Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просять визнати за ними право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,05 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] Васильківського району Київської області, що залишилася після смерті [PERSON] [INFO] року. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що після смерті його батька [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої також входить вказана земельна ділянка. Він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак, нотаріус, видавши свідоцтво про право на спадщину за законом лише на частину спадкового майна, відмовив у видачі свідоцтва на спадщину на дану земельну ділянку, оскільки на неї відсутній правовстановлюючий документ на ім'я померлого. За життя [PERSON] вчинив дії щодо замовлення і виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку, однак не встиг завершити оформлення права власності на неї та не отримав державний акт. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву, в якій підтримав свої вимоги в повному обсязі та просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач проти задоволення позову не заперечив та просив проводити розгляд справи у відсутності його представника. Треті особи також просили проводити розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Із Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 22.07.2011 року вбачається, що після смерті [PERSON], його діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в рівних частках (1/4) успадкували за законом 11/20 частину житлового будинку під [ADDRESS] Дана обставина також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.07.2011 року і Витягом про державну реєстрацію прав від 29.07.2011 року (а.с. 14, 15). Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2011 року, яке набрало законної сили, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в рівних частках визнано право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,05 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] Васильківського району Київської області, в порядку спадкування за законом після їх батька [PERSON], померлого [INFO] року (а.с. 16). [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 9). Згідно із Свідоцтва про народження від 30.05.1974 року, позивач є сином [PERSON] (а.с. 8). Так, позивачем, як спадкоємцем після свого батька, отримано Свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 18.04.2014 року, яка складається з 11/80 частини житлового будинку під [ADDRESS] Київської області та зареєстровано його у відповідному державному реєстрі речових прав (а.с. 10, 11, 12). З копії матеріалів спадкової справи № 369/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON] вбачається, що його спадкоємцями за законом є його діти [PERSON] і [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с. 70 - 152). [PERSON] і [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини (а.с. 73 і на звороті). Постановою державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Приймак А.П. від 18.04.2014 року № 1226/02-31, позивачцу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,05 га, розташованої по [ADDRESS] Васильківського району Київської області, після смерті [PERSON] (а.с. 133). У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Однак, належна реалізація спадкових прав позивача виявилась неможливою з об'єктивних та незалежних від нього причин, а саме: відсутності у нього належним чином оформлених правовстановлюючих документів на вказаний об'єкт спадкування. Разом з цим, надана позивачем на підтвердження своїх вимог технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, свідчить про те, що після постановлення рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2011 року, а саме: у 2012 році, [PERSON] разом із іншими спадкоємцями померлого [PERSON], вчинив належні та необхідні дії щодо оформлення права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,05 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] Васильківського району Київської області (а.с. 157 - 199). Зокрема, було складено схему розташування земельної ділянки, її кадастровий план з описом межі експлікацією угідь, відомість вирахування площі земельної ділянки, акт про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж зеимельної ділянки, абрис її меж (а.с. 185, 186, 187, 188, 189). До того ж, суд враховує, що позивач успадкував відповідну частку житлового будинку, який розташовано на спірній земельній ділянці, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності на спадину за зконом на ім'я позивача. Відповідно до положень статті 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Отже, на підставі наведеної норми закону, слід зробити висновок, що до позивача, як до спадкоємця частини житлового будинку переходить право власності на відповідну частину земельною ділянкою, на якій він розміщений. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в належній йому частині, а тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved