Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 серпня 2016 року о 12 годині 10 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21070 і рухаючись по авто дорозі Київ-Одеса грубо порушив п. 10.1 Правил Дорожнього руху України допустив зіткнення з керованим ним і належним автомобілем «КІА RIO» в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача був механічно пошкоджений належний йому автомобіль «КІА RIO», чим завданий матеріальний збиток в сумі 241057,00 грн., крім цього були понесені матеріальні витрати та в загальній сумі матеріальний збиток склав 251157,00\~грн. Цивільно-правова відповідальність наземного транспортного засобу відповідача [PERSON] застрахована страховою компанією ПрАТ «СТ Іллічівське» до якої він звернувся у відповідності до діючого законодавства з повідомленням про ДТП вчасно. Але на час звернення до страхової компанії і на даний час «СТ Іллічівське» знаходиться в стадії ліквідації. Всі необхідні матеріали щодо виплати страхового відшкодування були направлені в ТОВ «Фінанс-Лайн». На письмове звернення щодо виплати страхового відшкодування або повернення всіх матеріалів по зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, він отримав відповідь з розясненням, що ТОВ «Фінанс-Лайн» не приймає рішень про здійснення виплати страхового відшкодування або про відмову у здійсненні такої виплати. Оскільки, матеріальна шкода завдана внаслідок ДТП перебуває за межами ліміту відповідальності страхової компанії, яка знаходиться в стадії ліквідації, тому вимоги про відшкодування завданої матеріальної шкоди предявляються до винної особи і власника джерела підвищеної небезпеки - відповідача [PERSON] Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. (а.с. 102,117). Представник третьої особи у судове засідання не зявився, але надав пояснення в яких вказав розглядати справу за його відсутністю. (а.с. 104-105). Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2016 року о 12 годині 10 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] і рухаючись по авто дорозі Київ-Одеса, на 458 км + 750 м, грубо порушив п. 10.1 Правил Дорожнього руху України та допустив зіткнення з керованим позивачем і належним йому автомобілем [NUMBER] в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджуються копією постанови Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2016 року. (а.с. 18). У відповідності до вимог ч. 6\~ст. 82 ЦПК України,\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях відповідача не підлягає доказуванню. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача [PERSON] був механічно пошкоджений належний позивачу автомобіль [NUMBER], чим завданий матеріальний збиток в сумі 241057,00 грн., що підтверджується висновком звіту № 19/08 ТЗ від 23.08.2016 року. (а.с. 20-60). Крім цього позивачем були понесені матеріальні витрати, а саме: оплата оцінки пошкодженого транспортного засобу в сумі 1600,00 грн. та послуги евакуатора в сумі 8500,00 грн., що підтверджується квитанціями № 21/8 від 11 серпня 2016 року та 19/08-ТЗ від 19 серпня 2016 року. (а.с. 61). Тобто, в загальній сумі матеріальний збиток склав - 251157,00\~грн. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач відмовляється відшкодувати матеріальні збитки позивачу, які були завдані в результаті вказаної ДТП. Цивільно-правова відповідальність наземного транспортного засобу відповідача [PERSON] застрахована страховою компанією ПрАТ «СТ Іллічівське» (а.с. 16) до якої позивач звернувся у відповідності до діючого законодавства з повідомленням про ДТП вчасно з заявою від 25 січня 2016 року (а.с. 67). Але на час звернення до страхової компанії і на даний час «СТ Іллічівське» знаходиться в стадії ліквідації. (а.с. 66). Всі необхідні матеріали щодо виплати страхового відшкодування були направлені в ТОВ «Фінанс-Лайн» та на письмове звернення щодо виплати страхового відшкодування або повернення всіх матеріалів по зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, позивач отримав відповідь з розясненням, що ТОВ «Фінанс-Лайн» не приймає рішень про здійснення виплати страхового відшкодування або про відмову у здійсненні такої виплати, згідно листа № 496 від 10 жовтня 2017 року. (а.с. 72). У відповідності до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну житло, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 1 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. 9.2. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У відповідності до положень п. 22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідача [PERSON] страховий поліс серії АЕ № 2581990 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн. Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оскільки, матеріальна шкода завдана позивачу внаслідок ДТП перебуває за межами ліміту відповідальності страхової компанії, яка знаходиться в стадії ліквідації, тому вимоги про відшкодування завданої мені матеріальної шкоди предявляються до винної особи і власника джерела підвищеної небезпеки - відповідача [PERSON] Третя особа МТСБУ може здійснити страхове відшкодування після повної ліквідації СК Іллічівська, але термін повної ліквідації у судовому порядку не визначений. При цьому відповідач [PERSON] в разі повного відшкодування завданих матеріальних збитків не буде позбавлений права стягнути страхове відшкодування в межах суми ліміту в порядку регресу. Згідно ст.1166 ЦК України, шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка заподіяла шкоду, якщо та не доведе, що шкоду заподіяно не з її вини. У відповідності до ст. 1187 Цивільного Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, не буде суперечити закону предявлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи. Аналогічна позиція викладена в Постанові № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в п. 11 якої зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобовязанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. За ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно\~п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України\~шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою. Як передбачено ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, обставини вказані в позові підтверджуються наданими доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved