Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 07.09.1991 року відповідач та [PERSON], який помер в 2000 році, заподіяли йому тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді травматичного зниження зору на ліве око до 0,2 його нормальної гостроти, що спричинило втрату професійної працездатності на 35 % довічно; згідно з рішеннями Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.05.1996 року, від 17.10.2007 року та від 11.08.2010 року з [PERSON] було стягнуто одноразово та довічно відповідні суми в рахунок відшкодування заподіяної шкоди з правом звернення до суду щодо пропорційного збільшення відповідних стягнень в разі зростання розміру мінімальної заробітної плати; останнім рішенням суду було визначено платіж, який підлягає стягненню з 01.12.2010 року і довічно в розмірі 161.35 грн. Проте, з огляду на те, що з 2010 року неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаними платежами, що утворилась за період з 01.01.2011 року по 01.09.2016 року в розмірі 2984.96 грн. та надалі стягувати з відповідача з 01.09.2016 року і довічно по 253.75 грн. щомісячно з правом звернення до суду щодо пропорційного збільшення цієї суми у разі зростання розміру мінімальної заробітної плати. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач та його представник надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування суду не надав. З письмової згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 07.09.1991 року відповідач [PERSON] разом із [PERSON] навмисно заподіяли позивачеві тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді травматичного зниження зору на ліве око до 0,2 його нормальної гостроти. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень [PERSON] втратив професійну працездатність на 35% довічно. Згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.05.1996 р. з [PERSON] та [PERSON] внаслідок завданого каліцтва на користь [PERSON] стягнута завдана шкода, в т.ч. періодичні платежі по 693 000 крб. щомісяця довічно. 31.01.2000 р. [PERSON] помер. Згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17.10.2007 р. з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування шкоди, заподіяної злочинним ушкодженням здоровя, у вигляді втраченої можливості мати повноцінний заробіток, стягнуто (крім іншого) з 01.11.2006 року і довічно по 65,62 грн. з правом звернення до суду за пропорційним збільшенням цієї суми в разі зростання мінімального заробітку. Згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.08.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 1648.55 грн. одноразово на погашення заборгованості за платежами, що утворилася за період з 1 грудня 2006 року по 1 серпня 2010 року та ухвалено надалі щомісяця стягувати: з 1 серпня 2010 року по 1 жовтня 2010 року 155.40 грн.; з 1 жовтня 2010 року по 1 грудня 2010 року 158.73 грн.; з 1 грудня 2010 року і довічно 161.35 грн. з правом його звернення до суду стосовно пропорційного збільшення цієї суми в разі зростання мінімального заробітку. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою ст.1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст. 1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Таким чином норми статті 1208 ЦК України закріплюють право потерпілого вимагати збільшення розміру відшкодування шкоди у звязку з підвищенням вартості життя і збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. За період з 01.01.2011 року по 01.09.2016 року розмір мінімальної заробітної плати неодноразово збільшувався, зокрема згідно з положеннями ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати визначено: з 1 січня 1378.00 грн., з 1 травня 1450.00 грн. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст.10 та ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не подав, своїм правом надати суду доводи та пояснення не скористався. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, за розрахунками якого заборгованість по платежах, що утворилася з 01 січня 2011 року по 01 вересня 2016 року становить 2984.96 грн., що підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. Надалі, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню 253.75 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2016 року і довічно. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved