Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів про захист прав споживача, стягнення недосплаченого страхового відшкодування, а саме невиплачене страхове відшкодування, у сумі 12710,90 гривень; пені по заборгованості із невиплаченого страхового відшкодування у сумі 2094,18 гривень; втрати від інфляції у сумі 476,66 гривень; три відсотки річних за користування чужими коштами у сумі 174,47 гривень, а також інші судові витрати по справі. В позовній заяві посилається на те, що після дорожньо-транспортної пригоди відповідачі при нарахуванні і виплаті страхового відшкодування відповідачі неправомірно застосували зменшений розмір величини коефіцієнта фізичного зносу для всього в цілому колісного транспортного засобу (КТЗ), хоча в даному конкретному випадку наслідків ДТП і послідуючого розрахунку страхового відшкодування передбачено застосування величин коефіцієнта фізичного зносу по кожному окремому складнику КТЗ. Тобто, відповідачем не застосовано кожному складнику КТЗ свій коефіцієнт при розрахунку страхового відшкодування на підставі п.п.7.38 та 7.39 «Б» «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року. Тому просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, у суді дав пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві та розрахунках до позовної заяви. У судове засідання представник відповідачів не з,явився, до суду надано письмовий відзив, просили розглянути справу без участі їх представника. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що ними здійснено виплату страхового відшкодування у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 -IV, в порядку та відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Судом встановлено, що 20.09.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault Magnum» н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Opel Astra» н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Magnum» н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «УПСК», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5100914 від 22.08.2018 року(а.с.127). За договором - Полісом № АМ/5100914, у разі настання страхового випадку на ПрАТ «УПСК», як страховика, покладається обов`язок зі сплати страхового відшкодування в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV. З наданих письмових доказів вбачається, що [PERSON] , та [PERSON] , письмово надали ПрАТ «УПСК» повідомлення про дорожньо-транспортної пригоду 21.09.2018 року(а.с.98,126,128). На виконання п.34.2 ст.34 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV 21.09.2018 року аварійним комісаром [PERSON] , здійснено огляд пошкодженого автомобіля позивача - «Opel Astra» н.з. [NUMBER] та складено Акт огляду транспортного засобу, в якому зафіксовано, що до ДТП транспортний засіб попередньо відновлювався ремонтом. З оглянутого Акту вбачається, що [PERSON] , із змістом акту ознайомлений, про свідчить його підпис( а.с.133). Страховиком на підставі страхового акта № ОЦ/216/000/18/0001 було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] , у розмірі 11 943,61 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 1784 від 18.10.2018 року та не заперечується [PERSON] ,(а.с.144,145). Заслухавши позивача, дослідивши надані докази сторонами, суд дійшов до наступних висновків. Вирішуючи правовий спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на день настання страхового випадку та виникнення права на отримання страхового відшкодування. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов,язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. З огляду на визначені ст.11 ЦК України підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, у разі настання страхового випадку на ПрАТ «УПСК», як страховика за договором - Полісом № АМ/5100914, покладається обов`язок зі сплати страхового відшкодування в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV . Пунктом 2.1. ст.2 даного Закону України (№ 1961-IV) передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Отже, судом зроблено висновок, що даний Закон України (№ 1961-IV) у спірних правовідносинах є пріоритетним. Згідно п.34.2. ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З матеріалів справи вбачається, що на виконання п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV - 21.09.2018 року аварійним комісаром [PERSON] , здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Opel Astra» н.з. [NUMBER] та складено Акт огляду транспортного засобу, в якому зафіксовано, що до ДТП транспортний засіб попередньо відновлювався ремонтом. Акт підписано Позивачем, що є прямим підтвердженням факту його погодження та ознайомлення із встановленими пошкодженнями транспортного засобу. Положеннями ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує установлену цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 даного Закону України у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Положеннями пунктів 7.36-7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року № 1074/8395 встановлено підстави та порядок розрахунку коефіцієнта фізичного зносу. Так, відповідно до п.7.38 Методики значення Ез (коефіцієнту фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , транспортний засіб «Opel Astra» н.з. [NUMBER] року випуску, тому лише за показником строку його експлуатації на момент ДТП (2018 рік) підстави для обрахунку та застосування коефіцієнта фізичного зносу відсутні. Разом з цим, відповідно до п.7.39 Методики винятком стосовно використання вимог, у її п.7.38. є, зокрема, якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) або якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації. Докази, що на момент ДТП транспортний засіб «Opel Astra» н.з. [NUMBER] експлуатувався в інтенсивному режимі (що його фактичний пробіг на час ДТП щонайменше вдвічі більший за нормативний), у матеріалах справи відсутні. В той же час, як вбачається з Акту огляду транспортного засобу від 21.09.2018 року, до ДТП, яка мала місце 20.09.2018року, транспортний засіб «Opel Astra» н.з. [NUMBER] відновлювався ремонтом. Так, вказаний акт у графі «Пошкодження, які не пов`язані з ДТП» містить запис про пошкодження лакофарбового покриття капоту у вигляді сколів. Із роздруківки з Audatexhistory (комп`ютерна програма, яка дозволяє отримати інформацію про ремонтні дії на транспортному засобі, використовуючи ідентифікаційний номер автомобіля (далі - VIN-код)вбачається, що транспортний засіб «Opel Astra» н.з. [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] до ДТП, що мала місце 20.09.2018року відновлювався ремонтом. Позивачем зазначені обставини не заперечуються. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача є підстави для застосування коефіцієнта фізичного зносу, відповідно до п.7.39 вищезазначеної Методики. З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що позивач не обґрунтував в достатній мірі свої позовні вимоги, оскільки відповідно до ст.5 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним та обов`язковим. Положення Правил добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, на які позивач посилається у позовній заяві, не поширюються на правовідносини у сфері обов`язкового страхування, оскільки ці правила визначають загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (п.13 ч. З ст.6 Закону України «Про страхування.) Одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування»). В той же час, як було зазначено вище, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Правила відшкодування Страховиком шкоди, заподіяної потерпілій особі, встановлені в ст.22 Закону України № 1961-IV, згідно п.22.1 якої в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст.29 Закону України №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Тобто законом чітко зазначено, що Страховиком відшкодовується вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (п. 8.2 Методики), а не ринкова вартість складових частин транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу (п. 7.36 Методики), як вважає позивач. Відповідно до вимог п.8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз= Ср + См + Сс х (1 - Ез). де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; Сс- вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу. ПрАТ «УПСК» визначило розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням внаслідок ДТП транспортного засобу «Opel Astra» н.з. [NUMBER] , на підставі ремонтної калькуляції № 3853/1 від 30.09.2018 року, (а.с. 138) яку у відповідності до вимог п.4.1.1 Методики, складено на основі результатів технічного огляду транспортного засобу. Згідно ремонтної калькуляції № 3853/1 від 30.09.2018року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з ПДВ та без урахування фізичного зносу складає 34091,54 грн., в тому числі вартість ремонтних робіт (Ср) - 2 192,40 грн., вартість матеріалів (См) - 4 896,07 грн., вартість складових, що підлягають заміні (Сс) - 27 003,07 грн. Згідно Розрахунку коефіцієнту фізичного зносу КТЗ значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) складових транспортного засобу «Opel Astra» н.з. [NUMBER] = 0,6873. Таким чином, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (Сврз) складає: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез) Сврз = 1 192,40 грн. + 4 896,07грн. + 27 003,07грн.* (1-0,6873) = 15 532,33 грн. Відповідно до абз.2 п.36.2 ст.36 Закону України № 1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. З наведеної правової норми слідує, що сума податку на додану вартість виплачується страховою компанією в разі: 1)виплати страхового відшкодування безпосередньо погодженим з потерпілим особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна; 2)отримання документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Оскільки позивач у заяві про страхове відшкодування за вх. № 6869/18 від 21.09.2018року просив здійснити виплату страхового відшкодування безпосередньо на його рахунок і на час подання заяви не надав Страховику докази про фактичне здійснення ремонту транспортного засобу «Opel Astra» н.з. [NUMBER] , ПрАТ «УПСК» правомірно утримало суму податку на додану вартість у розмірі 2 588,72 грн. Наведене узгоджується із висновками, зробленими у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 року по справі №924/675/17. Верховний Суд, ухвалюючи постанову, у п.4.37 зазначає: «Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ». Окрім того, згідно п.12.1 ст.12 Закону України № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього Закону. Згідно п.5 Полісу № АМ/5100914 розмір франшизи складає 1 000 гривень. Тому з огляду на вищевикладене, враховуючи п.12.1 ст.12, ст.22, ст.29, п.36.2 ст.36 Закону України № 1961 - IV розмір страхового відшкодування становить: 15 532,33 грн. - ПДВ (20 % = 2 588,72 грн.) - франшиза (1 000 грн.) = 11 943,61 гривень. Чинні положення Закону України № 1961-IV надають страховикам право для визначення розміру збитків залучати аварійних комісарів (п. 34.4 ст. 34 цього Закону). Таке право кореспондується з положеннями ст. 25 Закону України «Про страхування»: «Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. З наданих документів вбачається, що страховиком на підставі страхового акта № ОЦ/216/000/18/0001 було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 11 943,61 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 1784 від 18.10.2018 року, та не заперечується позивачем. Отже, ПрАТ «УПСК», як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до норм матеріального права, а саме: п. 12.1 ст. 12, п. 22.1 ст. 22, ст. 29, ст. 34, п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування (з урахуванням зносу та за мінусом ПДВ і франшизи) та виплатило його на користь Позивача. ПрАТ «УПСК» відповідності до положень ст. 526 ЦК України належним чином виконало взяті на себе обов`язки за Полісом № АМ/5100914, а тому судом зроблено висновок, що відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed