Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . Починаючи з листопада 2015 року у квитанціях на оплати послуг з централізованого опалення почали здійснюватися розподіл за надання послуг за опалення безпосередньо квартири та опалення місць загального користування. Будинок [ADDRESS] обладнаний окремим виходом для надання послуг з опалення місць загального користування, тобто - надання послуг з опалення місць загального користування здійснюється за умови окремого включення такого виходу. Починаючи з опалювального періоду 2016-2017 років включення опалення місць загального користування не здійснювалося, про що ЖЕО повідомило Київенерго. Незважаючи на це, Київенерго продовжив в квитанціях окремо нараховувати оплату за опалення місць загального користування. Вказані плати він не проводив, а Київенерго ці плати врахували йому в заборгованість. Неодноразово звертався до Київенерго з проханням здійснити перерахунок, на що отримував відмови. На час опалювального періоду 2018-2019 років змінився виконавець послуг - КП «Київтеплоенерго» (відповідач), до якого перейшло право вимоги щодо боргових зобов`язань споживачів перед Київенерго, і який також був повідомлений ЖЕО про відключення опалення місць загального користування у вказаному будинку. Однак, відповідач продовжив нараховувати кошти за опалення місць загального користування, недивлячись на те, що такі послуги не надавались. З цього питання складалися акти-претензії. Окрім того, виявив, що при звірці даних у виставлених відповідачем рахунках з показниками лічильників по його квартирі постійно завищувалася сума за надані послуги по опаленню, яка за три роки склала 1 680,13 грн. Сума за опалення місць загального користування в будинку за період з жовтень 2016 р. - березень 2017 р., жовтень 2017 р. - березень 2018 р., листопад 2018 р. - березень 2019 р., яка була йому нарахована згідно квитанцій до сплати, становить 6 205,97 грн. З метою відновлення своїх прав звернувся до суду з даним позовом та просив суд зобов`язати відповідача провести перерахунок розміру плати за централізоване опалення по його квартирі шляхом зменшення загальної суми заборгованості на суму 7 886,10 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та просила врахувати надані ними відзив та пояснення по суті спору. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Вказана позовна заява зареєстрована в суді 04.10.2019 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.10.2019 року визначено головуючого суддю по даній справі. Відповідно до ухвали від 15.10.2019 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, позивачем - відповідь на відзив. Встановлено, що позивач по справі - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В 2011 році між позивачем та Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення квартири. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, а саме листами Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» відділення «Лівобережне», що з 01.12.2014 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та ПАТ «Київенерго» укладено договір про співпрацю та з 31.03.2015 року підписано договір про надання послуг. В даних листах міститься інформація про відключення місць загального користування по житлових будинках, серед яких є будинок [ADDRESS] , по якому за опалювальні періоди 2016-2017 р., 2017-2018 р., 2018-2019 р. опалення місць загального користування не було. Дана інформація доводилася до відому ПАТ «Київенерго» і не спростовувалася відповідачем в судовому засіданні. Той факт, що в будинку [ADDRESS] станом на початок опалювального періоду 2016-2017 р. відключено місця загального користування від системи централізованого опалення будинку, і з того часу, в подальшому, в опалювальні періоди опалення місць загального користування по даному будинку не здійснювалося, відомо відповідачу і останнім не оспорюється. Є встановленим і те, що будинок [ADDRESS] обладнаний одним загальнобудинковим приладом як на опалення так і на гарячу воду. Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, серед іншого, відносяться послуги з постачання теплової енергії. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживачів, серед яких: споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості. Законодавством України визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкцій, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений законодавством обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Встановлено, що позивач та інші споживачі в порядку та у відповідності до ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» складали акти-претензії щодо відсутності опалення місць загального користування, направляли їх відповідачу. Сторона відповідача в обгрунтуваннях своїх заперечень на позовну заяву посилається на те, що позивач має сплачувати за опалення місць загального користування оскільки підтримання температури в місцях загального користування відбувається не тільки через опалювальні пристрої, а також за рахунок теплопередачі крізь огороджувальні конструкції житлових приміщень. Досліджуючи це питання, суд приходить до наступного. Місця загального користування це місця, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, крім допоміжних приміщень. Опалювані місця загального користування та допоміжні приміщення це місця загального користування та допоміжні приміщення у будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж або обладнана системою автономного теплопостачання, для яких нормується температура внутрішнього повітря. Опалюване приміщення це приміщення у будівлі, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Відповідно до вищезазначених норм законодавства обов`язок споживача оплачувати послуги виникає лише у разі отримання ним певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. При нарахуванні плати за опалення місць загального користування у житловому будинку виконавець послуг з централізованого опалення зобов`язаний дотримуватися положень Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення. Той факт, що послуга з опалення місць загального користування може включати в себе не лише пряме (через опалювальні пристрої) постачання теплової енергії в місця загального користування, а й послугу опалення місць загального користування шляхом підтримання температури в місцях загального користування за рахунок теплопередачі крізь огороджувальні конструкції житлових приміщень, ніким, в тому числі позивачем, не оспорюється. Однак, стороною відповідача не було надано належних доказів того, що опалення місць загального користування вказаного будинку у вказані періоди мало місце і це відбувалося за рахунок теплопередачі крізь огороджувальні конструкції житлових приміщень. Не було надано і відповідного розрахунку саме такої послуги, не зазначено формул, за якими здійснюється саме такий розрахунок. Крім цього, при наявності підстав нарахування позивачу оплат за послугу з опалення місць загального користування, яке відбувалося за рахунок теплопередачі крізь огороджувальні конструкції житлових приміщень, при здійсненні розрахунку мають враховуватися і наступні факти: відключення опалення місць загального користування та те, що загальнобудинковий лічильник в будинку [ADDRESS] одночасно рахує та не розподіляє окремо кількість енергії витраченої на опалення та кількість енергії витраченої на гаряче водопостачання. Дані обставини, на думку суду, мають суттєве значення по даному спору, впливають безпосередньо на суми оплат, що нараховуються позивачу за опалення місць загального користування. Викладене свідчить про те, що позовна вимога в частині здійснення перерахунку розміру плати за централізоване опалення місць загального користування, є доведеною та підлягає задоволенню. Враховуючи те, що суми, що мають бути нараховані позивачу (при наявності підстав) за послугу з опалення місць загального користування, можливо буде визначити лише після проведення перерахунку, суд позбавлений можливості прийняти рішення про зменшення загальної суми заборгованості на суму 6 205,97 грн. В частині вимоги про зменшення суми заборгованості на суму 1 680,13 грн. як помилково нарахованої, суд приходить до висновку, що дана вимога є недоведеною. Заперечення сторони відповідача стосовно того, що вони не є належним відповідачем, так як не є правонаступником ПАТ «Київенерго», є безпідставні по даній категорії спору і спростовуються матеріалами справи. Судові витрати, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, та з урахуванням прийнятого рішення, мають бути покладені на сторону відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial