Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 02.02.2015 року [PERSON] в цей же день отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент зменшити або збільшити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Посилаючись на ч.1 ст. 634 ЦК України банк наголошує, що мав місце договір приєднання. Він повідомляє, що [PERSON] своєчасно не погасив борг за кредитом та відсотками, що підтверджено розрахунком, а тому порушив вимоги ст. 509, 525, 526, 537, 1046, 1054 ЦК України, пункти 1.1.2.7, 2.1.1.7.6 та інші пункти Умов та правил надання банківських послуг. У звязку із порушеннями умов договору станом на 31.01.2016 року він має заборгованість 13860,27 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом 9823,14 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2600,93 грн., заборгованості за пенею та комісією 300,00 грн. Окрім цього нарахований штраф 500 грн. (фіксована частина) і штраф 363,20 грн. (процентна складова). Представник позивача у судове засідання, не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Письмове заперечення суду не надав. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється, справа розглядалась у відсутності сторін із ухваленням заочного рішення, згідно позиції позивача та вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Встановлено, що 02 лютого 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір без номера, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 34,8 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У відповідності до умов цього договору, банк свої зобовязання виконав і надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач станом на 31 січня 2016 року не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Судом встановлено, що у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість на загальну суму 13860,27 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом 9823,14 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2600,93 грн., заборгованості за пенею та комісією 300,00 грн. Окрім цього нарахований штраф 500 грн. (фіксована частина) і штраф 363,20 грн. (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним банком 31 січня 2016 року. При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. Згідно із ч. ч. 1, 2\~ ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. На обґрунтування доводів позовних вимог, банком до суду було надано розрахунок суми заборгованості, підписаний представником банку, який судом\~ визнано належним та допустимим доказом та оцінено у відповідності з вимогами\~ ст. 212 ЦПК України, тому суд приходить до висновку, що цей доказ відповідає вимогам процесуального закону і підтверджує обставини, викладені в позовній заяві. Таким чином, позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 02 лютого 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з положеннями статті 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved