Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 50а, та зобов'язати Малиновський РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. Позов обґрунтований такими обставинами. Будинок за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 50а, належить на праві власності батьку позивача [PERSON]. 10.04.2014 року [PERSON] помер. Окрім позивача, за зазначеною адресою зареєстрований також рідний брат позивача [PERSON], який більше десяти років не проживає за цією адресою, його місце перебування невідомо, участі в утриманні будинку він не бере. Оскільки відповідач не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку, позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав . У судове засідання представник позивача не зявилася, подала заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявлявся, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник третьої особи Малиновського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 50а, належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.05.2009 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності в матеріалах справи. Згідно з довідкою (випискою з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію) № 1866 за адресою: м. Одеса, вул. Перша Станційна, 50а, зареєстровано місце проживання [PERSON], його дружини [PERSON] та двох синів [PERSON] і [PERSON] Відповідно до відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області місце проживання відповідача [PERSON] дійсно зареєстроване за вищезазначеною адресою. Разом із тим, будучи зареєстрованим за зазначеною адресою, відповідач тривалий час, понад один рік не проживає там, що підтверджується матеріалами справи. 10.04.2014 року [PERSON] помер, про що Відділом РАЦС у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 3899 від 11.04.2014 року. Зважаючи на той факт, що відповідач, будучи членом сімї власника будинку, на відповідній правовій підставі, здійснював користування ним, суд вважає, що між сторонами виникли відносини із приводу користування чужим майном (сервітуту), які регулюються главою 32 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачу належить право на предявлення позову про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Зазначені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи зі змісту цієї норми закону, ухвалене рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Тобто подальше зняття з реєстрації місця проживання такої особи рішенням суду не потрібно, оскільки це є компетенцією відповідних органів. На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині та вважає за необхідне визначити порядок виконання рішення, зазначивши, що воно є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку з відповідною адресою, що передбачено ст. 217 ЦПК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial