Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю на квартиру № 5, розташовану в будинку № 3 по вул.Дзержинського (після перейменування вул.Преображенська), м.Арциз Одеської області, посилаючись на те, що з травня 2007 року і до теперішнього часу позивач відкрито володіє зазначеною квартирою, сплачує розходи, повязані з утриманням квартири. Крім того, позивачем сплачувалися борги за договором про іпотечний кредит від 24 липня 2008 року. Так як позивач добросовісно володіє вищезазначеною квартирою, відкрито та безперервно, то вважає, що за ним має бути визнано право власності за набувальною давністю на зазначене квартиру у звязку з чим позивач звернувся з зазначеним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, справу просив розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності. вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачкою позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов'язані з набуттям права власності, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Арцизького районного нотаріального округу [PERSON][ADDRESS], розташована в буд. № 3 по вул.Дзержинського (після перейменування - вул.Преображенська), м.Арциз Одеської області належить на праві приватної власності [PERSON], відповідачці по справі, що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів серії МЕ № 966705 від 23 липня 2008 року, виданого приватним нотаріусом Арцизького районного нотаріального округу [PERSON]; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ № 247924, від 24 липня 2008 року, виданого Арцизьким бюро технічної інвентаризації (а.с. 6, 7, 8, 19). Згідно п. 1.1 Договору про іпотечний кредит № 580/08 від 24 липня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON], відповідачкою по справі[ADDRESS], розташована в буд. № 3 по вул.Дзержинського, м.Арциз Одеської області передана в іпотеку Відкритому акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з зазначеного договору (а.с. 10-13). Як вбачається з довідки № 28/01-3/14503 від 21.07.2015р., виданої філією Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитною угодою № 580/08 від 24 липня 2008 року погашена повністю (а.с. 14). Відповідно до довідки без номера та дати, виданої Комунальним підприємством «Водоканал» на імя [PERSON], позивача по справі (а.с. 5), заборгованості за комунальні послуги станом на 01 травня 2017 року немає (а.с. 15). З довідки № 2 від 19.05.2017р., виданої Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», вбачається, що заборгованості за спожиту електроенергію станом на 19 травня 2017 року немає (а.с. 16). Статтею 15 ЦПК України передбачено право кожної особи - і фізичної і юридичної (згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи), на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - визнання права.\~\~ В силу ст. 328 ЦК України\~\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 397 ЦК України\~\~володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Згідно розяснень, що викладені в п. 9, п. 11, п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014р. « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», судам розяснено, що, відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК; враховуючи положення ст. ст. 335, 344 ЦК України,право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння). Отже, встановлення власника майна є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст. 214 ЦПК); можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 13.10.2011 року «Деякі аспекти набуття права власності на об'єкти безхазяйного нерухомого майна» право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду у випадках, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не могла знати, що володіє річчю незаконно. На підставі викладеного чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. В ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. В судовому засіданні було достовірно встановлено, а також вбачається з перевірених в судовому засіданні матеріалів справи, що позивач добросовісно і відкрито користується квартирою № 5, розташованою в будинку № 3 по вул.Дзержинського (після перейменування вул.Преображенська), м.Арциз Одеської області на протязі більше 10 років, а відповідачка не заявляє вимог щодо повернення вказаної квартири, отже визнання права власності на зазначену квартиру за позивачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є підстави для визнання за позивачем права власності на вищезазначену квартиру за набувальною давністю. На підставі ст. ст. 15, 16, 328, 344, 397 ЦК України,

Outcome: approved