Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 23.12.2013 року мотивуючи тим, що в 2000 році побудував житловий будинок по [ADDRESS]. Рішенням виконкому Шкарівської сільської ради від 09.01.2001 року було видано свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок та зареєстрований в Білоцерківському МБТІ за № 851, реєстрова книга № 4 від 05.02.2001 року. Будинок має загальну площу 90,2 кв.м., жила площа становить 45,9 кв.м. та складається з наступних приміщень: 1-2 площею 12,4 кв.м.. 1-7 площею 12,0 кв.м., 1-8 площею 21,5 кв.м., допоміжні приміщення: кухня 1-3 площею 11,4 кв.м., коридор 1-1 площею 7,3 кв.м., котельня 1-5 площею 2,3 кв.м., гараж 1-4 площею 18,6 кв.м., в тому числі господарські будівлі та споруди: б/п погріб під частиною будівлі, а1 відкрита веранда, а/о оглядова яма гаражна, б- убиральня, Б сарай, № 1 колодязь питний, № 2 яма вигрібна, № 3 ворота з хвірткою, № 4 огорожа, № 5 стінка підпірна. Зазначений будинок є спільною частковою власністю, 87/100 частини якого належить [PERSON], а 13/100 - [PERSON], відповідно до договору дарування № 2- 968, посвідченого Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою 27.02.2001 року. В даному будинку зареєстрована та проживає [PERSON], колишня дружина позивача. Житловий будинок реально між співвласниками не розділений. На даний час позивач створив нову сім'ю та не має можливості проживати в будинку, оскільки колишня дружина та син перешкоджають в користуванні майном і в добровільному порядку не бажаю вирішити дане питання. Позивач просить виділити йому 84/100 частини із майна, що є у спільній частковій власності жилого будинку [ADDRESS], що складається з таких приміщень: жила кімната1-8 площею 21,5 кв.м., санвузол 1-6 площею 4,7 кв.м., коридор 1-1 площею 7,3 кв.м., жила кімната 1-2 площею 12,4 кв.м., кухня 1-3 площею 11,4 кв.м., частина гаража 1,4 площею 15.6 кв.м. ( з урахуванням перепланування по І варіанту запропонованого спеціалістом МБТІ загальна внутрішня площа складатиме - 89,3 кв.м.); виділити [PERSON] приміщення, що складають 16/100 частин житлового будинку [ADDRESS] ( з урахуванням перепланування по І варіанту запропонованого спеціалістом МБТІ - жила кімната 1- 3 площею 11,6 кв.м., частину гаража 1-4 площею 2,5 кв.м., що складатиме площу житлового будинку 14.1 кв.м.). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача за довіреністю у справі [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та зазначила, що спеціалістом МБТІ, до якого позивач звертався в приватному порядку, на підставі технічної документації з урахуванням комунікацій, запропоновано три варіанти розподілу житлового будинку, самовільно збудованих будівель немає, дозвіл на переобладнання будинку у позивача відсутній, однак він може бути отриманий після рішення суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні вимог позивача. Представник відповідача за договором адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду письмові заперечення проти позову та зазначив, що позов безпідставний, позивачем не отримано дозволу органу місцевого самоврядування на переобладнання зазначеного будинку, частину будинку, яку він пропонує виділити відповідачу не має окремого входу, при визначені варіантів розподілу не враховано технічні характеристики будинку та комунікації, крім того дані варіанти розподілу отримані позивачем в приватному порядку, тому є неналежними доказами. Представник третьої особи: Комунального підприємства Київської обласної ради Білоцерківське МБТІ, за довіреністю у справі Деркач Федір Федорович в судовому засіданні заперечив проти позову та зазначив, що позивач до КПКОР Білоцерківське МБТІ не звертався із заявою про отримання експертних висновків та варіантів розподілу житлового будинку, надані до позову варіанти не відповідають вимогам законодавства. Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3 ЦПК України , кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ч 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб( співвласників), належить їм на праві спільної власності ( спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Рішенням виконкому Шкарівської сільської ради від 09.01.2001 року було видано свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок та зареєстровано право власності на будинок за [PERSON] в Білоцерківському МБТІ за № 851, реєстрова книга № 4 від 05.02.2001 року. ( а.с.14). Згідно технічного паспорту, виданого 07.11.2013 року ( а.с.7- 9), будинок має загальну площу 90,20 кв.м., жила площа становить 45,90 кв.м. та складається з наступних приміщень: жилі кімнати 1-2 площею 12,4 кв.м., 1-7 площею 12,0 кв.м., 1-8 площею 21,5 кв.м.; допоміжні приміщення: кухня 1-3 площею 11,4 кв.м., коридор 1-1 площею 7,3 кв.м., котельня 1-5 площею 2,3 кв.м., гараж 1-4 площею 18,6 кв.м., санвузол 1- 6 площею 4,7 кв.м., в тому числі господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі «б/п» площею 9,10 кв.м, відкрита веранда «а1» площею 4,30 кв.м., оглядова яма гаражна «а/о» площею 5,20 кв.м., убиральня «б» площею 1,88 кв.м., сарай «Б» площею 50,50 кв.м., колодязь питний № 1, яма вигрібна № 2, ворота з хвірткою № 3, огорожа № 4, стінка підпірна № 5. Будинок є спільною частковою власністю, 87/100 частини якого належить позивачу [PERSON], а 13/100 відповідачу [PERSON] за договором дарування № 2- 968, посвідченого Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою 27.02.2001 року, що не заперечується сторонами. Згідно звіту про оцінку майна ( а.с.16-17), домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами), що розташоване за адресою: [ADDRESS], оціночна вартість об'єкта оцінки станом на 31.10.2013 року становить 418 200,00 грн., вартість 87/100 частини об'єкта складає 363 834,00 грн. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.( ч.1 ст.358 ЦК України). Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим ( ч. 2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Майно, що у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Уразі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. ( ч.1, ч.2 ст.367 ЦК України. Згідно ст.183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у п. п. 6, 7 Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він провадиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради (ст. 152 ЖК України). Відповідно до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207, перепланування - перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Відповідно до п. 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання і перепланування жилих будинків. Жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Окрім того, порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується бюро технічної інвентаризації при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна передбачено Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. N 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 р. за № 774/14041. Відповідно до п. 1.2. вказаної інструкції поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна (додаток 2). Відповідно до п. 2.3. вказаної інструкції не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Згідно з п. 2.4. поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. Відповідно до п. 2.5., п.2.6 Інструкції, при підготовці документів про поділ нерухомого майна БТІ проводять такі дії: уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об'єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах., за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально. Після цього готується Висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (додаток 1), який містить такі дані: кому належить об'єкт нерухомого майна; на підставі яких правовстановлювальних документів; повну технічну характеристику об'єкта нерухомого майна; фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками; який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою; склад новоутворених об'єктів нерухомого майна і їх адреси; пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об'єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються). Відповідно до п. 3.11. Інструкції, за наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об'єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, до суду не надано висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, проекту переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погодженого в установленому порядку, дозволу місцевої ради на переобладнання або перепланування жилого будинку, а додані до позову три варіанти розподілу житлового будинку ( а.с.18-20), суд не приймає до уваги оскільки вони є не належним доказом та не відповідають вимогам закону, до суду не надано жодного доказу в обґрунтування обставин щодо порушення його права спільної часткової власності та не можливості володіти та користуватись майном, що є їхньою спільною частковою власністю. З технічного паспорту на будинок вбачається, що здійснити виділ частки без перепланування та переобладнання технічно неможливо, оскільки кімната, яку пропонує позивач до виділення відповідачу під № 1- 7 не має окремого входу, в ній відсутня окрема система опалення, водопостачання та каналізації, а також електропостачання. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов не обґрунтований, тому не підлягає до задоволення. В порядку ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача компенсуються витрати позивача в разі задоволення його вимог, однак в даному випадку в позові відмовлено, тому і судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed