Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом та просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки- [PERSON] , [INFO] відповідно до рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2013 року в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та зменшити до 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення нею повноліття. Позов мотивовано тим, що його стан здоров`я та матеріальне становище значно погіршились, що унеможливлює сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі. Вважає, що зменшення розміру аліментів не буде суперечити інтересам неповнолітньої дитини [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову та пояснив, що з часу ухвалення судом рішенням від 29 березня 2013 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] у позивача значно погіршився стан його здоров`я та матеріальне становище. Він змушений нести витрати на своє лікування, допомагати хворимбатькам, утримувати нову сім`ю, а тому просить вимоги позову задоволити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог та пояснив, що позивачем не надано письмових доказів на підтвердженя погіршення стану свого здоров`я після ухвалення судом рішенням від 29 березня 2013 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , а витрати по утриманню дитину, яка є дочкою його цивільної дружини, несе в добровільному порядку, батьки позивача є пенсійного віку, яким також може допомагати і рідний брат позивача. Враховуючи, що дочка - [PERSON] , [INFO] є обдарованою дитиною, тому потребує значно більших коштів на її утримання в порівнянні з іншими дітьми. Крім того, представник позивача звернув увагу суду на те, що у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів, тому він змушений погашати і борг по аліментних платежах, і сплачувати аліменти визначенні раніше рішенням суду. Просив в задоволені позову відмовити. Суд, заслухавши сторін, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18.12.2012. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2013 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 всіх всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на одну дитину на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 12.02.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7). Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що в 2008 році погіршився і продовжує погіршуватися стан його здоров`я, йому встановлено діагноз (основний, супутній та ускладнення): хронічний катаральний не обструктивний бронхіт, фаза ремісії. Пневмосклероз перебронхіальний; ЛН Ост. Саркоїдоз в/грудних лімфатичних вузлів та легень; Хронічний гастродуоденіт; хронічний гепатит; Хронічний калькульозний холецистит; Хронічний панкреатит; Хронічна злукова хвороба в зв`язку з ускладненням після видалення апендициту, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами ( а.с. 10-91). Внаслідок чого він за останній період часу часто перебуває на лікуванні, як стаціонарно так і амбулаторно, що в свою чергу потребує значних витрат. Зазначає, що за станом здоров`я в 2015 році він знятий з військового обліку. Крім того позивач вказує, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки [PERSON] та [PERSON] , які у зв`язку з погіршенням здоров`я також потребують значної фінансової підтримки. Просить суд врахувати, що з 2015 року проживає з цивільною дружиною- [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, несе витрати на утримання нової сім`ї та неповнолітньої дочки дружини - [PERSON] [INFO] . Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення від 29.03.2013року. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати свою дитину, та вважає, що позивачем доведений факт погіршення його матеріального становища до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, мінімальний розмір аліментів на дитину, визначений судом не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно дійти висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину є надмірним, а отже наявні підстави для його зменшення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] на підставі рішення рішенням Івано- Франківського міського суду від 29.03.2013 з 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили й до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття . Зменшення розміру аліментів до 1/3 на утримання неповнолітньої дитини- [PERSON] , на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим щодо захисту прав неповнолітньої дитини. В решті вимог позову слід відмовити.

Outcome: partial