overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, указуючи, що 05.04.2013р. між К С «Азовська кредитна компанія » та відповідачем було укладено договір кредиту №2751/13-Ф2, на підставі якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою щомісячно 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день користування коштами, строком користування 12 місяців. Відповідно до умов договору кредиту відповідач зобов'язався повертати кредит згідно графіку погашення кредиту, однак умови договору не виконав. В зв'язку з порушенням умов договору станом на 08.07.2014р. утворилась заборгованість в розмірі 7983 грн. 50 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши представлені у справі докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Як вбачається з кредитного договору №2751/13-Ф2 від 05.04.2013р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000 грн. строком використання 12 місяців зі сплатою щомісячно 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день користування коштами. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав. Умови договору відповідачем не виконуються. Заборгованість перед спілкою відповідачем не погашена, станом на 08.07.2014р. вона становить 7983 грн. 50 коп. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав узяте на себе грошове зобов'язання та порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача загальна сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 7983 грн. 50 коп., а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, указуючи, що 12.06.1994 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб, який 16.10.2012 року рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська був розірваний. За час шлюбу вони 19.10.1999 року придбали за спільні кошти 1/2 частину квартир № 2,3 у будинку № 33 по вулиці Березинській в місті Дніпрі. Квартири були зареєстровані на відповідача. Оскільки відповідно до норм статті 22 КпШС, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю, позивач просив суд визнати 1/2 частину квартир № 2,3 у будинку № 33 по вулиці Березинській в місті Дніпрі спільною сумісною власністю його і відповідача та визнати за ним право власності на 1/4 частину цих квартир. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, на адресу суду повернулись конверти з судовими повістками з позначками «за спливом терміну зберігання»; в судове засідання на 21.06.2018 року відповідач повідомлена шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України», що відповідає вимогам статті 128 ЦПК України. Проте відповідач в судове засідання не з*явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не направила. Тому за згодою представника позивача суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~З*ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1994 року, який рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська розірваний. \~ \~ \~ \~Під час подружнього життя на ім*я [PERSON] було придбано квартири № 2,3 у будинку № 33 по вулиці Березинській в місті Дніпрі. \~ \~ \~ \~До правовідносин, що виникли між сторонами застосовуються норми Кодексу про шлюб та сім*ю України (далі КпШС), який був чинний на той час. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу,є його спільною сумісною власністю. \~ \~ \~ \~У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю, їх частки визнаються рівними (ст.. 28 КпШС). \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що спірна частка квартир № 2,3 у будинку № 33 по вулиці Березинській в місті Дніпрі була придбана сторонами час шлюбу, є підстави вважати зазначене майно спільною сумісною власністю сторін, право на 1/4 частини в якій належить позивачеві [PERSON] \~ \~ \~ \~За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, указуючи, що 24.12.2012р. між Кредитною спілкою «Можливість» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту №3228, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 4000 грн. строком на 24 місяця з 24.12.2012р. по 24.12.2014р. із сплатою 45,6% річних за користування кредитом. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов договору утворилась заборгованість в розмірі 13909 грн. 49 коп., яку просять стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами, заочно. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Як вбачається з кредитного договору №3228 від 24.12.2012р. відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000 грн., строком використання на 24 місяці зі сплатою 45,6 % річних від залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав. Умови договору відповідачем не виконуються та заборгованість перед Кредитним союзом відповідачем не погашена, станом на 22.01.2015р. становить 13909 грн. 49 коп., з яких: 2551 грн. 04 коп. - основний борг, 108 грн. 36 коп. - відсотки, 11250 грн. 09 коп. - додаткові відсотки. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобов'язання, порушує права позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача загальна сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 13909 грн. 49 коп., а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.11.2018 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, просила позов задовольнити, шлюб розірвати, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (поштове повідомлення 6750005335443). Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.03.2019 року постановлено розгляд справи у заочному порядку. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 30.06.2011 року Сокальським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис про шлюб № 104 від 30.06.2011 року. Сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду одеської області від 07.06.2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.10.2018 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Відповідач у судове засідання не зявився, сповіщений належним чином про дату, час та місце його проведення, причини своєї відсутності суду не повідомив. Крім того, суд вважає, що справа перебуває у суді з червня 2018 року, відповідач обізнаний про існування справи в суді, мав би використовувати своє право на доступ до справедливого суду, цим правом з власної ініціативи не скористався. Позивач у судовому засіданні вимоги свого позиву підтримала, просила їх задовольнити з викладених у ньому підстав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд дійшов до наступного