Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.12.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязаний за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 17.08.2016 року має заборгованість 42030, 59 грн., яка складається з: - 5010, 16 грн. заборгованість за кредитом; - 31830, 88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2950, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов кредитного договору : - 250,00 грн штраф ( фіксована частина ); - 1989, 55 грн. штраф ( процентна складова). У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 42030, 59 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій вказала, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується списком групованих поштових відправлень. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі нижчезазначеного. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Існування договірних зобов`язань між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] підтверджується Заявою № б/н від 03.12.2008 року, згідно з якою ПАТ КБ Приватбанк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості станом на 17.08.2016 року має заборгованість 42030, 59 грн., яка складається з: - 5010, 16 грн. заборгованість за кредитом; - 31830, 88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2950, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов кредитного договору : - 250,00 грн штраф ( фіксована частина ); - 1989, 55 грн. штраф ( процентна складова). Пунктом 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позивальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст..612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст..623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив умови договору без номеру від 03.12.2008 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ сторонами, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобовязань, передбачених Договором. Окрім того, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а. с.10) передбачено застосування ПАТ КБ «ПриватБанк» пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 40041, 04 грн., без урахування заявленого до стягнення позивачем штрафу у сумі 1989 грн. 55 коп., з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обовязків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобовязань перед кредитором. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладено,

Outcome: partial