18 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві покликається на такі обставини справи: відповідно до укладеного договору № 0235/БП1/95/0002989 від 04.03.2008 між Кредитною спілкою «Аккорд» та відповідачем, [PERSON] отримав кредит у розмірі 8800,00 грн. на строк 12 місяців по 04.03.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,80 % на рік, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорорами КС «Аккорд» від 01.02.2008 року та ст. 516 ЦК України ВАТ «Плюс Банк», який перейменований у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» придбав у КС «Аккорд» права кредитора за вищевказаним договором по відношенню до відповідача. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.12.2013 року має заборгованість - 47418,02 грн., яка складається з наступного: 8747,39 грн. - заборгованість за кредитом; 21387,45 грн. - прострочені проценти, 62,98 строкові проценти; 16270,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 950,00 грн. -відндикаційні витрати. На підставі наведенного позивач вважає позовні вимоги підставними та просить їх задоволити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачв судове засідання не з'явився, проте представник відповідача [PERSON] подав суду письмову заяву про застосування у даному спорі позовної давності, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог просить відмовити, а розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 04.03.2008 р. між КС «Аккорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0235/БП1/95/0002989, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 12 місяців з 04.03.2008 року по 04.03.2009 року. При цьому погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіком щомісячних платежів, який передбачений договором. Відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008 року ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» придбав у КС «Аккорд» права кредитора за кредитним договором № 0235/БП1/95/0002989 від 04.03.2008 року. Окрім того, судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором № 0235/БП1/95/0002989 від 04.03.2008 року виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн., що стверджується видатковим касовим ордером № 41 від 04.03.2008 року. Протягом строку дії Договору відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що стверджується розрахунком заборгованості за договором №0235/БП1/95/0002989 , укладеним між позивачем та відповідачем, згідно з яким заборгованість позичальника [PERSON] станом на 10.12.2013 року становить - 47418,02 грн., яка складається з наступного: 8747,39 грн. - заборгованість за кредитом; 21387,45 грн. -прострочені проценти, 62,98 грн. строкові проценти; 16270,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 950,00 грн. - віндикаційні витрати. Як вбачається із пункту 1.1. договору №0235/БП1/95/0002989, його було укладено строком на 12 місяців з 04.03.2008 року по 04.03.2009 року, а погашення заборгованості повинно було здійснюватися в порядку встановленому графіком платежів, згідно якого останній платіж повинен бути здійснений відповідачем 04.03.2009 року. Таким чином, судом встановлено, що 04.03.2009 року збіг строк дії кредитного договору № 0235/БП1/95/0002989 від 04.03.2008 року. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа можез вернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідност. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Віцдповідно до ч. 2 ст 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність тривалістю один рік. Таким чином, згідно умов кредитного договору, укладеним між сторонами, початок перебігу строку позовної давності у позивача виник 05.03.2009 року, а саме з моменту, коли він дізнався про порушення свого права, а тому, згідно умов договору, закінченням строку позовної давності слід вважати 05.03.2012 року. Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду із вказаним позовом 13.01.2014 року, а тому вважається таким, що пропустив строк позовної давності для звернення до суду із вказаними позовними вимогами щодо кредитних зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 0235/БП1/95/0002989 від 04.03.2008 року. Враховуючи вищенаведене, та у звя»зку з тим, що представником відповідача подано письмову заяву про застосування позовної давності, в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з спливом строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed