Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить визнати незаконною та скасувати постанову Приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] від 30.09.2013р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язати видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,0154га на території Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,59га на території Устимівської сільської ради Васильківського району, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вимоги позивач обґрунтував тим. що [INFO] померла його мати [PERSON]. В зв'язку з відкриттям спадщини, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 30.09.2013р. постановою приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яку було мотивовано тим, що право власності померлої на вищевказане майно не зареєстроване у відповідності з чинним законодавством. Відмовою порушене право позивача на спадкування. Позивач вважає, що свідоцтво про право на спадщину та державні акти на земельні ділянки є належними документами, які посвідчують право власності на земельні ділянки, і факт реєстрації їх не впливає на права спадкоємця на отримання спадщини. В судовому засіданні позивач та представник підтримали заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу у його відсутність, надав заперечення на позов, які обґрунтував тим, що спадкодавець не зареєструвала за життя права власності на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, при цьому право власності до неї не перейшло, тому і відсутні правові підстави спадкування зазначеного майна. Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії він керувався виключно вимогами діючого законодавства. Заслухавши доводи позивача. дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. що підтверджується відповідними свідоцтвами. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.02.2010р. [PERSON] успадкувала 1/2 частку земельної ділянки площею 2,0154га на території Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,59га на території Устимівської сільської ради Васильківського району, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку. На зазначені земельні ділянки були видані державні акти на право власності на земельні ділянки 8.09.2008р., 23.07.1997р. на ім'я [PERSON]. 30.09.2013р. постановою приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яку було мотивовано тим, що право власності померлої на вищевказане майно не зареєстроване у відповідності з чинним законодавством. Державні акти на зазначені земельні ділянки спадкодавицею не отримані та не зареєстровані у встановленому порядку. Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України: « Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.» Відповідно до ст.1218 ЦК України: « До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.» Враховуючи, що право власності на земельну ділянку виникає після її державної реєстрації, яка не була здійснена спадкодавцем, то право на спадкування зазначеного майна у позивача не виникло. Відповідно до ст.49 ЗУ «Про нотаріат»: «Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 9) в інших випадках, передбачених цим Законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.» Відповідно до ст.50 ЗУ «Про нотаріат»: «Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.» Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про правомірність дій нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке не пройшло державної реєстрації. Судові витрати покладаються на позивача. На підставі ст.ст. 334, 1216, 1218, 1223 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ст.ст. 49, 50 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: dismissed