Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд стягнути з відповідачки на його (Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області) користь суму надмірно виплаченої пенсії за період з 27.11.2008 року по 31.08.2014 року у розмірі 21102, 05 грн.. В обґрунтування даного позову зазначив, що для здійснення призначення та розрахунку пенсії [PERSON] за підписом колишнього керівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] та підписом головного бухгалтера [PERSON] ([PERSON].), було видано довідку про заробітну плату від 05.12.2008 року за № 151-Я. На підставі зазначеної довідки управлінням Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області [PERSON] з 27.11.2008 року було призначено пенсію по 2 групі інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із заробітку одержаного за роботу в зоні відчуження за період роботи з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року. В ході перевірки пенсійної справи [PERSON] виявлено довідці про заробітну плату від 05.12.2008 року за № 151 - Я завищення в графах «Зона небезпеки» (3) та «Кратність» (4), так як пенсіонер перебував в м. Чорнобиль з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року зона небезпеки в цей період становила - 2 відповідно кратність буде становити - 3, що призвело до завищення середньомісячного заробітку. 14.08.2014 року за № 1571 у відповідь на лист управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі, на заміну попередньої довідки, видана нова довідка про заробітну плату [PERSON], у зв'язку з виявленою лічильною помилкою. Внаслідок подання Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області недостовірних даних у довідці про заробітну плату від 05.12.2008 № 151 - Я, пенсіонер [PERSON], протягом періоду із 27.11.2008 року по 31.08.2014 року отримував пенсію у завищеному розмірі, внаслідок чого виникла її переплата. Сума переплати становила 27 309,05 грн.. Дані обставини свідчать про завдання шкоди позивачеві у вигляді переплати пенсії в розмірі 27309,05 грн., що відбулася внаслідок неправомірних дій головного бухгалтера Таращанського РВ [PERSON] за з її вини. Відшкодування вказаної шкоди покладається на неї за нормами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до якої підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. 01.09.2014 року за № 6683/03 управлінням ПФУ у Таращанському районі на ім'я начальника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] було направлено претензію про відшкодування суми переплати пенсії. Згідно його відповіді № 831/03 від 23.09.2014 року, [PERSON], головним бухгалтером Таращанського РВ, написана добровільна згода про відшкодування УПФУ із заробітної плати суму даної переплати пенсії 27309,05 грн.. В подальшому, згідно пояснення, що міститься в матеріалах пенсійної справи [PERSON] від 21.03,2016, відповідачка по справі зобов'язувалася погашати суму переплати пенсії по її фінансовій спроможності щомісячно. Вона в добровільному порядку сплачувала дану суму в період з 21.03.2016 року по 18.01.2017 року. Загалом в період з 19.09.2014 року по 18.01.2017 року позивачеві було відшкодовано переплату пенсії в сумі 6207,00 грн.. З 01.02.2017 року кошти на рахунок позивача не надходили. Залишок боргу становить 21102,05 грн.. 31.03.2017 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», утворено новий територіальний орган Пенсійного фонду України - Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено 31 березня 2017 ЄДРПОУ 41249051) шляхом злиття управлінь Пенсійного фонду України у Таращанському районі, Рокитнянському районі, Білоцерківському районі та у м. Білій Церкві. Отже, відповідно до статті 37 ЦПК України правонаступником прав та обов'язків УПФУ у Таращанському районі Київської області є Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області. Вважає, що надмірна виплата пенсії [PERSON], з вини відповідачки, фактично є завданням матеріальної шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України. В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка, попередньо надавши відзив та заперечення на позовну заяву, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважаючи себе неналежним відповідачем та пояснила суду, що 05.12.2008 року Таращанським районним відділом ГУ МВС України в Київській області видано [PERSON] довідку №151-Я про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану ним за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Довідка видана для пред'явлення в УПФУ у Таращанському районі. Відповідно до цієї довідки йому була призначена пенсія. Дана довідка видана від імені Таращанського районного відділу ГУ МВС України в Київській області, а не від її імені. Крім того, ця довідка видана за підписами бухгалтера та керівника і скріплена печаткою організації. В подальшому саме позивач відповідно до чинного законодавства, звернувся 14.08.2014 року до Таращанського РВ ГУ МВС у Київській області листом № 6358/03 з проханням переглянути довідку про заробітну плату за №151-Я від 15.12.2008 року видану [PERSON] за роботу в зоні відчуження з 04.05.1986 року по 08.05.2008 року в м. Чорнобиль, оскільки в довідці завищено зону небезпеки. У відповідь на цей лист 15.08.2014 року листом №1580 Таращанський районний відділ ГУ МВС України в Київській області повідомив про заміну довідки і надав нову довідку №1571 від 14.08.2014 року. 01.09.2014 року УПФУ у Таращанському районі звернулося до Таращанського районного відділу ГУ МВС України в Київській області з претензією про відшкодування суми переплати в розмірі 27309,05 грн., яка утворилася внаслідок допущеної помилки в довідці №151-Я від 05.12.2008 року виданої [PERSON]. Зазначає, що з моменту видачі довідки Таращанським районним відділом ГУ МВС України в Київській області між ним УПФУ у Таращанському районі виникли цивільно-правові відносини, що відповідає чинному законодавству. Таким чином, питання про стягнення з неї (відповідачки по справі) шкоди повинно вирішуватися лише роботодавцем в судовому порядку, а не Білоцерківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області. А тому вважає, що не може бути відповідачем в дані справі. Представниця третьої особи Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області в особі голови ліквідаційної комісії [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного позову, надавши відповідний відзив в якому зазначено, що [PERSON] як фізична особа не являється належним відповідачем по справі, поскільки особисто вона як фізична особа до призначення та виплати в більших розмірах пенсії [PERSON] не мала стосунку. Судом встановлено, що третій особі [PERSON] Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, було видано довідку про заробітну плату від 05.12.2008 року за № 151-Я. На підставі вказаної довідки управлінням Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області йому з 27.11.2008 року було призначено пенсію по 2 групі інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно ст. 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із заробітку одержаного за роботу в зоні відчуження за період роботи з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року. Як виявилося в ході перевірки пенсійної справи третьої особи [PERSON], в довідці про заробітну плату від 05.12.2008 року за № 151 - Я, завищено значення в графах «Зона небезпеки» ( 3 ) та «Кратність» (4), поскільки пенсіонер перебував в м. Чорнобиль з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року, зона небезпеки в цей період становила - 2 відповідно кратність повинна становити - 3, що призвело до завищення середньомісячного заробітку. 14.08.2014 року за № 1571 у відповідь на лист управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі, на заміну попередньої довідки, видана нова довідка про заробітну плату [PERSON], у зв'язку з виявленою лічильною помилкою. Внаслідок подання Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області недостовірних даних у довідці про заробітну плату від 05.12.2008 № 151 - Я, [PERSON], протягом періоду із 27.11.2008 року по 31.08.2014 року отримував пенсію у завищеному розмірі, внаслідок чого виникла її переплата. Сума переплати становила 27 309,05 грн.. 31.03.2017 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», утворено новий територіальний орган Пенсійного фонду України - Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено 31 березня 2017 ЄДРПОУ 41249051) шляхом злиття управлінь Пенсійного фонду України у Таращанському районі, Рокитнянському районі, Білоцерківському районі та у м. Білій Церкві. Отже, відповідно до статті 37 ЦПК України правонаступником прав та обов'язків УПФУ у Таращанському районі Київської області є позивач Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області. На підставі вказаної переплати пенсії позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], оскільки за її підписом як головного бухгалтера Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області та за підписом колишнього керівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] було видано довідку про заробітну плату від 05.12.2008 року за № 151-Я. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 р. № 6 при розгляді справ про відшкодування шкоди за ст.441 ЦК ( 1540-06 ) суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст.440 ЦК, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 р. № 14 за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших осіб, що ґрунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов'язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров'ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.), в силу ст.441 ЦК ( 1540-06 ), відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства. Загальні умови та підстави притягнення працівників до матеріальної відповідальності визначено у ст. 130 КЗпП. Враховуючи виниклі спірні правовідносини, суд вважає, що [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, оскільки, як зазначалось вище, лише підприємства та організації, відповідно до ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed