Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 29.04.2016 року та просить суд зняти арешт з усього належного йому рухомого та нерухомого майна, в тому числі земельної ділянки площею 0,1000 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: вул. Лісова буд.228, ж-в Кресівський-ІІ, Криворізький район, Дніпропетровська область, кадастровий номер 1221884300:02:001:0362, яка належить позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 010723 від 10.09.2012 року, накладеного відповідно до постанов відділу ДВС Криворізького РУЮ у Дніпропетровській області від 22.10.2010 року № 22106535 та від 05.02.2014 року № 40365779 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. В обґрунтування предявлених вимог позивач вказує на те, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.07.2010 року № 2-2675/2010 з нього та [PERSON] стягнуто солідарно на користь ВАТ «Ощадбанк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 12 183,45 грн. Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2011 року № 2-641/2011 з нього та [PERSON] стягнуто солідарно на користь ВАТ «Ощадбанк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 21 688,60 грн. З метою виконання вказаних судових рішень відділом ДВС Криворізького РУЮ в Дніпропетровській області від 22.10.2010 року № 22106535 та від 05.02.2014 року № 40365779 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача із оголошенням заборони на його відчуження. Оскільки виконавчі провадження повернуто стягувачеві, натомість рішення суду фактично позивачем виконані добровільно, що виключає підстави для подальшого арешту майна, тому позивач звернувся з даним позовом до суду, так як вирішити спір та усунути порушення його прав як власника майна шляхом зняття з нього арешту в позасудовому порядку не можливо. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, подав клопотання, в якому просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.31). Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, проте факсимільним звязком подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.20,21,22). Представник третьої особи ПАТ «Державний Ощадний банк України» згідно завчасно поданого клопотання просить справу розглянути без нього, при вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду (а.с.18,19). У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм належну правову оцінку в сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 010723 від 10.09.2012 року, належить земельна ділянка площею 0,1000 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: вул. Лісова буд.228, ж-в Кресівський-ІІ, Криворізький район, Дніпропетровська область, кадастровий номер 1221884300:02:001:0362, що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру від 25.04.2016 року (а.с.11,12-14). Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.07.2010 року (ухвалою суду від 07.10.2010 року виправлено описку) у справі № 2-2675/2010, яке набрало законної сили 07.09.2010 року, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Ощадбанк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 12 183,45 грн. (23,24,29-30). Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2011 року у справі №2-641/2011, яке набрало законної сили 08.02.2011 року, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Ощадбанк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 21 688,60 грн. (а.с.25-27). Відповідно до листа відділу ДВС Криворізького РУЮ Дніпропетровської області від 27.04.2016 року за № 02-ІІ/8918 у зазначеному відділі виконавчої служби неодноразово перебували на виконанні виконавчі листи № 2-2675 від 29.07.2010 року та № 2-641 від 27.01.2011 року (а.с.8, 29-30). З метою забезпечення виконання судових рішень постановами ВДВС від 22.10.2010 року № 22106535 та від 05.02.2014 року № 40365779 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON], про що до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено відповідні записи, свідченням чому є Інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.9-10,17). 17.06.2014 року державним виконавцем на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи повернуто стягувачу у звязку з відсутністю майна у боржника [PERSON], на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Арешт з майна боржника не знімався (а.с.8). В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач в добровільному порядку виконав судові рішення про стягнення з нього та інших боржників в солідарному порядку заборгованості за кредитними договорами. Так, відповідно до листів ПАТ «Державний Ощадбанк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління від 26.04.2016 року (а.с.7,28) [PERSON] в повному обсязі виконав судові рішення у справах № 2-641, № 2-2675, заборгованість за кредитними договорами ним погашена в повному обсязі. Претензій до нього банк не має. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.7 ст.319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» для забезпечення реального виконання рішення суду застосовується арешт майна боржника, який може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно ст.50 цього Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім повернення виконавчого документа), арешт, накладений на майно боржника, знімається. Як встановлено судом, позивач [PERSON] в добровільному порядку виконав судові рішення про стягнення з нього як солідарного боржника заборгованості за кредитними договорами, в той час як виконавчі провадження з приводу їх примусового виконання фактично є незакінченими, оскільки виконавчі документи повернуто стягувачу ПАТ «Державний Ощадний банк України» на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає можливість зняття арешту з майна [PERSON] в досудовому порядку, у звязку з чим на підставі ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» такий арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги, що фактично рішення суду [PERSON] виконано в повному обсязі, що виключає необхідність в подальшому арешті його майна, накладеному в рамках виконавчих проваджень, натомість відомості щодо зняття арешту державним виконавцем відсутні, а накладений арешт на все належне позивачеві рухоме та нерухоме майно перешкоджає позивачу вільно ним користуватись та розпоряджатись, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість предявлених ним позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом зняття арешту з усього належного йому рухомого та нерухомого майна, в тому числі із земельної ділянки площею 0,1000 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: вул. Лісова буд.228, ж-в Кресівський-ІІ, Криворізький район, Дніпропетровська область, кадастровий номер 1221884300:02:001:0362, яка належить позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 010723 від 10.09.2012 року, накладеного відповідно до постанов відділу ДВС Криворізького РУЮ у Дніпропетровській області від 22.10.2010 року № 22106535 та від 05.02.2014 року № 40365779. На підставі ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», п. 4.2.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у випадках, передбачених ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС.

Outcome: approved