Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача 10000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 23.06.2017 року він був побитий біля свого будинку по [ADDRESS] біля третього під'їзду. По факту нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками Індустріального відділу поліції ГУ НП в Харківській області було відкрито кримінальне провадження №120172205300001722 та розпочате досудове розслідування. В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні слідчим було допитано [PERSON], який в ході дачі показань вказав, що [PERSON] 23.06.2017 року перебував у стані алкогольного сп'яніння, впав та розбив собі голову, це підтверджується протоколом допиту свідка [PERSON] від 24.11.2017 року. Крім того, [PERSON] також зазначив, що 31.06.2017 року до нього прийшов дільничний [PERSON], якому він сказав, що [PERSON] в той день був п'яний, впав і розбив собі голову. Позивач вказує, що як зазначено у протоколі допиту свідка [PERSON], проведеному слідчим, 31.06.2017 року [PERSON] до [PERSON] не приходив та ніяких пояснень не отримував. Також зазначив, що 23.06.2017 року о 21-40 год. він йшов з магазину, коли невідома особа, ззаду вдарила його по голові, в результаті чого він втратив свідомість, а люди які проходили повз визвали швидку. Швидка доставила позивача у Харківську міську клінічну лікарню швидкої та невідкладної допомоги, де його було обстежено. Був проведений аналіз на алкогольне сп'яніння, результат якого був негативний, що також підтверджує поширення щодо нього [PERSON] недостовірної інформації. Поширення щодо нього недостовірної інформації [PERSON] порушує його немайнові права на честь та гідність, чим йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 10000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що з позовними вимогами повністю не згодні. Пояснили, що відповідач вважає, що пояснення [PERSON] надані під час допиту 24.11.2017 року слідчому по матеріалами досудового розслідування №12017220530001722 від 25.06.2017 року не є розповсюдженням інформації, яка принижує його честь та гідність. Зазначили, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 57 КПК потерпілий зобов'язаний не розголошувати без дозволу слідчого, прокурора, суду відомості, які стали йому відомі у зв'язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю. Відповідно до ч. 1 ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Позивач не надав такого дозволу слідчого або прокурора, таким чином, позивач самостійно розголошує покази свідка по справі. Саме позивач є ініціатором та розповсюджувачем інформації, розголошення якої не бажає. Крім того, зазначили, що позивач ніяк не підтвердив завдання йому моральної шкоди та її розмір. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON], [INFO] про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого від 29.06.2017 року, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за №12017220530001722.З заяви вбачається, що 23.06.2017 року о 22-21 год. за адресою м. Харків, [ADDRESS], невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження громадянину [PERSON] З довідки КЗОЗ Харківська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова від 20.12.2017 року вбачається, що [PERSON] був оглянутий лікарем у приймальному відділенні, медична допомога надана амбулаторно 23.06.2017 року о 23-02 год. у кабінеті нейрохірурга. Відповідно до протоколу допиту свідка від 24.11.2017 року слідчим Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Петроченком М.В. під час досудового розслідування було допитано в якості свідка [PERSON] Крім того, протоколом допиту свідка від 05.02.2018 року слідчим Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Петроченком М.В. під час досудового розслідування було допитано в якості свідка ДОП [PERSON] У судовому засіданні позивач зазначив, що надані [PERSON] покази у протоколі допиту свідка, є недостовірною інформацією, яка не відповідає дійсності, порушує його права на честь та гідність. У зв'язку з чим, він має право на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та ( або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Як роз'яснено у п.15, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладенням в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. В свою чергу, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В п. 17 цієї постанови говориться наступне: У порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру. Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Так як [PERSON] давав свідчення, які позивач вважає недостовірними, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню в якості свідка, та попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, то при встановленні в ході досудового розслідування обставин, що він давав неправдиві відомості, він буде нести відповідальність згідно з законом. Разом з тим, даний цивільний суд не вправі підміняти собою досудове слідство по кримінальному провадженню, яке наразі не закінчено, та встановлювати обставини відповідності чи невідповідності показань [PERSON], які він давав в якості свідка слідчому. Крім того, [PERSON] надавав такі показання тільки слідчому, який його допитував в рамках кримінального провадження. З пояснень позивача вбачається, що саме він розповсюджував відомості з протоколу допиту свідка [PERSON] , які йому стали відомі з матеріалів кримінального провадження. Доказів поширення відомостей, які він надав слідчому при допиті в якості свідка, іншим особам іншим способом, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача не ґрунтуються на законі, , а тому в їх задоволенні необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed