Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить визнати недійсним договір № 031465 від 5.05.2014р., укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Правнік», визнати недійсним договір № 031465 від 5.05.2014р., укладений між [PERSON] та Приватним підприємством «Зедос», стягнути з Приватного підприємства «Зедос» на користь [PERSON] кошти в розмірі 6250грн. та стягнути солідарно з відповідачів судовий збір. Вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 05.05.2014 року з метою отримання кредиту був підписаний договір № 031465 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Правнік» в особі представника Яремко Ірини Михайлівни. Рекламу ТОВ «Правнік» про швидке отримання кредиту позивач прочитала в засобах масової інформації, в місцевій газеті «Гриф», де зазначалось про отримання кредиту під низький відсоток та з мінімальним пакетом документів. Представник відповідачів пояснила, що компанія може надати позивачеві кредит у розмірі 125 000 гривень на строк 15 років зі щомісячною сплатою 1/180 частини. До підписання договору представник ТОВ «Правнік» не надала можливості ознайомитися із текстовою частиною договору, не роз'яснила умови договору в частині отримання позики. Позивачеві було тільки роз'яснено, що це є кредитний договір, за якими вона отримає кредит в цей же день або на наступний. При цьому, гроші підвезуть на інкасаторському автомобілі прямо по місцю її проживання. Для отримання кредиту потрібно відразу сплатити гарантійний внесок в сумі 6250, 00 грн. та підписати договір з Приватним підприємством «Зедос» в особі того ж таки представника Яремко І.М.. Цього ж дня позивач заплатила внесок в сумі 6250,00 грн. на користь ПП «Зедос», але через обумовлений термін кредитних коштів не отримала. При неодноразовому зверненні до офісу відповідачів в м.Біла Церква їй повідомили, що необхідно ще почекати, а також, що згідно договору вона має сплачувати щомісячні платежі на користь відповідача 1 і тоді обов'язково отримає кредит. Тільки після відмови в отриманні позики та детальному ознайомленні і вивченні договорів підписаних з відповідачами позивач зрозуміла, що договори є нікчемними, укладені з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 1.1 даного договору, Товариство за згодою Учасника зобов'язується вчинити від імені та за рахунок Учасника певні дії, спрямованні на надання безвідсоткової позики, зазначеної в Додатку № 1 до даного договору, на умовах діяльності Програми «ВТБ гроші», що містяться в Додатку № 2 до даного договору. Умови договору та програми «ВТБ гроші» є несправедливими та такими, що порушують чинне законодавство України. Всупереч конституційному принципу рівності для вчинення переважної більшості дій учасником програми встановлено строк у 5 днів, а для підприємства виконання окремих процедурних актів Програми розтягується у часі протягом 30 днів, що є очевидним і протиправним відходженням від принципу рівності сторін у цивільних правовідносинах. Має місце неспівмірний обсяг прав і обов'язків сторін, відповідно до яких тільки підприємство має право самостійно визначати, кого з учасників допускати до участі в програмі, що суперечить вимогам ч.3 ст.509 ЦК України. Неможливо встановити справжній зміст вищевказаних документів, адже в них здійснена підміна основних понять та загальноприйнятих термінів чинного законодавства. Текс Програми є непослідовним та заплутаним, незрозумілим для юридично необізнаного споживача. Загальні фрази неконкретного змісту дозволяють відповідачам довільно та у власних інтересах трактувати їх, незрозумілим є справжній зміст правочинів. З умов договорів випливає, що ТОВ «Павнік» формує групу учасників за рахунок сплати щомісячних загальних внесків, сплачених клієнтами програми. Відповідно до ст.4 програми, безвідсоткова позика надається не всім учасникам програми, а лише тим, які мають найбільшу кількість проплат. Отже, розподіл фонду групи учасників проходить по пірамідальній схемі, що порушує вимоги п.7 ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів», коли один учасник програми за свої власні кошти без інвестування коштів відповідачів оплачує товар іншим учасникам програми, що регламентує ст.ст. 10, 12 Програми. Спільними діями відповідачі вводять споживача в оману, фактично виступають посередниками у можливості надання права на отримання позики за рахунок третіх осіб, коло та згода яких не були визначені на момент укладення договорів. Хоча, п.1.3 договору вказує на те, що ТОВ «Павнік» здійснює надання безвідсоткової позики на користь учасників програми «ВТБ-гроші». Така підприємницька практика є нечесною і забороняється ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів». Пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії, якої відповідачі не мають. Крім того, у переліку видів діяльності ТОВ «Правнік» не на зазначений такий вид як надання фінансових послуг, відповідно до інформації Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр». Оскільки договори були укладені під впливом обману і нечесної підприємницької практики, недійсність яких прямо передбачена законом (нікчемний правочин), до них застосовуються наслідки недійсності правочину, тобто до повернення підлягають сплачені відповідачу кошти в розмірі 6250грн.. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Представники відповідачів ТОВ «Павнік» та ПП «Зедос» в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позовну заяву до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Так, в судовому засіданні встановлено, що 05.05.2014 року між ТОВ « Правнік» в особі представника Яремко І.М. та позивачем [PERSON] було укладено договір № 031465 з Додатками до нього, предметом якого є надання товариством від імені та за рахунок учасника системи послуг, спрямованих на отримання учасником безвідсоткової позики в сумі 125 000 грн. за рахунок коштів фонду учасників через програму « ВТБ-гроші». Згідно зі ст.1 та ст.2 договору товариство зобов'язується : організовувати та проводити розподіл фонду учасників ; здійснити надання безвідсоткової позики на користь учасника за рахунок фонду учасників ; надавати інші послуги та здійснювати інші правочини, узгоджені сторонами ; за зверненням учасника надавати необхідну інформацію, що стосується умов договору тощо. Учасник [PERSON] зобов'язується, в свою чергу, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати платіж до фонду учасників, за рахунок якого товариство надає відповідні суми у безвідсоткову позику за програмою « ВТБ-гроші». Учасник за цією програмою зобов'язаний вносити щомісячний платіж до фонду учасників та інші кошти, передбачені договором та додатками до нього, тобто отримує позику через механізм накопичення фонду спілки учасників. На виконання вищевказаного договору позивач перерахувала на рахунок ТОВ «Правнік» кошти в розмірі 6250грн.. З метою отримання кредиту [PERSON] 5.05.2014 р. підписала з ПП «Зедос» в особі представника Яремко І.М. договір № 031465. Згідно цього договору виконавець приймає на себе зобов'язання надавати замовнику [PERSON] інформаційні, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. Укладені [PERSON] договори з ТОВ « Правнік» та ПП «Зедос» не передбачають будь-якої відповідальності цих товариств за невиконання умов договорів та будь-яких гарантій отримання позивачкою позики. Зі змісту договору з ТОВ « Правнік» та додатків до нього випливає, що отримання позики учасником фонду можливе лише за умови виконання всіма учасниками договорів, які укладені з кожним з них, а реалізація права учасника фактично поставлена в залежність від наслідків дій інших учасників фонду. Згідно із п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. До нечесної підприємницької практики відноситься зокрема і будь-яка діяльність, що вводить споживача в оману. Враховуючи викладене та аналізуючи умови оскаржуваних договорів, суд прийшов до висновку, що умови договорів є несправедливими та непрозорими, внаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін. Учасники програми «ВТБ-гроші» сплачують кошти не на погашення позики, а за можливість одержання права на отримання грошей в позику, відповідачі без залучення власних коштів формували спілку учасників, за рахунок коштів яких здійснювалася передача права на отримання позики одним з учасників фонду, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми. Така діяльність ТОВ « Правнік» та ПП «Зедос» ввела споживача в оману, а розподіл коштів фонду учасників між самими учасниками являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми з наявністю ознак нечесної підприємницької діяльності, яка заборонена законодавством. Ч.2 ст. 215 ЦК України передбачає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. На підставі викладеного, вищевказані договори є нікчемними, оскільки їх недійсність передбачена законом. Згідно зі ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна із сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ « Правнік» на користь позивача [PERSON] сплачені кошти в розмірі 6250грн.. Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від сплати судового збору. До стягнення з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір. На підставі ст.ст. 16, 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 22 Закону України « Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved