Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що відповідно до укладеного 09.04.2014 року кредитного договору № 18753-OWNCASH позивач зобовязався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобовязується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором (п.1 кредитного договору). 09.04.2014 року відповідно до п.3.1 договору грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі на поточний рахунок позивача, в сумі 19 513,60 грн. Згідно п.2.3 договору встановлено термін кредитування до 08.04.2017 року. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 1 060 грн. (п. 2.6 договору). Відповідно до п. 2.4 договору, відповідач зобовязується сплачувати позивачу 9,99% річних за користування кредитом. Пункт 2.12 договору передбачає, що відповідач щомісячно сплачує позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів. Згідно п. 5.1 договору відповідач зобовязаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором. Відповідно до п. 6.1 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 2.4 договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. Починаючи з 09.05.2014 року відповідач припинив виконувати свої зобовязання та на вимогу щодо дострокового погашення заборгованості не реагував, внаслідок чого станом на 17.11.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 32 803,95 грн., яка складається з: 19 513,60 грн. неповернутої суми кредиту; 2 963,29 грн. прострочених відсотків; 7 727,40 грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 2 599,66 грн. пені. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість на загальну суму 32 803,95 грн. та судовий збір в сумі 1 218 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заву, в якій вказав, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу за відсутності представника позивача та в разі нявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена про день, час та місце судового засідання належним чином, через засоби масової інформації, а саме шляхом оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 245 від 30 грудня 2015 року. Однак до суду не зявилася, причини неявки не повідомила, а згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач уклали кредитний договір № 18753-OWNCASH від 09.04.2014 року, що підтверджується ксерокопією останнього (а.с.5-6) за умовами якого позивачем надано відповідачу кредит в розмірі 19 513,60 грн. і які відповідач отримав, що підтверджують: меморіальний ордер № 10311429 від 09.04.2014 року (а.с.11) та меморіальний ордер № 10311454 від 09.04.2014 року (а.с.12); станом на 17.11.2015 року відповідач допустив заборгованість по кредиту в розмірі 32 803,95 грн. (а.с.13-14). Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, тому заборгованість за кредитним договором на загальну суму 32 803,95 грн., яка складається з: 19 513,60 грн. неповернутої суми кредиту; 2 963,29 грн. прострочених відсотків; 7 727,40 грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 2 599,66 грн. пені., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved