Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав стосовно дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що вони з відповідачкою мають спільну дочку. У шлюбі з відповідачкою не перебуває і не перебував, спільний побут не ведуть і не проживають з січня 2020 року. Після припинення спільного проживання, він проживає разом із дочкою в м. Ірпінь, забезпечує її усім необхідним, зарахував дочку на медичний облік та проводить всі заходи щодо проведення планового щеплення. У свою чергу, відповідачка своїх батьківських обов`язків не здійснює, з січня 2020 року переїхала в інше місце проживання. Зазначає, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає спритними напоями, схильна до крадіжок та обману. Крім того, він не може зареєструвати місце проживання дочки, зарахувати її в чергу до дитячого садочку, оскільки згідно чинного законодавства, на цю дію необхідна згода матері, яка невідомо де знаходиться і в якому стані. Зважаючи у сукупності на викладене, звернувся до суду з даним позовом, направленим виключно на захист прав та інтересів його дочки. Ухвалою суду від 28.10.2020 позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.12.2020, яке відкладено до 25.12.2020. Відповідачка у встановлений судом строк правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Ухвалою суду від 04.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2021. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що відповідачка просто використовує дитину, але дитина їй не потрібна. В поліції є заява щодо вчинення відповідачкою правопорушення. Вона також раніше судима. Перші два місяця, як вони перестали жити разом, відповідачка мешкала за 30 метрів від нього. Він виходив гуляти з дитиною, але вона до дитини не підходила. Не погоджується з рішенням служби у справах дітей. Йому не відомо де зараз проживає відповідачка. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що після того, як перестали з позивачем жити разом, вона проживала поряд близько двох місяців. Підходила під їх паркан, вишукувала дитину. [PERSON] позивачу СМС, а також писала в соціальних мережав, щоб дав їй дитину. Вона не веде аморальний спосіб життя, в неї один партнер, вже рік з ним проживає. Вона працює в магазині продавцем. Вона прохала у служби у справах дітей, щоб їй надали можливість бачитись з дитиною, писала відповідну заяву. Але позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Вони не живуть з позивачем разом з 13.01.2020. Причиною цього стало її побиття позивачем. Вона зверталася з цього приводу до поліції, а також до лікарні. Зараз вона проживає в Ірпіні на вул. Мєчнікова. Вона потім знову дзвонила, писала позивачу з приводу дитини, але він не йде на контакт. Зі своєю матір`ю та матір`ю позивача вона не спілкується. Конфлікт з позивачем стався не через ревнощі. Вона не казала, що залишить дитину в пологовому будинку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належно. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутність у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. Свідок [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача. Відповідачка не хотіла глядіти дитину, сказала, що краще піде робити. В січні 2020 позивач з відповідачкою перестали жити разом через конфлікт. Відповідачка поцупила гроші, кидалась із ножом. Відповідачка потім деякий час проживала через дорогу, але не інтересувалася дитиною, ні разу не прийшла. Коли випадково зустріли в громадському місці, вона не заінтересувалася дитиною. Вона не виявляє ініціативу щодо спілкування з дитиною. Перешкоди їй не роблять. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є матір`ю відповідачки. Дитина відповідачці не була потрібна. Коли народила, вона прохала забрати на пару днів дитину. Казала, що краще здасть дитину у дитячий будинок. Їй невідомо нічого щодо спроб бачитися із дитиною. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідачка є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження умов проживання від 13.02.2020 складеного та погодженого службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, спеціалістами служби проведено обстеження умов проживання за адресою, за якою проживають та мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту, за адресою: [ADDRESS] , в будинку чисто та прибрано, є всі необхідні меблі. У дитини є окреме ліжко та дитячий візочок, наявне дитяче харчування так як дитина на штучному вигодовуванні, присутні сезонний одяг. Зі слів батька дитини та [PERSON] , бабусі дитини, мати дитини не займається належним доглядом та вихованням дочки, не цікавиться її життям. Мати дитини два тижні не з`являється додому та не повідомляє про своє місце проживання чоловікові, також забрала всі свої речі з будинку. Також, відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.03.2020 складеного та погодженого службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, спеціалістами служби проведено обстеження умов проживання за адресою, за якою проживають та мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту, за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, в приміщенні чисто та прибрано, наявні продукти харчування та готова їжа. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окреме ліжечко, постільна білизна чиста, наявний сезонний одяг та іграшки, в наявності дитяча суміш та підгузники. Під час візиту в родину, матір дитини вдома не було. Зі слів [PERSON] та сусідів, мати дитини [PERSON] не проживає з родиною. В приміщенні особисті речі матері відсутні. В той час, коли батько на роботі, за дитиною доглядає бабуся. Крім того, згідно акту обстеження умов проживання від 26.05.2020, умови проживання за адресою: [ADDRESS] , за якою проживають [PERSON] , [PERSON] задовільні, в приміщенні прибрано, наявні продукти харчування та готова їжа, є дитяча суміш для годування дитини. Для виховання та розвитку дитини є окреме місце для сну, наявний сезонний одяг та іграшки. Зі слів батька, матір дитини [PERSON] , не приходить до дитини, не виходить на зв`язок засобами телефонного зв`язку. В приміщенні жіночих речей на видимих місцях не виявлено, жодних видимих ознак того, що [PERSON] проживає в цьому приміщенні немає. Відповідно до довідки № 1302/20-1 від 13.02.2020, виданої ТОВ «СВ Автомотів», позивач дійсно працює фахівцем з інформаційних технологій у ТОВ «СВ Автомотів» з 13 лютого 2020 року по теперішній час. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заперечуючи проти позову, відповідачка посилалася на те, що позивач перешкоджав у спілкуванні з дитиною, з відповідачем спільно не проживає через побиття. Зазначене підтверджується поясненнями [PERSON] , наданими 03.01.2020 начальнику служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, довідкою № 325 КНП Ірпінської міської ради Київської області «Ірпінська ЦМЛ». Доводи позову щодо аморального способу життя відповідачки, зловживання алкоголем, вчинення кримінальних правопорушень не підтверджені належними і допустимими доказами. Крім того, суд оцінює критично показання свідка [PERSON] , яка являється матір`ю позивача, оскільки вона є заінтересованою особою. Стосовно показань свідка [PERSON] суд зазначає, що в них відсутні фактичні дані щодо нехтування батьківськими обов`язками відповідачкою. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 14/12 від 09.02.2021, орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дочки, позивачем не надано. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між сторонами, які не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що матір дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для позбавлення її батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed