Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що на підставі договору довічного утримання від 22.02.1996 р., посвідченого державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за р.н. 2-180, йому на праві власності належить 41/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями в м. Суми по вул.Чехова, під номером 40 (квартира № 3). У квартирі разом з позивачем зареєстровані також дружина - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] Позивач разом із дружиною увесь час проживають в [INFO], сплачують комунальні послуги, обробляють земельну ділянку. Син позивача не проживає і бажання проживати в зазначеній квартирі не виявляє вже більше 5 років. Останнім часом відповідач мешкає в Сполучених Штатах Америки, крім того вартість перельоту до України не дозволяє йому приїхати в м. Суми та самостійно знятися з реєстраційного обліку. Особисті речі відповідача в квартирі відсутні, в утриманні квартири він участі не приймає, а його реєстрація місця проживання не дозволяє позивачу оформити субсидію. Також, для вчинення певних правочинів щодо квартири для забезпечення власних потреб необхідна згода зареєстрованих в ньому осіб. Тому змушений звернутися до суду із позовною заявою. За таких обставин позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м.Суми, вул.Чехова, буд.40, корп.3. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, згідно надісланої заяви позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Представник Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради до суду не зявився, надав заяву, згідно якої просив справу слухати за їх відсутності. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 22.02.1996 р., посвідченого державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за р.н. 2-180, на праві власності належить 41/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями в м. Суми по вул.Чехова, під номером 40 (а.с.10) Згідно з Будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO] на вул.Чехова у м.Суми, за даною адресою проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 31.05.1981 р.н.(а.с.12) Як вбачається з довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» №14.03-08/10110 від 25.06.2018 року за вказаною адресою зареєстрований позивач [PERSON], [INFO], його дружина - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] відповідач по справі (а.с.13). Відповідно до Акту голови квартального комітету №3 від 25.06.2018 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак за вказаною адресою фактично не проживає (а.с.14) Факт не проживання [PERSON] без поважних причин за місцем реєстрації за адресою: м.Суми, вул.Чехова, буд.40, корп.3, підтвердив і сам відповідач, зокрема з його заяви від 05.09.2018 року вбачається, що він дійсно вже більше 5 років не проживає за вказаною адресою та бажання проживати не має, оскільки постійно мешкає у Сполучених Штатах Америки (а.с.25). Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні У силу ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи положення наведених норм житлового законодавства, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved