Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що його батько [PERSON] був власником 1/2 ідеальної частини житлового будинку №17 розташованого по вул. Центральна в с.Білка, Радомишльського району, Житомирської області, даний будинок розташований на земельній ділянці 0, 1250 га яка не перебуває у приватній власності. Батько позивача помер 09.07.2013 року у віці 74 років, документів на право власності на даний будинок виготовити не встиг, тому позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. В судове засідання представник відповідача не зявився, про день і час слухання справи був належним чином повідомлений, та надав заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] був власником 1/2 ідеальної частини житлового будинку №17 розташованого по вул. Центральна в с.Білка, Радомишльського району, Житомирської області, але при житті не виготовив документів на право власності на будинок, тому позивач не може оформити на себе спадщину після смерті батька. Як видно з повідомлення Житомирського БТІ, право власності на спірний будинок не зареєстровано. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом доглядом за будинком та користуванням земельною ділянкою. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги» Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved