Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 10 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву, відповідно до якої згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами використання, основними умовами обслуговування і кредитування, як містяться в рекламному буклеті, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. [INFO] [PERSON] помер. Кредитні правовідносини допускають правонаступництво, а отже, зобов`язання за кредитним договором перейшли до його спадкоємців та таким чином відбулась заміна боржників за зобов`язанням. Спадкоємцем померлого є відповідач, якав силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті спадкодавця була зареєстрована та постійно проживала разом з ним за однією адресою: [ADDRESS] . Протягом шестимісячного строку з часу смерті [PERSON] відповідачі із заявою про відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталася. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. У встановленому законом порядку позивач 13 лютого 2019 року направив претензію кредитора до Десятої Київської державної нотаріальної контори. 03 жовтня 2019 року позивач на адресу відповідача направив лист-претензію, в якій пред`явив свої вимоги, проте відповідач вимоги кредитодавця не задовольнила. Розмір заборгованості за кредитним договором станом на 02 грудня 2019 року становить у розмірі 5845,10 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 грудня 2013 року станом на 02 грудня 2019 року у розмірі 5845,10 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. 10 липня 2020 року ухвалою суду позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, 29 липня 2020 року ухвалою суду витребувано у Центру надання адміністративних послуг Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02160, вул. Харківське шосе, 18, м. Київ) належним чином завірену довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на 08 вересня 2016 року. Також, 29 липня 2020 року ухвалою суду витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубко І.І. ( [ADDRESS] ) належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 05 жовтня 2020 року ухвалою суду витребувано у Центру надання адміністративних послуг Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02160, вул. Харківське шосе, 18, м. Київ) належним чином завірену довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на 08 вересня 2016 року. Крім того, 05 жовтня 2020 року ухвалою суду витребувано у Десятої Київської державної нотаріальної контори (02100, вул. Бажова, 13/9, м. Київ) належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 26 квітня 2021 року ухвалою суду залучено [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) до участі у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 10 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву, відповідно до якої згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами використання, основними умовами обслуговування і кредитування, як містяться в рекламному буклеті, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (а.с. 13, 14, 15-31, 61, 62-64, том 1). 14 червня 2018 року у зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства змінено назву позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». [INFO] [PERSON] помер (а.с. 35, том 1). 17 вересня 2019 року позивач на адресу відповідача направив лист-претензію, в якій пред`явив свої вимоги (а.с. 40, 41-43, том 1). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10 грудня 2013 року заборгованість [PERSON] за невиконання умов договору станом на 02 грудня 2019 року становить у розмірі 5 845,10 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту (а.с. 8, 9-11, 12, том 1). 17 січня 2019 року позивачем на адресу Десятої Київської державної нотаріальної контори направлено вимогу кредитора спадкодавця до спадкоємця боржника, яка перенаправлена до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубко І.І. (а.с. 37, 38, том 1). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за простроченим тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 10 грудня 2013 року станом на 02 грудня 2019 року у розмірі 5 845,10 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті спадкодавця була зареєстрована та постійно проживала разом з ним за однією адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Треті особи не скористалися своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 1281 ЦК України (в редакції на день виникнення правовідносин) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно ст.1282 ЦК України (в редакції на день виникнення правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц роз`яснено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1281 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК. Згідно ч. 4 ст. 1281 ЦК України (в редакції на день виникнення правовідносин) кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Судом встановлено, що 02 вересня 2017 року відповідач та треті особи [PERSON] , [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , про що написали заяву до приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Зубко І.І. (а.с. 149, 150, 151). Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів одержання відповідачем в порядку спадкування після смерті боржника спадкового майна, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором повністю.

Outcome: dismissed