Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.10.2013 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифами банку та є договором приєднання. У порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2016 року має заборгованість 28049,09 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість по договору в сумі 28048,09 грн., судовий збір у сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON], іі представниця [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову у звязку з закінченням строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що між позивачем та [PERSON] 30.10.2013 р. було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою відповідача. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 31.10.2016 р. відповідно до кредитного договору відповідачка користувалася наданими їй кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості з останньою датою платежа 07.12.2013 року. Відповідачка заявила клопотання про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт банку зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перерозходу платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. Останній платіж відповідачкою по погашенню заборгованості здійснено 07.12.2013 року. Тобто про порушення свого права позивач знав вже наступного місяця після невиконання відповідачкою свого обовязку по сплаті заборгованості по кредиту щомісяця. Позивач звернувся до суду з даним позовом 12.01.2017 року, тобто з пропущенням строку для захисту порушеного свого права. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed