Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому з урахуванням уточнень, зазначив, що 11 вересня 2009 року уклав кредитно-заставний договір № KTHOAD40303665 від 11 вересня 2009 року з Краматорською філією ЗАТ КБ «Приватбанк» на суму 60\~000 грн. У вересні 2009 року він придбав автомобіль CHERY ELARA A21, номерний знак [NUMBER], кузов LVVDCI4В57D079183, 2007 року випуску, яким керував спочатку він, а потім його син [PERSON] на підставі довіреності від 18 червня 2010 року, строк якої сплив 18 червня 2013 року. У листопаді 2013 року він звернувся до Краматорського МІ ГУМВС України в Донецькій області із заявою про скоєний відносно нього злочин про те, що невідомі особи, застосовуючи фізичне насильство до його сина заволоділи належним йому автомобілем, а також документами на нього. Кримінальне провадження, у якому він є потерпілим, триває, на автомобіль накладено арешт ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 29 квітня 2016 року. У його ході було встановлено, що вказаний вище автомобіль було перереєстровано без його дозволу та участі, тобто незаконно та всупереч його волі. Так, 17 січня 2014 року згідно довідки-рахунку ВІА 161469 від 15 січня 2014 року транспортний засіб було перереєстровано на ім*я [PERSON], а потім 13 січня 2015 року на ім*я [PERSON]А.о. Позивач дотепер сплачує кредит за кредитним договором банку. Тому, оскільки його порушено право потребує захисту в судовому порядку, просив витребування вказаний вище автомобіль з чужого незаконного володіння - у відповідача [PERSON]А.о. та передати його позивачеві, визнати право власності останнього на транспортний засіб, зобов*язавши відповідача [PERSON] сервісний центр ВМС України в Донецькій області зняти автомобіль з державної реєстрації. Позивач, його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з урахуванням уточнень, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, при цьому позивач пояснив, що у листопаді 2013 року втратив зв*язок із сином, який зник на вказаному автомобілі. За його заявою розпочався розшук, через події у країні представники правоохоронних органів говорили йому, що результат отримати нереально. Пізніше виявилося, що автомобіль забрали у його сина із застосуванням насилля, останнього побили, він потрапив у лікарню м. Полтави, де помер у березні 2014 року, подробиці позивачу досі не відомі. Кримінальне провадження після цього було закрито, коли він оскаржив таке рішення, слідство поновилося, машину знайшли, технічний паспорт був у машині, однак як з*ясувалось у м. Горлівка було зроблено довідку-рахунок, по якій переоформлено автомобіль на іншу особу. Кримінальне провадження досі триває, винних осіб не встановлено, як кажуть слідчі, вони перебувають на тимчасово окупованій території, тоді як він продовжує сплачувати кредитні кошти банку за рішенням суду, бо у той час, як автомобіль зник, він не платив за кредитом. Свій автомобіль він одного разу бачив біля відділення поліції м. Краматорська, впізнав його по причерпному пристрою, який сам зробив. В цю машину на його очах сів та поїхав на ній невідомий чоловік. Вважає, що особа, на яку було переоформлено автомобіль - [PERSON], є підставною, користувалася його машиною у дійсності інша особа. Просив захистити його порушені як власника автомобіля права. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що слідство за даним фактом з самого початку діяло неефективно, результатів досі немає. Основна частина документації щодо укладення угод по даному автомобілю була оформлена у зоні АТО та тепер неможливо отримати звідти якісь відомості. При цьому, за матеріалами кримінального провадження проглядається послідовність подій, за якою автомобіль переходив від однієї особи до іншої, що цілком сталося без згоди власника автомобіля - позивача у справі, та поза його волею, також його син не міг дати згоду на переоформлення автомобіля, бо на час його першого продажу [PERSON] строк дії довіреності, виданої позивачем на його ім*я, скінчився. Той факт, що майно вибуло з володіння поза волею позивача підтверджується матералами кримінального провадження, так [PERSON] пояснив слідчому, що отримав 300 грн. за те, що на нього було оформлено автомобіль, та в той же день було видано довіреність на іншу особу. На впізнання по фотографіях [PERSON] не впізнав ні позивача [PERSON], ні його сина, ні дружину останнього, він їх не бачив. Вважає, що іншим шляхом ніж у даному судовому процесі у теперішній час неможливо вирішити це питання та захистити порушене право власності позивача, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що попросив свого земляка підшукати йому недорогу машину та придбав за його порадою вказаний вище автомобіль у м. Краматорську у посередника на ім*я Саша, що діяв від імені [PERSON] Самого [PERSON] він не бачив, всі питання вирішував з цим посередником, з яким зустрічався у м. Краматорську біля його будинку. Разом вони їздили до МРЕО м. Краматорська, однак документи він не переглядав та не брав їх у руки, всім займався цей чоловік. Приблизно через 8-9 місяців користування він по довіреності передав машину іншій особі, просто подарував, попросив зняти її з обліку, а коли це робилося, автомобіль вилучили працівники правоохоронних органів. Про те, що машина перебуває у розшуку він не знав, також йому не було відомо про те, що відчудження машини супроводжувалось насиллям. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи, що відповідач придбав спірний автомобіль правомірно, уклавши угоду із власником - [PERSON], вжив дій до належного оформлення документів та заплатив оговорену вартість автомобіля. У подальшому [PERSON]А.о. видав довіреність на ім*я [PERSON], у якого транспортний засіб і було вилучено. Вважає, що стороною позивача жодним чином не підтверджено незаконість переходу права власності на автомобіль, тому підстав вважати, що укладена у м. Горлівка угода є недійсною - немає. На його думку, позивач [PERSON] сам здійснив відчудження автомобіля [PERSON] у відповідності до вимог законодавства, оскільки за інших обставин реєстрація такої угоди була б проведена з порушенням закону, що є неможливим. Зазначив, що у телефонному режимі він зв*язувався із [PERSON], який підтвердив, що [PERSON] був стороною угоди, укладеної у м. Горлівка, та все було здійснено за законом. У подальшому в ході судового розгляду представник відповідача повідомив, що особа, з якою він розмовляв по телефону, це не [PERSON], а посередник, який допоміг відповідачу з купівлею машини, однак назвати прізвище даної особи, інші його дані він не має можливості. Вважає, що позивач не має права на звернення до суду із даним позовом, оскільки кримінальне провадження ще не закінчено, позивач має звертатися із цивільним позовом у його рамках. Також, на його думку задоволення даного позову судом призведе до фактичного визнання відповідача [PERSON]А.о. винним у скоєнні злочину, що є неприпустимим. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сервісного центру МВС в Донецькій області [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідачем порушення прав позивача не допускалося, так відчуження автомобіля на користь [PERSON] проводилося ПП [PERSON], в обов*язки якого на той час входило перевірка наявності за даними Мінюсту України заборон відчуження, наявності арештів і т.д. Центр зобов*язаний проводити перевірку перед реєстрацією лише з часу внесення відповідних змін до законодавства, тобто з 05 жовтня 2016 року. У даному випадку до центру звернулась особа-покупець з автомобілем, довідкою-рахунком та була проведена перереєстрація, оскільки присутність попереднього власника не вимагається. З яких документів виходив ПП [PERSON], видаючи довідку-рахунок, не відомо, бо всі документи залишилися в останнього. Вважав, що підстав до задоволення позову в частині вимог до [PERSON] сервісного центру МВС в Донецькій області на його думку не вбачається. Представники відповідача [PERSON] сервісного центру МВС в Донецькій області [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні не визнали позовні вимоги, вказуючи, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, така дія як зняття транспортного засобу з реєстрації не є обов*язковою та проводиться у випадках, передбачених законом. Пояснили, що позивач [PERSON] до центру з будь-яким питанням не звертався, відмови не отримував, тому не має права на звернення з цим позовом до суду. Крім того зазначили, що оскільки орган РСЦ МВС в Донецькій області є державним органом, вимоги до них висуватися у цивільному провадження не можуть, про що також зазначено у письмових запереченнях та поясненнях (т.1, а.с. 166-168, 207-209, 212-214; т.2, а.с. 11-13, 33-38, 50-55). Cуд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні м правовідносини. Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2\~ст. 16 Цивільного Кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, 1) визнання права; 3) припинення дії, яка порушує право; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити право або інтерес іншим способм, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до кредитно-заставного договору № KTH0AD40303665 від 11 вересня 2009 року (т.1, а.с. 7-14) позивач [PERSON], [INFO] (т.1, а.с. 5-6), отримав кредит в розмірі 56601,58 грн., наданого з метою придбання позичальником автомобіля CHERY ELARA A21, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER], кузов LVVDCI4В57D079183, об*єм двигуна 1,99, що є предметом застави. Автомобіль на підставі п. 17.9 договору (т.1, а.с. 12) належить позичальнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом реєстрації транспортного засобу № ДАО 751827 від 10 вересня 2009 року. Договір застави автотранспорту зареєстрований у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, № витягу 45056973 від 03 вересня 2014 року (т.1, а.с.16). Згідно довідки від 09 лютого 2017 року (т.1, а.с. 58) зобов*язання по кредитному договору № KTH0AD40303665 від 11 вересня 2009 року на час видачі довідки не виконаані, погашення відбуваються своєчасно та в повному обсязі, кредитний договір діє до 25 липня 2020 року. Позивачем [PERSON] було видано довіреність на ім*я [PERSON] на право користування в тому числі експлуатації вказаного вище транспортного засобу, реєстраційний номер 31506980 від 18 червня 2010 року строком до 18 червня 2013 року, посвідчену нотаріусом Краматорського МНО [PERSON], бланк БМТ 227981 (т.1, а.с. 19), що також підтверджується витягом про реєстрацію довіреності (т.1, а.с. 15). З копій матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42014050390000034 від 18 березня 2014 року за ч. 1 ст. 289 КК України (т.1, а.с. 18, 23-44, 175), вбачається, що заявник [PERSON] є потерпілим у даному кримінальному провадженні, звернувся до прокуратури м. Краматорськ із заявою про незаконне заволодіння невстановленою особою автомобілем CHERY ELARA A21, номерний знак [NUMBER]. На даний транспортний засіб у рамках кримінального провадження накладено арешт ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 29 квітня 2016 року (т.1, а.с. 42-44), яка у даний час чинна (т. 2, а.с. 72-73). Як вбачається з повідомлення СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області від 14 березня 2017 року (т.1 а.с. 88, 118) триває кримінальне провадження № 42014050390000024 від 18 березня 21014 року за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом CHERY ELARA A21, номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], за ознаками кримінального правопорушення за ст. 289 ч.1 КК України; [PERSON] визнано потерпілою особою та допитано в якості потерпілого; будь-якій особі в рамках кримінального провадження про підозру не повідомляось; у теперішній час проводяться слідчі та розшукові дії, спрямовані на встановлення особи, що вчинила зазначене кримінальне правопорушення. Згідно довідки-рахунку серія ВІА № 161469 від 15 січня 2014 року (т.1, а.с. 17), автомобіль CHERY ELARA A21, кузов LVVDCI4В57D079183, свідоцтво про реєстрацію САА 764253, вартістю 45000 грн., продано і видано [PERSON], торгівельна організація ПП [PERSON] Відповідно до відповіді ЦНППВАЗ з обслуговування м. Краматорська та Дружківки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області (т.1, а.с. 39, 75, 178) вбачається, що відносно автомобіля CHERY ELARA A21, кузов LVVDCI4В57D079183, номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, вчинялися наступні правочини: - 10 вересня 2009 року автомобіль зареєстрований з видачею тимчасового реєстраційного талону ДАО-751827 на ім*я [PERSON], [INFO]; - 18 червня 2010 року проведена перереєстрація вищевказаного автомобілю у зв*язку з переобладнанням (ЗНГ) з видачею свідоцтва про реєстрацію САА-764253 (т.1, а.с. 223, 228-229); - 17 січня 2014 року проведена переєстрація автомобілю на нового власника за довідкою-рахунком ВІА № 161469 з видачею свідоцтва про реєстрацію САТ-693904 на ім*я [PERSON], [INFO], мешкає м. Краматорськ, вул.. Свободи, 4-25 (т.1, а.с. 227); підстава довідка-рахунок серія ВІА № 161469 від 15 січня 2014 року (т.1, а.с. 17, 222), заява № 34034758 від 17 січня 2014 року (т.1, а.с. 219-220), згідно якої про перевірці з підсистем НАІС ДДАІ МВС України щодо вказаного транспотного засобу інформація за підсистемою «розшук», «обмеження», «затримання» - відсутня (т.1 а.с. 220). - 13 січня 2015 року проведена перереєстрація автомобілю на нового власника за довідкою-рахунком ВІА № 892026 з видачею свідоцтва про реєстрацію СХХ-649924 на ім*я [PERSON]А.о., [INFO], мешкає м. Костянтинівка, вул. Шевченко, 101; підстава довідка-рахунок серія ВІА № 892026 від 13 січня 2015 року, торгівельна організація за якою ТОВ Автолідер 2010 (т.1, а.с. 226); заява № 55960282 від 13 січня 2015 року (т.1, а.с. 76-77, 103-105, 174), згідно даної заяви про перевірці з підсистем НАІС ДДАІ МВС України щодо вказаного транспотного засобу інформація за підсистемою «розшук», «обмеження», «затримання» - відсутня (т.1 а.с. 174 зворот, 224-225). Таким чином, кінцевим власником автомобілю CHERY ELARA A21, кузов LVVDCI4В57D079183, номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, став відповідач [PERSON], [INFO] (т.1, а.с. 130-133), який 12 жовтня 2015 року видав на ім*я [PERSON], [PERSON], які мешкають: с. Тарасівка Костянтинівського району, вул.. Московська, 25, кожен з яких діє окремо, незалежно один від одного, довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Костянтинівського МНО [PERSON], р/№ 1184, бланк НАО 864468, строком до 02 вересня 2018 року, - бути представником власника при вчиненні від імені власника правочинів та здійсненні інших юридичних дій, пов*язаних з розпорядженням (продажем, міною, здаванням в найм (оренду), укладенням договору позички та експлуатацією даного автомобіля (т. 1, а.с. 61). Згідно довідки ст.слідчого СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області від 21 лютого 2017 року, протоколу огляду від 04 лютого 2017 року (т.1, а.с. 59, 60) вказаний вище автомобіль вилучено 04 лютого 2017 року слідчим СВ Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, в теперішній час він знаходиться на зберіганні у Краматорському ВП ГУНП в Донецькій області. Судом вживалися заходи для забезпечення явки в судове засідання [PERSON], [INFO], який мешкає за даними паспорту: м. Краматорськ, вул. Свободи, 4-25 (т.1, а.с. 176), про допит якого в якості свідка було заявлене відповідне клопотання представником відповідача [PERSON], однак [PERSON] на виклик суду не з*явився, ухвала про привід останнього до суду органом поліції не виконана (т.2, а.с. 42-45, 60-63). Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Частинами 1, 3\~ст. 203 ЦК України\~передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.\~\~ Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до витягу з кримінального провадження № 42014050390000034, зареєстрованого у ЄРДР 18 березня 2014 року (т.1, а.с. 175), № 1: - правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України, фабула до прокуратури м. Краматорська звернувся [PERSON] із заявою про те, що у листопаді 2013 року безвісно зник його син [PERSON]; наслідки розслідування - закрито за ч. 1 ст. 284 КПК України, 07 листопада 2014 року; № 2: - правова кваліфікація ч. 1 ст. 289 КК України, фабула невстановлена особа 15 січня 2014 року незаконно заволоділа автомобілем Чері «Елара», реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON]; наслідки розслідування відсутні. Позивач [PERSON] за даними кримінального провадження (т.1, а.с. 18, 23-44, 175), визнаний потерпілим від скоєння кримінального правопорушення. Суд вважає, що стороною позивача доведено в ході судового розгляду факт того, що автомобіль вибув з володіння [PERSON] без його згоди, помимо його волі, що зокрема підтверджується зверненням позивача до правоохоронних органів з відповідними заявами. Також в судовому засіданні встановлено що строк довіреності, виданої позивачем на ім*я сина, сплив на час першого відчуження транспортного засобу, тому угода не могла бути укладена від імені останнього. Доводи представника відповідача [PERSON]А.о. про те, що спірний автомобіль вибув з володіння позивача відповідно до його волі та позивач був стороною угоди, укладеної із [PERSON] у м. Горлівка, свого підтвердження у ході судового не знайшли. Надаючи такі пояснення в судовому засіданні представник відповідача послався на одержання їх у телефонному режимі безпосередньо від [PERSON], зазначивши в подальшому, що зв*язку із [PERSON] у відповідача немає та розмовляв він з іншою, не встановленою, особою, що не може бути визнано судом як належний та допустимий доказ у підтвердження заперечень відповідача. Також, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON]А.о. щодо того, що позивачем [PERSON] визнається право власності [PERSON]А.о. на спірний автомобіль, оскільки це суперечить суті пред*явленого позивачем позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскільки таке право власності позивача [PERSON] на транспортний засіб CHERY ELARA A21, реєстраційний номер [NUMBER], заперечується, тому є всі підстави для відновлення порушеного права позивача шляхом визнання права власності на транспортний засіб. Визнання права власності на транспортний засіб за позивачем є необхідним способом захисту у даному випадку, зокрема, дозволить останньому звернутися з заявою про скасування арешту майна у порядку ст. 174 КПК України, оскільки такого права позивач у тепершінй час позбавлений. Крім того, статтею 387 ЦК України\~передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 330 ЦК України\~передбачає, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1\~ст. 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. За змістом\~статті 388 ЦК України\~випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Постановою ВСУ від 17.12.2014 року по справі №6-140цс14 визначено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у\~статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями\~387\~та\~388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. Оскільки майно вибуло з володіння власника не з його волі, тому є підстави для відновлення та захисту порушеного права позивача, шляхом витребування майна з незаконного володіння відповідача по справі. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] про те, що позивач, як власник транспортного засобу, не мав права на звернення до суду із вимогами про захист свого порушеного права у розумінні вимог ч.ч. 1, 7 ст. 128 КПК України, як неспроможні з огляду на положення ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України. Також, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що у разі задоволення даного позову суд фактично визнає відповідача [PERSON]А.о. винним у скоєнні злочину, оскільки розглядає дану цивільну справу у порядку цивільного судочинства у межах заявлених позовних вимог у відповідності до положень ст. 11 ЦПК України. Щодо позовних вимог про зняття транспортного засобу з державної реєстрації, то у відповідності до ПКМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», п. 8, - передбачені підстави проведення державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів. Так, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, в тому числі, - копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин, тощо. Відповідно до п. 33 даної Постанови, перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери. При перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників зняття з обліку таких транспортних засобів не проводиться. Тому, на думку суду позовні вимоги [PERSON] в цій частині слід залишити без задоволення, по вирішенню питання щодо скасування арешту майна у рамках кримінального провадження позивач не позбавлений можливості звернутися до територіального органу з надання сервісних послуг МВС з приводу перереєстрації транспортного засобу у зв*язку із зміною власника на підставі рішення суду. В силу ст. 88 ЦПК України у зв*язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача [PERSON]А.о. в дохід держави підлягають стягненню судові витрати. На підстві викладеного та

Outcome: partial