Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 27.10.2016 року о 10 год. на Білоцерківському верхньому водосховищі в селі Трушки Білоцерківського району, відповідальний за лов рибалка ТОВ «ВВ-Альянс» [PERSON], проводив промисловий вилов риби забороненими знаряддями лову -сітками з жилки у кількості 2 штуки, довжина яких перевищує допустимі розміри, а саме: по 47 м кожна, при цьому виловив рибу : товстолобик білий 3 шт., лящ -2 шт., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 1965 грн.32 коп. Своїми діями відповідач порушив п. 12 Режиму рибогосподарської експлуатації та Доповнення до Режиму рибогосподарської експлуатації Білоцерківського верхнього водосховища, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 85 КУпАП. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 85 КУпАП. В зв'язку з цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 1965 грн.32 коп. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви щодо розгляду справи без його участі суду не надано, заперечень на позов не надходило. 3-ї особи до суду своїх представників не направили, про час розгляду справи повідомлені належним чином, від Трушківської сільської ради Білоцерківського району надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника 3-ї особи, проти задоволення позову 3-я особа заперечень не має. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2016 року о 10 год. на Білоцерківському верхньому водосховищі в селі Трушки Білоцерківського району відповідач [PERSON] - відповідальний за лов рибалка ТОВ «ВВ-Альянс», проводив промисловий вилов риби забороненими знаряддями лову -сітками з жилки у кількості 2 штуки, довжина яких перевищує допустимі розміри, а саме: по 47 м кожна, при цьому виловив рибу : товстолобик білий 3 шт., лящ -2 шт., чим порушив п. 12 Режиму рибогосподарської експлуатації та Доповнення до Режиму рибогосподарської експлуатації Білоцерківського верхнього водосховища, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення від 27.10.2016 року за № 000401. 14.12.2016 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. з конфіскацією заборонених знарядь лову та незаконно добутих об'єктів тваринного світу, що підтверджується копією вказаної постанови. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу, про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Як вбачається з постанови суду від 14.12.2016 р., питання відшкодування збитків, спричинених адміністративним правопорушенням, залишилось невирішеним. Відповідно до ст.40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов'язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Тобто, в зв'язку з тим, що питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення, не вирішено під час розгляду справи про накладення адміністративного стягнення за його вчинення, питання про відшкодування майнової шкоди вирішується в порядку цивільного судочинства. Згідно довідки-розрахунку матеріальної шкоди, відповідачем нанесено збитків рибному господарству України на суму 1965 грн.32 коп. Розрахунок збитків проведено відповідно до Методики розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства та охорони водних живих ресурсів, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 12.07.2004 року за № 248/273, зареєстрованої в Мінюсті України 12.11.2004 року за № 1446/10045. Доказів суду на спростування проведеного розрахунку не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об'єктів тваринного світу; використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. А як передбачено ст.3 цього Закону, дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. За змістом ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Незаконно добуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення - конфіскації. Одержані від їх реалізації доходи спрямовуються в Автономної Республіки Крим і місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони наділені повноваженнями в т.ч. визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Оскільки в добровільному порядку завдану державі шкоду відповідач не відшкодував, вона підлягає стягненню з нього в судовому порядку. Як встановлено судом та вказано вище, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності та постановою суду його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.85 КУпАП. Своїми неправомірними діями він завдав збитки рибному господарству України на суму 1965 грн.32 коп., а тому згідно вищенаведених правових норм з відповідача підлягає стягненню зазначена сума заподіяної ним шкоди, яку слід сплатити на користь Трушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області. На підставі ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved