Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою вимоги, якої уточнив та обґрунтовує тим, що 22 вересня 2014 р. між ПАТ «Імексбанк», в особі Начальника відділення № 331 АТ «Імексбанк» у м. Суми укладено договір № 1220006628 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 р. Вклад «Постійний клієнт» 3 місяця від 22.09.2014 р., позивач передав банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 20 000 грн., строком розміщення 3 місяці (93 дні) зі сплатою 25 % річних. В день повернення вкладу, 24 грудня 2014 р., позивач звернувся до банку із заявою про видачу йому суми депозиту та належних відсотків, але відповідач відмови видавати одразу всю суму депозиту та належних відсотків, запропонував отримати готівкові кошти в касі відділення, ліміт якого становить 250 грн., на що позивач відмовився. 13 січня 2015 р. позивач в котрий раз звернувшись до банку, отримав таку ж саму відповідь, що не має коштів. Позивач не в змозі вільно розпоряджатися своїми власними коштами на свій розсуд: лікування, придбання необхідних речей, тощо. Крім того, порушення відповідачем умов договору призвело до погіршення стану здоров'я. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму внеску - 20 000 грн. з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; 25 % річних за фактичну кількість днів користування внеском; 3 проценти річних (пеня) за затримку виплати від простроченої суми внеску - на момент отримання коштів та моральну шкоду. Згідної письмової заяви, позивач просить суд справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. Представник третьої особи також не надав суду заяв та клопотань, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Суд вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази по справі, вважає позовні обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. 22 вересня 2014 р. між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» в особі Начальника відділення № 331 АТ «Імексбанк» у м. Суми укладено договір № 1220006628 про приєднання до публічного договору № 1 Банківського вкладу (Депозиту) від 20.01.2014 р. Вклад «Постійний клієнт» 3 міс. (вид вкладу «ПосКл3м25%») /а.с.6/. Умови даного договору: сума вкладу - 20000 грн., процентна ставка - 25 % річних, дата повернення вкладу - 24 грудня 2014 р. Копія квитанції № 20106 від 22.09.2014 р. підтверджує внесення [PERSON] депозиту на вкладний рахунок у розмірі 20 000 грн. /а.с.7/. 22 грудня 2014 р. та 13.01.2015 р. позивач письмовими заявами звертався до відповідача з вимогою про повернення вкладень та нарахованих відсотків /а.с.8,11/. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Судом встановлено, що невиплачена сума депозиту становить 20 000 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами по справі. Відповідно, суд вважає обґрунтованим стягнути на користь позивача дану суму, згідно вимог чинного законодавства, оскільки за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Також на момент винесення рішення суду, сума відсотків становить 1038 грн. 82 коп., з розрахунку: сума відсотків за період з 01.12.204 р. по 24.12.2014 р. - 268 грн. 13 коп., з 24.12.2014 р. по 31.12.2014 р - 93 грн. 16 коп., з 01.01.2015 р. по 04.03.2015 р. - 677 грн. 53 коп. (268,13 + 93,16 + 677,53). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже 3% річних від простроченої суми заборгованості становить 117 грн. 86 коп., та інфляційні збитки у розмірі 785 грн. 22 коп. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Встановлено, що спір між сторонами регулюється цивільним законодавством про банківській вклад та про захист прав споживачів. Відповідно до п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року з послідуючими змінами та доповненнями споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом. Разом з тим, ні норами ЦК України, ні Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено відшкодування моральної шкоди в даних спірних відносинах. Крім того, умовами договору строкового банківського вкладу, укладеного між сторонами, також не передбачено, що моральна шкода відшкодовуються винною стороною. Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак суду не надано належних доказів про те, що позивачу винними діями відповідачем завдано моральної шкоди та доказів причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я позивача та діями відповідача. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial