Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в позовній заяві просить розірвати шлюб, зареєстрований 22.01.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління, актовий запис №24, укладений з відповідачкою. Позивач зазначає, що від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбні відносини більше року тому, оскільки вони фактично не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Відповідачка тривалий час знаходиться за межами країни, що впливає негативно на їх стосунки, та привело до розпаду сімї. Позивач зазначає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачкою та примирення неможливе, оскільки суперечить його інтересам, просить суд розірвати шлюб. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення суду (а.с.33). Відповідачка згідно письмової заяви заявлений позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Звягінцева» (а.с.22). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. На підставі ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №151911, 22.01.2015 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління, актовий запис №24 (а.с.9). Від даного шлюбу подружжя дітей не мають. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені більше року тому, сторони мешкають окремо. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини. Збереження сімї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе залишити відповідачці за її клопотання після розірвання шлюбу прізвище «Звягінцева». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved