Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 130162,60 грн. У підтвердження заявлених вимог позивач зазначив, що 25.01.2018 року о 16:30 годині відповідач, рухаючись по трасі Т0401 на 61 км., що у Синельниківському районі Дніпропетровської області, керуючи автомобілем [NUMBER], який належить на праві власності ТОВ «ДСК-СВІТЛО» згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію ТЗ серії СХО 368390, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху буде вільною, здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 211021», н.з. АР3855АС. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті ДТП, «Renaut Kangoo» отримав механічні пошкодження. Згідно з висновками експертного автотранспортного дослідження № 5399 від 20.03.2018 року сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], складає 83677,67 грн. Згідно з Висновками, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renaut Kangoo» складає 130162,60 грн., яку позивач просить сягнути з відповідача та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем заперечував, пояснив, що автомобілем відповідач заволодів незаконно без згоди позивача, оскільки йому було передано реєстраційний документ та ключі від автомобіля представником позивача для його огляду, оскільки приймалося рішення позивачем про прийняття відповідача на роботу в якості водія-експедитора. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки на момент ДТП відповідач знаходився у трудових відносинах з позивачем, оскільки був допущений до роботи, а договір про повну матеріальну відповідальність з відповідачем не укладався. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2018 року о 16:30 годині відповідач, рухаючись по трасі Т0401 на 61 км., що у Синельниківському районі Дніпропетровської області, керуючи автомобілем [NUMBER], який належить на праві власності позивачу згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію ТЗ серії СХО 368390, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху буде вільною, здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 211021», н.з. АР3855АС. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказані обставини визнаються сторонами, тому не підлягають доказуванню згідно з вимогами ст. 82 ЦПК України. Відповідно до висновку експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку № 5399 від 20 березня 2018 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 83677,67 грн. В іншій частині вимоги позивача щодо розміру матеріального збитку належними , достовірними та допустимими доказами суду не підтверджені. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,\~особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі\~(право власності, інше речове право, договір підряду,\~оренди, позички тощо)\~володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Оскільки відповідач на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, то саме він має нести відповідальність за завдання шкоди. У той\~же час,\~згідно ч.3,\~ч.4\~ст.\~1187\~ЦК України\~особа,\~яка неправомірно\~заволоділа транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об'єктом,\~завдала шкоди\~діяльністю щодо\~його використання,\~зберігання або\~утримання,\~зобов'язана\~відшкодувати її\~на загальних\~підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що відповідач неправомірно заволодів транспортним засобом, чому сприяла недбалість представника позивача, тому суд вважає, що відповідач має відшкодовувати шкоду у розмірі ? частки збитків. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 41838,84 грн. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо перебування сторін у трудових відносинах, оскільки належних, достовірних та допустимих доказів у підтвердження вказаних доводів суду не надано. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial