Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.01.13 р. по справі про зобов`язання військової частини [NUMBER] провести перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, призначеної відповідно до ст.ст. 9, 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, з урахуванням усіх отримуваних за останньою посадою на військовій службі видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, включно з посадовим окладом, окладом за військовим званням, надбавкою за вислугою років, надбавкою за виконання особливо важливих завдань, надбавкою за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премією, і виплатити різницю між перерахованою та отриманою сумами допомоги, у відповідача виникло грошове зобов`язання сплатити борг позивачу 250632 грн. Також позивач зазначив, що відповідачем було проведено нарахування одноразової грошової допомоги в розмірі 250632 грн. Тому Позивач вказав на те, що сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми складає 2331 грн. 34 коп. Тому позивач звернувся до суду та просив стягнути з військової частини [NUMBER] на користь позивача борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення з 01.11.14 р. по 13.11.14 р. включно, а також три проценти річних від простроченої суми з 01.11.13 р. по 13.11.14 р. включно у сумі 2331 грн. 34 коп., включно з\~ сумою індексу інфляції у розмірі 2063 грн. 54 коп., три проценти річних у розмірі 267 грн. 80 коп. Представником відповідача було подано заперечення, в якому він просив в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що військовою частиною [NUMBER] виконані всі зобов`язання перед позивачем щодо здійснення перерахунку та виплати останньому одноразової грошової допомоги відповідно до рішення суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених вище. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.13 р. постанову Подільського районного суду м. Києва від 07.11.12 р. було скасовано та задоволено адміністративний позов [PERSON] (а.с.а.с. 20-22). Було зобов`язано військову частину [NUMBER] провести перерахунок та виплату [PERSON] одноразової грошової допомоги, призначеної відповідно до статей 9 та 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, з урахуванням усіх отримуваних за останньою посадою на військовій службі видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, включно з посадовим окладом, окладом за військовим званням, надбавкою за вислугою років, надбавкою за виконання особливо важливих завдано, надбавкою за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премією, і виплатити різницю між перерахованою та отриманою сумами допомоги. 12.11.2014 рішенням Подільського районного суду м. Києва частково задоволено позов [PERSON] до військової частини [NUMBER] про стягнення боргу, яким стягнуто з військової частини [NUMBER] на користь [PERSON] інфляційне збільшення в сумі 49625 грн. 14 коп., три проценти річних в сумі 7518 грн. 96 коп. (а.с.а.с.17-19). Відповідно до платіжного доручення № 5302 від 14.11.2014, позивачу перераховано 250632 грн. (а.с.16 а). Також позивачу перераховано 57144,10 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 596/4 від 19.03.2015 (а.с.16). На правовідносини, що виникли між сторонами поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин сума трьох процентів річних становить (250632 х 3%) : 100 % : 365 х 13 = 267 грн. 80 коп. (де 13 кількість днів прострочення строку повернення боргу). Що стосується стягнення інфляційних витрат, то інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджених наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р., індекс споживчих цін показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Загальний індекс інфляції становить:\~ 101,9%. З урахуванням індексу інфляції в період прострочення сума боргу становить (((250632 х 101,9%) / 100%) 250632) : 30 х 13 = 49625 грн. 14 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір в розмірі 571 грн. 44 коп. На підставі ст.ст. 509, 625 ЦК України,

Outcome: approved