Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 09.02.2015 року між ним та ПАТ «Златобанк» в особі заступника відділення «Сумська РД» АТ «Златобанк» [PERSON], який діяв на підставі довіреності було укладено договір «Угода про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 103552, відповідно до умов якого він здійснив вклад в іноземній валюті у сумі 13636 дол. США на строк до 23.02.2015 року під 3% річних. Крім того, 11.02.2015 року між ним та ПАТ «Златобанк» було укладено «Угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 105247», за умовами якого він здійснив вклад в іноземній валюті у сумі 6820 дол. США на строк до 25.02.2015 року під 3 % річних. Через деякий час у банка виникли фінансові проблеми і своєчасно зазначені вклади не були йому повернуті та 19.05.2015 року було відкликано банківську ліцензію і запроваджено процедуру тимчасової адміністрації, керівником якої призначено [PERSON] Він неодноразово звертався до керівника відділення «Сумська РД» [PERSON], який його постійно запевняв, що вклади будуть повернуті. Звернувшись на гарячу лінію до ПАТ «Златобанк» він дізнався, що за електронним реєстром договорів банківських вкладів угоди укладені ним з ПАТ «Златобанк» не обліковуються, тому вважаються офіційно не укладеними. Подана позивачем заява рекомендованої форми до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишена без відповіді та без задоволення. За таких обставин просить визнати укладеним договір угоду про приєднання до Публічної угоди про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 104552 (договір банківського вкладу) від 09.02.2015 року між ПАТ «Златобанк» і ним та зобовязати ПАТ «Златобанк» повернути йому 13636 дол. США та про визнання укладеним договору угоди про приєднання до Публічної угоди про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 105247 (договір банківського вкладу) від 11.02.2015 року між ПАТ «Златобанк» і ним та зобовязати ПАТ «Златобанк» повернути йому 6820 (шість тисяч вісімсот двадцять) дол. США. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримали та просять їх задовольнити. Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, згідно наданих заперечень позов вважає необґрунтованим, в його задоволенні просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.02.2015 року між ПАТ «Златобанк» в особі заступника директора відділення «Сумська РД» АТ «Златобанк» [PERSON], який діяв від імені банку на підставі довіреності та позивачем [PERSON] (вкладником) була укладена угода про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 104552 (договір банківського вкладу) (а.с.4) Відповідно до п.п. 2.1-2.6. договору банківського вкладу № 104552 банк відкрив позивачу вкладний депозитний рахунок № 26206502020771, початкова сума вкладу 13636,00 дол. США, строк розміщення вкладу до 23.02.2015 року, розмір процентної ставки 3 % річних (а.с.4) 11.02.2015 року між ПАТ «Златобанк» в особі заступника директора відділення «Сумська РД» АТ «Златобанк» [PERSON], який діяв від імені банку на підставі довіреності та позивачем [PERSON] (вкладником) була укладена угода про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 105247 (договір банківського вкладу) (а.с.6) Відповідно до п.п. 2.1-2.6. договору банківського вкладу № 105247 банк відкрив позивачу вкладний депозитний рахунок № 26206502020771, початкова сума вкладу 6820,00 дол. США, строк розміщення вкладу до 25.02.2015 року, розмір процентної ставки 3 % річних (а.с.6) Відповідно до п. 3.2. вищевказаних договір банківського вкладу банк повідомив позивача про те, що повернення вкладу гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі, визначеному чинним законодавством України на дату недоступності вкладу. 12.05.2015 року постановою правління НБУ № 310 відкликано банківську ліценцію ПАТ «Златобанк» (а.с.34) 13.05.2015 року рішенням виконавчої дирекції Фодну гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначено уповноваженою особою Фонду [PERSON] строком на 1 рік, тобто по 12.05.2016 року (а.с.35) Як вбачається з листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 02-036-36338/15 від 02.10.2015 року Фонд повідомив позивача про те, що сума гарантованого відшкодування за вкладами ПАТ «Златобанк» перерахована йому грошовим переказом (а.с.71) Тим самим, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб визнав гарантійні зобовязання перед позивачем за вищевказаними договорами банківського вкладу, тому позивач має можливість на отримання суми гарантійного відшкодування за вкладами ПАТ «Златобанк» згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Натомість, позивач звертаючись до суду з даним позовом просить визнати укладеними вищевказані договори банківського вкладу, однак обраний позивачем спосіб захисту права є неналежним, з огляду на таке. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Як передбачено приписами ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. У даному випадку в договорах банківського вкладу не встановлено право на визнання їх укладеними. Слід також враховувати, що ЦК вперше передбачив можливість визнання правочинів не лише недійсними, але і дійсними, як приклад таке право передбачене ч. 3 ст. 215, ст. ст. 218 - 224 ЦК України. Тобто, сторона договору може визнати правочин недійсним або дійсним у випадку порушення її права чи інтересу, тільки у спосіб передбачений законом або договором. Натоміть, позивач просить визнати договори банківського вкладу, які були укладені з ПАТ «Златобанк» «укладеними», тобто в спосіб, що не передбачений договором та законом. При цьому ЦК України не передбачено визнання укладеного-укладеним. Отже, суд не може захистити цивільне право способом, що не встановлений договором або законом, тому позовні вимоги в частині визнання укладеними договорів банківського вкладу задоволенню не підлягають. Суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобовязання ПАТ «Златобанк» повернути кошти за вказаними договорами банківського вкладу, враховуючи наступне. Частиною 1 ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на банківському рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. У зв'язку з запровадженням в ПАТ «Златобанк» тимчасової адміністрації, розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на банківських рахунках Банку обмежуються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним законом. Згідно з п.п. 6, 16 ст. 2 Закону тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Частиною1 статті 36 Закону передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту), уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 5, п.1 ч. 6 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Обмеження не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників, зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України, вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 26 Закону Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно із ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Т аким чином, слід прийти до висновку, що запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у даному випадку є підставою для відмови в задоволенні позову в частині зобовязати банк повернути кошти за договорами банківського вкладу, так як вимоги [PERSON] в подальшому будуть визнані та задовольнятимуться відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Outcome: dismissed