висновку: 26.11.1999 року у сторін народжена донька [PERSON]. [PERSON] є студенткою контрактної форми навчання ІІ курсу стоматологічного факультету ОНМУ, термін навчання по 30.06.2021 року. За навчання [PERSON] позивач сплатила 45500 грн., тому вважає, що половину цієї суми має надати батько. Донька проживає із мамою. Позивач на обгрунтування своїх вимог посилається на правило ст. 185 СК України, і вважає, що додаткові витрати на навчання доньки мають бути стягнуті з відповідача саме за цієї законодавчою нормою. Дані правовідносини не регулюються нормою ст. 185 СК України, а регулюються главою 16 СК України. Таким чином, батьки дитини, яка продовжує навчання мають обовязок утримувати повнолітню дочку, сина у спосіб оплати аліментів, а не стягнення додаткових витрат. Таким чином у задоволенні даного позову слід відмовити. Судовий збір слід віднести на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.10.2020 року відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання без виклику (повідомлення) сторін. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, підтримала вимоги позову. Відповідач подав письмову заяву про проведення судового засідання у свою відсутність, позовні вимоги повністю визнав. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Від шлюбу сторін від 15.12.2007 року народжені: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Діти проживають в теперішній час з мамою. Батько добровільно допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач [PERSON] вимоги визнав повністю, вважав що в теперішній час має можливість сплачувати аліменти у запропонованій позивачем сумі 2500 грн. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, виходячи з інтересів дітей, та враховуючи те, що відповідач добровільно визнав у повному обсязі заявлені позовні вимоги, погоджується із запропонованим позивачкою розміром та видом стягнення аліментів на утримання доньки. З відповідача слід стягнути половину судового збору на користь держави, оскільки позивач звільнена від його сплати за Законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.02.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.05.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог, просила справу розглянути у заочному порядку. Відповідач повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, встановлено, що за місцем реєстрації не проживає з лютого 2002 року, у судове засідання не з`явився повторно, причини своєї відсутності суду не повідомив. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.10.2019 року постановлено розглянути справу у заочному порядку. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Позивачці на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована у даному будинку, однак та не проживає у ньому у теперішній час з лютого 2002 року, що повністю доведено зібраними по справі доказами, які дослідженні судом у судовому засіданні. Позивач, посилаючись на правовий механізм ст. 391 ЦК України, просить ухвалити остаточне рішення суду про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням вказаного будинку, оскільки подальша реєстрація відповідача у належному позивачці будинку істотно порушує права позивача як власника. Позивач у своєму позові одночасно посилається на правила ст. ст. 391 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідач фактично не проживає у спірному житловому приміщенні з 2008 року. Оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача, то право останньої підлягає захисту в судовому порядку за правилами ст. ст. 383, 391 ЦК України. Порушене право власника має бути захищено шляхом позбавлення [PERSON] такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.04.2020 року відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач подав письмову заяву про проведення судового засідання у свою відсутність, позовні вимоги повністю визнав. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Від шлюбу сторін від 17.01.2017 року народжений син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає в теперішній час проживає з мамою. Батько добровільно допомогу на утримання дитини не надає. [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, вважав що в теперішній час має можливість сплачувати аліменти у запропонованій позивачем сумі 2000 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, виходячи з інтересів дитини, та враховуючи те, що відповідач добровільно визнав у повному обсязі заявлені позовні вимоги, погоджується із запропонованим позивачкою розміром та видом стягнення аліментів на утримання доньки. З відповідача слід стягнути половину судового збору на користь держави, оскільки позивач звільнена від його сплати за Законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, який в подальшому уточнив, зазначивши, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . На даний час в будинку зареєстрована його колишня дружина, відповідач у справі [PERSON] , хоча фактично за вказаною адресою вона не проживає з 2015 року, особистих речей та іншого належного їй майна в будинку не має. В червні 2015 року відповідач створила іншу сім`ю, житлом не цікавиться. Вказав, що відповідач завдає шкоди інтересам його сім`ї, в зв`язку з реєстрацією відповідача він не має можливості на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, томупросив суд постановити рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування вказаним вище житловим приміщенням. Сторони до суду не з`явились, позивач в заяві до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Причина неявки відповідача не відома, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин, суд провів розгляд справи у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів зпостановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 25.08.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. За даною адресою зареєстрована відповідач [PERSON] , хоча фактично вона за цією адресою не проживає з 2015 року, особистих речей в будинку її немає. Ці обставини підтверджені актами і ніким не оспорюються. Відповідно до вимог ст.ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь - яких порушень його права. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не надала суду доказів того, що вона не проживає в спірному житлі з поважних причин, а також будь - яких заперечень стосовно позову. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved