Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що будинок для проживання малих сімей, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є об'єктом права комунальної власності територіальної громади м. Суми. 18.07.2016 року на адресу Сумського міського голови надійшло звернення [PERSON], в якому було зазначено про те, що в кімнаті [ADDRESS] разом з [PERSON] зареєстровані на ліжко-місце в гуртожитку [PERSON] та [PERSON] Однак більше шести місяців вони не проживають в жилому приміщенні, не сплачують плату за користування жилим приміщенням, не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири, не приймають участь у спільному побуті, не є членами сім'ї [PERSON] Тому позивач змушений звернутися до суду і просить визнати [PERSON], [PERSON]такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. До початку судового засідання від представника позивача за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, від них не надійшло заяв про розгляд справи у їхню відсутність, письмових заперечень суду не надали. У судове засідання представник третьої особи за довіреністю [PERSON] не з'явився, надав суду заву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що будинок для проживання малих сімей, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є об'єктом права комунальної власності територіальної громади м. Суми, що підтверджується рішенням Сумської міської ради від 04.122002 року № 219-МР «Про надання згоди на прийняття в комунальну власність територіальної громади міста Суми будинків для проживання малих сімей відкритого акціонерного товариства «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» з вбудованими-прибудованими нежитловими приміщеннями» та рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.01.2003 року № 35 «Про затвердження актів приймання-передачі житлових будинків для проживання малих сімей ВАТ «СМНВО ім. Фрунзе» на баланс ВЖРЕУ-6» до комунальної власності територіальної громади міста Суми житлового будинку за адресою: [ADDRESS], 17, від ВАТ «СМНВО ім. Фрунзе». Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.12.2001року № 707 «Про надання гуртожиткам для одинаків по [ADDRESS], по [ADDRESS], по [ADDRESS], по [ADDRESS], по [ADDRESS], надано статусу будинків для проживання малих сімей. З листа, наданого ТОВ «Форекс плюс» № 410-ОД від 05.08.2016 року, вбачається, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстровані на ліжко-місце в гуртожитку громадяни: 1. особовий рахунок № [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], [INFO], прописаний з 26.02.2003 року; 2. особовий рахунок № [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], [INFO], прописаний з 29.07.1993 року; 3. особовий рахунок № [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], [INFO], прописаний з 19.01.2001 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON] більше шести місяців тому добровільно залишили жиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], не сплачують кошти за користування жилим приміщенням, не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири, але з реєстрації місця проживання не знялися у встановленому законом порядку. З оборотної відомості ТОВ «Форекс плюс» вбачається, що розмір заборгованості за комунальні послуги за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 31.07.2016року складає 400,92 грн. Заборгованість за комунальні послуги за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року складає 368,30 грн. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових відносин. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сім»ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Отже, оскільки відповідачі не вносять плату за комунальні послуги; не проживають в жилому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], більше шести місяців, та вибули в інше жиле приміщення, тобто втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], з дня вибуття, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідачів від права користування даним будинком без наміру збереження права користування ним. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов Сумської міської ради до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved