Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 89\-_097 від 02.09.2013 року. Відповідно до Договору\~ Банк зобов'язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 30000,00грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 29% річних. Кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.09.2016 року на споживчі цілі. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов'язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 857,14 грн., та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми за кредитом, щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором було укладено з [PERSON] договір поруки № 89_097/01 від 02.09.2013 року та [PERSON] договір поруки № 89_097/01 від 02.09.2013 року. Банк свої обов'язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно п.п. 2.1., 2.2., 8.2. Договору поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед виконання зобов'язань у тому ж обсязі, що і позичальник. Поручитель несе відповідальність за невиконання договору, зокрема за завдані кредитору таким невиконанням збитки, всім своїм майном. Відповідно до п.п. 3.2.2., 3.2.3 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання позичальником зобов'язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до позичальника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов'язанням, а поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов'язання за кредитним договором на власний вибір, як від позичальника так і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково. Крім того, відповідно п.10.1.1 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 30 років з моменту підписання договору, але в будь-якому разі до повного виконання зобов'язання за кредитним договором та зобов'язань поручителя за договором поруки. Умовами договору поруки сторони безпосередньо передбачили строк, зі спливом якого припиняється порука, а саме 30 років з моменту підписання договору, тобто договір поруки діє до 02.09.2043 року. У зв'язку з тим, що позичальник не виконав зобов'язань щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за його користування, позивачем було направлено вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору, якими повідомлено про наявну заборгованість за кредитом, необхідність виконання порушеного зобов'язання у встановлений банком строк та попереджено про вжиття Банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством України у разі несплати всієї суми у визначений Банком строк. Вимоги позивача щодо погашення заборгованості на сьогоднішній день не задоволені, заборгованість відповідачами не погашена. Таким чином, станом на 23.08.2018 р., в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення боргу перед позивачем, наявна заборгованість за договором кредитним договором № 89_097 від 02.09.2013 року, яка складає 55747,68 грн., у тому числі: - борг за Кредитом в розмірі - 21428,01 грн.; - проценти за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 01.11.2016 в розмірі 14014,51 грн.; - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з серпня 2014 року по серпень 2018 року в розмірі 17177,65 грн.; - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 22.08.2018 в розмірі 3127,51 грн. Просять суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 89_097 від 02.09.2013року, яка складає 55747,68 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин, справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 09 листопада 2018 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.83). Відповідачі не з'явилися у судове засідання, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки відомостей від них не надходило. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не пред'являли. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 02 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 89\-_097 від 02.09.2013 року. Відповідно до Договору\~ Банк зобов'язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 30000,00грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 29% річних. Кредит надавався на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.09.2016 року на споживчі цілі (а.с.7-9). Відповідно до кредитного договору позичальник зобов'язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 857,14 грн., та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми за кредитом, щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої обов'язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином, що підтверджується копією кредитного договору № 89_097 від 02.09.2013р., копією платіжного доручення, банківськими виписками по рахунках позичальника (а.с.7-9, 27, 29-34). У зв'язку з тим, що позичальник не виконав зобов'язань щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за його користування, позивачем було направлено вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору, якими повідомлено про наявну заборгованість за кредитом, необхідність виконання порушеного зобов'язання у встановлений банком строк та попереджено про вжиття Банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством України у разі несплати всієї суми у визначений Банком строк (а.с.37-42). Вимоги позивача щодо погашення заборгованості на сьогоднішній день не задоволені, заборгованість відповідачами не погашена. Таким чином, станом на 23.08.2018 р., в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення боргу перед позивачем, наявна заборгованість за договором кредитним договором № 89_097 від 02.09.2013 року, яка складає 55747,68 грн., у тому числі: - борг за Кредитом в розмірі - 21428,01 грн.; - проценти за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 01.11.2016 в розмірі 14014,51 грн.; - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з серпня 2014 року по серпень 2018 року в розмірі 17177,65 грн.; - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 22.08.2018 в розмірі 3127,51 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором було укладено з [PERSON] договір поруки № 89_097/01 від 02.09.2013 р. та [PERSON] договір поруки № 89_097/01 від 02.09.2013 р. (а.с.13-20). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно п.п. 2.1., 2.2., 8.2. Договору поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед виконання зобов'язань у тому ж обсязі, що і позичальник. Поручитель несе відповідальність за невиконання договору, зокрема за завдані кредитору таким невиконанням збитки, всім своїм майном. Відповідно до п.п. 3.2.2., 3.2.3 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання позичальником зобов'язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до позичальника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов'язанням, а поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов'язання за кредитним договором на власний вибір, як від позичальника так і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково. Крім того, відповідно п.10.1.1 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 30 років з моменту підписання договору, але в будь-якому разі до повного виконання зобов'язання за кредитним договором та зобов'язань поручителя за договором поруки. Умовами договору поруки сторони безпосередньо передбачили строк, зі спливом якого припиняється порука, а саме 30 років з моменту підписання договору, тобто договір поруки діє до 02.09.2043 року. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Отже, даний позов Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved