Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], якій на праві власності належало: будинок з присадибною ділянкою біля будинку, розташований по [ADDRESS]; земельні ділянки, державні акти, серії ЯА №№ 274515, 089469, а також майнові паї члена КСП, серії ОД- ХХII № 2350, видані Зорянською сільською радою. 24 лютого 2010 року [PERSON] залишила заповіт, яким заповідала позивачу частину свого майна. Рішенням Саратського районного суду Одеської області встановлено належність померлій [PERSON] заповіту, а також державних актів на землю. Ще при житті [PERSON] передала позивачу правовстановлюючі документи на дане майно. Позивач здійснював догляд за бабусей так, як в останній час вона хворіла. При зверненні до Саратської нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок на ім'я спадкоємця, а в державних актах вказані співвласники земельних ділянок. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду і просив визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на: будинок з господарськими спорудами [ADDRESS]; земельну ділянку для обслуговування будинку, площею 0,1511 га (державний акт серії ЯИ № 249848); земельні ділянки (державні акти серії ЯА №№274515, 089469), а також визнати за ним право власності на майновий пай члена КСП, серії ОД- ХХII № 2350. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, позов підтримала частково, просила суд визнати за позивачем право власності на будинок з господарськими спорудами [ADDRESS]; земельну ділянку для обслуговування будинку, площею 1,1511 га (державний акт серії ЯИ № 249848); земельні ділянки (державні акти серії ЯА №№274515, 089469), право власності на майновий пай позивач буде оформлювати в нотаріальній конторі. Представник Зорянської сільської ради Саратського району та третя особа, будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, до суду не з'явилися, просили розглянути справу у їх відсутності, позов визнали, не заперечували проти його задоволення, про що свідчать заяви. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Правовідносини між сторонами виникли після набрання чинності ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) та пов'язані з визнанням права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, тому при розв'язанні даного спору слід керуватись ст.ст. 1217, 1220, 1233 ЦК України ( в редакції 16 січня 2003 року). Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1225, 1233, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 7). Згідно копії заповіту від 24.02.2010 року, зареєстрованому в реєстрі № 35 Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області, копії рішення Саратского районного суду Одеської області від 17.12.2013 року, [PERSON] заповідала позивачу земельну ділянку, площею 3,16 га, державний акт ІІ-Од № 014622 від 12.05.2004 року; 0520 га, державний акт ЯА 089469 від 14.02.2005 року; 0,22 га, державний акт ЯА 274515 від 14.02.2005 року; 2,42 га; майновий паї ОД - ХХІІ № 433 від 14.04.2005 року та житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Заповіт рішенням Саратского районного суду Одеської області від 17.12.2013 року, визнаний таким, що належить [PERSON] (а.с. 8, 9-10, 39,40). Як видно із копій державних актів, списків співвласників земельної ділянки: серії ЯА № 274515 на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22.12.2003 року № 850/А 2003, на ім'я [PERSON], [PERSON] за номером 22 у списку, є власником 1/53 частки у спільній власності земельної ділянки, масив № 12/4, площею 128,5934 га, вартістю 55761 гривня 90 копійок, яка розташована на території Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; серії ЯА № 089469 на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 01.12.2003 року № 753/А -03, на ім'я [PERSON], [PERSON] за номером 5 у списку є власником 1/89 частки у спільній власності земельної ділянки, масив 53, площею 19,5861 га, яка розташована на території Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19-20, 21-22, 23). Суд вважає, що клопотання представника позивача про відмову від підтримання позову у частині визнання права власності на майновий пай померлої, підлягає задоволенню, т.я. відповідно до вимог чинного законодавства, спадщина у даній частині повинна прийматися у нотаріальній конторі. Відповідно до копії державного акту, серії ЯИ № 249848, на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Зорянської сільської ради від 20 серпня 1993 року № 68 та рішення Зорянської сільської ради від 23 квітня 2010 року № 258-V, [PERSON] належала земельна ділянка, площею 0,1511 га, яка розташована в [ADDRESS]. Дана земельна ділянка заповітом не охоплена, тому у даній частині позов задоволенню не підлягає. З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS] видно, що будинок збудований у 1978/1983 роках, власник відсутній (а.с. 12-17). Але, як свідчить витяг з погосподарської книги, довідки Зорянської сільської ради Саратського району [PERSON] була власником вказанного будинку, їй виділялася земельна ділянка для обслуговання будинку, вона постійно проживала у даному будинку по день смерті. (а.с. 25, 26, 36-37). У судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, не відмовлявся від прийняття спадщини; своєчасно звернувся до нотаріальної контори; не прийняв спадщину у нотаріальній конторі на будинок і земельні частки у спільній власності з поважних причин, тому суд вважає необхідним позов у даній частині задовольнити, визнати за позивачем право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON]: на будинок і земельні частки співвласників земельних ділянок.

Outcome: partial