overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2005 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити його повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила строк на примирення не надавати. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, пояснив, що подальше примирення та збереження даного шлюбу неможливе, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши пояснення сторін, оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони 26 листопада 2005 року зареєстрували шлюб, про що Новозбурївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області зроблено відповідний актовий запис за №37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КГ №009756. \~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 20 травня 2006 р. н., яка проживає разом з матірю [PERSON] Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 01.11.2006. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]., який проживає разом з матір'ю. Сімейне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне життя подружжя припинило, перестали вести спільне господарство. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві, просив строк на примирення не надавати, так як вони вже тривалий час разом не проживають, шлюб носить лише формальний характер. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, пояснивши, що подальше примирення та збереження даного шлюбу неможливе, на розірвання шлюбу згодна, при розірвані бажає залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони 01 листопада 2006 року зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за №2093, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим 01 листопада 2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 10 березня 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між ними припинилися з червня 2013 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, на примирення не згодна, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявилися, причини неявки суду не відомі. Від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява, відповідно до якої він повністю визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення зазначеного позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони 10 березня 2007 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за №35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-КИ №065684, виданим 10 березня 2007 р. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю. \~ Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 20.10.2001. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], 07.08.2002 р. н. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, вже тривалий час сторони проживають окремо. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявився, але до суду надано заяву, в якій просить дану цивільну справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, пояснивши, що подальше примирення та збереження даного шлюбу неможливе, на розірвання шлюбу згодна, при розірвані шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Целарунго». Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON], 06.08.1979 р. н. та [PERSON] (дошлюбне прізвище Тімерман) [PERSON], 09.10.1984 р. н. 20 жовтня 2001 року зареєстрували шлюб, про що [PERSON] с/радою Голопристанського району Херсонської області зроблено відповідний актовий запис за №15, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 20.10.2001. \~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 07.08.2002 р. н., яка проживає разом з матірю. Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 23.08.2013. Від шлюбу вони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне життя подружжя припинило, перестали вести спільне господарство. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві, просив строк на примирення не надавати, так як вони вже тривалий час разом не проживають, шлюб носить лише формальний характер. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, пояснивши, що подальше примирення та збереження даного шлюбу неможливе, на розірвання шлюбу згодна, при розірвані бажає залишити шлюбне прізвище «Гордієнко». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони 23 серпня 2013 року зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні зроблено відповідний актовий запис за №410, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-КГ №105226, виданим повторно 01 грудня 2015 року. \~ Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою вони проживали в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2013 року, про що зроблено актовий запис №08 у виконкомі Данилівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. За час спільного проживання у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на вихованні біля відповідачки. Причиною розірвання шлюбу позивач вважає погіршення їхніх взаємовідносин,та незрозуміле ставлення відповідачки до сімейних цінностей на ґрунті яких між ними постійно виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З вересня місяця 2016 року відповідачка залишила їхній будинок та перейшла проживати до своїх батьків. З вказаної дати вони не підтримують між собою шлюбні відносини і в подальшому підстав для збереження їхнього шлюбу не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили ухвалити рішення про задоволення позову в повному обємі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, просила суд шлюб між ними розірвати та після розірвання шлюбу записати її дошлюбне прізвище «Довганич». Також просила залишити неповнолітню доньку на вихованні та утриманні біля неї. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Враховуючи вимоги ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 вказаної норми передбачено постановлення судом рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги вище наведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою вони проживали в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2013 року, про що зроблено актовий запис №19 у виконкомі Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач вважає несумісність їхніх характерів та поглядів на життя. Вказані обставини привели до постійних сварок та втрати взаємопорозуміння, поваги одне до одного. Неодноразово намагалися помиритися, однак у їх взаємовідносини не покращились. За взаємною згодою вони дійшли до переконання про розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя між ними не можливе. Просив суд не надавати їм строк на примирення і спору щодо поділу майна між ними не має. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі у зв'язку з неможливістю з'явитися до суду, позовні вимоги повністю підтримує. Відповідачка [PERSON] також в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій зазначила що позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти розірвання шлюбу, справу просить розглядати без її участі і після розірвання шлюбу просить залишити дитину на виховані біля неї, прізвище залишити шлюбне «[PERSON]». У зв'язку з утриманням малолітньої дитини просила не стягувати з неї судові витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах ДРАЦСу. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою вони проживають в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2015 року, про що зроблено актовий запис №550 у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них різні характери, на розвязання проблем, які виникають, вони дивляться по різному. У них немає спільних інтересів. Відповідачка постійно влаштовує безпричинні скандали, бійки та спільне проживання стало небезпечним. Відповідач вважає, що подальше сімейне життя між ними неможливе та просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] подав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вимоги ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 вказаної норми передбачено постановлення судом рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Беручи до уваги вище наведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою вони проживають в зареєстрованому шлюбі з 02.02.1984 року, про що зроблено актовий запис №1 у Кричівській сільській раді народних депутатів Тячівського району Закарпатської області. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує те, що у них зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Сторони більше дев`яти років припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами носить формальний характер. На час подання позовної заяви сторони проживають окремо. Виходячи з вищенаведеного позивач просить суд винести рішення, яким шлюб між ним та відповідачкою розірвати та не надавати їм строк на примирення. Позивач [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечила, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вимоги ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 вказаної норми передбачено постановлення судом рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Беручи до уваги вище наведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved