Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим термінос повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та норм Закону відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2016 року має заборгованість в розмірі 11129,03 грн., яка складається з : - 298,93 грн. - заборгованість за кредитом; - 6773,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; А також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 500,00 грн. штраф ( фіксована частина ); - 506,14 грн. штраф ( процентна складова ). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязаня і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.02.2013 року у розмірі 11129,03 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. До початку судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Існування договірних зобовязань між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем підтверджується Анкетою Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 14.02.2013 року. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання дійсного Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених дійсним Договором. При порушенні Клієнтом строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих тп прострочених відсотків та комісій ( п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг ). За користування кредитом, наданого Держателю, при наявності пільгового періоду, Держатель сплачує відсотки за пільговою відсотковою ставкою ( 0,01% річних ) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції ( п.2.1.1.12.2 Умов та Правил ). У випадку порушення Клієнтом строків по сплаті відсотків за користування кредитом, зазначених в пп. 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6, 2.2.12.7, 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4 даних Умов сторони дійшли згоди в період неналежного виконання Клієнтом зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом Банк нараховує Клєнту відсотки в розмірі фактично сплачених Клєнтом. При цьому Клієнт за весь період неналежного виконання зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом сплачує Банку неустойку в розмірі, передбаченому п. 2.2.2.12.6.2 та 2.1.1.12.7.4 Умов. Строк сплати неустойки, не пізніше наступного банківського дня з дати неналежного виконання Клієнтом зобовязань по сплаті відсотків, передбачених Памяткою/Довідкою про умови кредитування та Тарифами, пп.2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.7, 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4 Умов та Правил ( п.2.1.1.12.13 Умов та Правил). Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Пунктом 2.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.04.2016 року [PERSON] має перед банком заборгованість по кредиту в сумі 11129,03 грн., яка складається з : - 298,93 грн. - заборгованість за кредитом; - 6773,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф ( фіксована частина ); - 506,14 грн. штраф ( процентна складова ). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору № б/н від 14.02.2013 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, сторонами, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобовязань, передбачених Договором. Окрім того, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено застосування ПАТ КБ «ПриватБанк» пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 10122,89 грн., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у сумі 1006,14 грн., з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обовязків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобовязань перед кредитором. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладено,

Outcome: partial