overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач звернувся\~ до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.05.2016\~ року,\~ від шлюбу\~ мають дочку\~ [PERSON] , [INFO] , спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття,\~ а тому позивач просив\~ розірвати шлюб. Позивач\~ в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав,\~\~ що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його\~\~ участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася,\~\~ подала\~ суду заяву в якій вказала,\~\~\~\~ що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її\~ участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 27.05.2016 року зареєстрували шлюб,\~ від шлюбу\~ мають\~ малолітню\~ дочку [PERSON] , [INFO] .\~\~\~ Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовних вимог вбачається, що\~ сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо.\~ Позивач зазначив,\~ що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно.\~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. \~ Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сорін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить\~ їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.07.1996року, від шлюбу мають двох дітей, малолітнього сина [PERSON] 08.07.2007р.н. та повнолітнього сина [PERSON] 21.02.1997р.н. Причиною звернення до суду є те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в підготовчому судовому засіданні підтримав позов. Відповідач позов визнала, про що надала суду заяву. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановленими та визнаними обставинами є те,що 27.07.1996року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому.Від шлюбу сторони мають двох дітей, малолітнього сина [PERSON] 08.07.2007р.н., та повнолітнього сина [PERSON] 21.02.1997р.н. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Позивач зазначив, що не бажає спільно проживати з відповідачем, оскільки має іншу жінку, з якою має намір створити сімю. Відповідач зазначила, що близько двох років не проживає однією сімєю з [PERSON] У позивача є інша сімя. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюб. Рішення сторін щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить питання відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернувся\~ до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем\~ у зареєстрованому шлюбі з\~ 27.08.2005\~\~ року, від спільного\~ проживання\~ мають сина [PERSON] , [INFO] , спільне сімейне життя з відповідачем\~ не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття,\~\~\~ а тому позивач просив\~ розірвати шлюб. Позивач\~ в судове засідання не з`явився,\~\~ суду надано\~ заяву про підтримання\~ позовних вимог, позивач просить провести розгляд справи без його\~\~ участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася,\~\~ подала\~ суду заяву в якій вказала,\~\~ що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її\~ участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановленими та визнаними обставинами є : - 27.08.2005\~\~\~ року сторони зареєстрували шлюб, мають\~ малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .\~ Наведене підтверджується матеріалами справи. \~\~ -\~ сторони припинили подружні відносини тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство,\~\~ мають різні інтереси та погляди на життя.\~ Позивач не бажає відновлювати стосунки, зазначає, що його рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. \~ Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить\~ інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодо-помоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року, мають доньку [PERSON] [INFO], на даний час сім'я розпалася, подружжя має різні інтереси, півроку подружжя проживає окремо, втрачено почуття поваги та любові, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду даної справи була повідомлена належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направила та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 8.04.2007 року, мають доньку [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом та зазначив, що в її сім»ї відсутнє взаєморозуміння з дружиною, відсутні спільні вподобання, втрачено почуття любові, подружжя півроку проживає окремо. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Клопотань щодо зміни прізвища суду не надходило, а тому після розірвання шлюбу прізвище відповідача - «[PERSON]». Позивач не ставить вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2017 року, від шлюбу дітей не мають, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримав позов. Відповідач позов визнала. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановленими та визнаними обставинами є : - 28.04.2017 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу дітей не мають. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. - сторони близько півроку проживають окремо, позивач має іншу жінку, яка вагітна та з якою має намір зареєструвати шлюб. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач ствердив обставини справи, зазначивши, що шлюб існує формально. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити - «Миронова». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.09.1996 року, мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та на даний час сім»я розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 28.09.1996 року зареєстрували шлюб, мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] року народженя, та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що сторони з грудня 2016 року припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети. Сторони не бажають відновлювати стосунки, зазначають, що їх рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2013 року, мають сина [PERSON] [INFO], та на даний час сімя розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримав позов. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 29.06.2013 року зареєстрували шлюб, мають сина [PERSON] а Вадимовича [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Позивач в судовому засіданні категорично наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, подружжя проживає окремо тривалий час. Позивач не бажає відновлювати стосунки, зазначає, що його рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Відповідач ствердила обставини справи, погодилася з позицією позивача. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити - «Яремчук». Позивач просив залишити судові витрати за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2009 року, мають сина [PERSON] [INFO], та на даний час сімя розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 14.10.2006 року зареєстрували шлюб, мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони протягом останнього року не знаходять взаєморозуміння, конфліктують, бажають розірвати шлюб. Позивач намагався зберегти шлюб, примиритися, але відповідач не бажає збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу, позивач зазначає, що втратив почуття до дружини, не бажає перебувати з нею в шлюбі.. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити - «Пінчук ». Позивач не ставить вимогу про компенсацію йому судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2000 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, на даний час сім'я розпалася, сторони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій вказав, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що 29.11.2000 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, в сім»ї виникали сварки та скандали по питанню подальшого сімейного життя, втрачені почуття. Позивач зазначив, що збереження сім'ї неможливе і дане суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved