Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтування позову зазначив, що між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», в особі начальника ВАТ КБ «Надра» Донецького Р/У Письмак Олександром Петровичем та [PERSON], був укладений кредитний договір № 794723/МБ. Відповідно до кредитного договору відповідачу був наданий кредит у сумі 244 000 грн. з терміном погашення до 20 березня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18, 9 % річних. Пунктом 4.4.1 кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється на рахунок [NUMBER] відкритий в філії ВАТ КБ «Надра» Донецьке РУ, МФО 334862 згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною цього договору. Своєчасне зобов'язання відповідачем за кредитним договором не виконані, відповідачем порушені передбачені кредитним договором терміни погашення кредиту та відсотків. Станом на 30.09.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: - сума боргу за кредитом складає 232 768, 81 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками складає 217 703, 79 грн.; - пеня за прострочку сплату кредиту складає 13563, 25 грн.; - пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків складає 28 253, 07 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 30.09.2013 року становить 492 288, 92 грн. 22.10.2010 року між банком та відповідачем була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 794723/МБ від 21.03.2008 року відповідно до умов якої відповідачу була надана відстрочка сплати частини необхідного платежу, проте умови кредитного договору, урахуванням реструктуризації кредитної заборгованості. Банк неодноразова інформував відповідача про необхідність сплати заборгованості, а станом на теперішній час відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо виконання умов кредитного договору з боку відповідача не здійснено жодних дій щодо погашення заборгованості. Таким чином, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 492 288, 92 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 3441, 00 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву у якій просив розглядати дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи був сповіщений у порядку ст. 74 ЦПК України, що підтверджується представленими в матеріалах справи документами. Від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки. У справі мається достатньо матеріалів про права і взаємини сторін, суд приходить до висновку про можливість розглянути дану справу заочно під час відсутності відповідача на підставі наявних досліджених у судовому засіданні доказів відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено у судовому засіданні 21.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» в особі начальника ВАТ КБ «Надра» Донецького Р/У Письмак Олександром Петровичем та [PERSON], був укладений кредитний договір № 794723/МБ. Відповідно до кредитного договору відповідачу був наданий кредит у сумі 244 000 грн. з терміном погашення до 20 березня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18, 9 % річних. Пунктом 4.4.1 кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється на рахунок [NUMBER] відкритий в філії ВАТ КБ «Надра» Донецьке РУ, МФО 334862 згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною цього договору. Своєчасне зобов'язання відповідачем за кредитним договором не виконані, відповідачем порушені передбачені кредитним договором терміни погашення кредиту та відсотків. Відповідно до ст.. 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Станом на 30.09.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: - сума боргу за кредитом складає 232 768, 81 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками складає 217 703, 79 грн.; - пеня за прострочку сплату кредиту складає 13563, 25 грн.; - пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків складає 28 253, 07 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 30.09.2013 року становить 492 288, 92 грн. 22.10.2010 року між банком та відповідачем була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 794723/МБ від 21.03.2008 року відповідно до умов якої відповідачу була надана відстрочка сплати частини необхідного платежу, проте умови кредитного договору, урахуванням реструктуризації кредитної заборгованості. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у Банка виникло право вимагати дострокового повного виконання зобов'язань за договором. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів позивач неодноразово повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідач уникає зустрічей з представниками позивача і не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів того ж роду та такої ж кількості та згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також суд приходить до висновку, що діями відповідача були порушені вищезгадані договірні зобов'язання, виконання яких було прострочене, у зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 526, 546, 549 ЦК України, вказана сума заборгованості по кредиту, по відсотках, по пені повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача, при цьому обставин, що звільняють відповідача від відповідальності за прострочення виконання даного зобов'язання судом не встановлено. Враховуючи викладене, в силу ст.ст. 543, 554 ЦК України суд приходить до висновку, що відповідач відповідно до умов кредитного договору, зобов'язаний виплачувати платежі в строки, вказані в кредитному договорі, проте він свої обов'язки не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором на момент звернення у суд, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 492 288, 92 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача, тому сплачена позивачем сума судового збору в доход держави у розмірі 3441 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved