Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 3,197 га, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Тарашанського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку успадкував його батько [PERSON] після смерті своєї дружини та матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори 12.11.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №4147, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №074960, оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року так і не виготовивши на своє ім'я державного акта на вказану земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю якого державний нотаріус відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки не повідомив, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який залишив заповіт на ім`я позивача, посвідчений 15 травня 2003 року у виконкомі Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області за реєстровим №158 згідно з яким заповів позивачу будинок та все майно, яке буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка площею 3,197 га, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Тарашанського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку успадкував спадкодавець після смерті своєї дружини та матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори 12.11.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №4147, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №074960, проте не виготовив на своє ім'я державного акта на вказану земельну ділянку. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач прийняв спадщину після померлого [INFO] року [PERSON]. Проте коли він звернувся до державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори, то у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку йому було відмовлено, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності [PERSON] на вищевказане спадкове майно (державний акт на право власності на земельну ділянку). Той факт, що вказана земельна ділянка належала на праві власності спадкодавцю [PERSON], стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори 12.11.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №4147. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved