Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 5963 гривні за кредитним договором б/н від 03 травня 2010 року. Договір було укладено з [PERSON] у сумі 6100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. [INFO] [PERSON] померла. Станом на день смерті заборгованість позичальника становила 5963 гривні з яких: 129,51 гривні - нараховано процентів за користування кредитом, 5833,49 гривень-нараховано пені. 21.06.2018 року позивачем була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Голік Людмили Василівни. За повідомленням приватного нотаріуса від 05.10.2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. 09.11.2018 року [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 лютого 2019 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явилася, до суду надала клопотання в якому просила розглянути справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, повідомлений належним чином про судове засідання через оголошення на сайті суду, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279, ст.ст. 280-281 ЦПК України, справа розглянута у порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. 03.05.2010 року Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», яке в подальшому перейменовано на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» було укладено договір без № (а.с.13-47) з [PERSON] , згідно якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 5963 грнивні, з яких: 129,51 гривня- нараховано процентів за користування кредитом, 5833,49 гривні -нараховано пені, яку позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Банку. Згідно актового запису про смерть № 6 від 10 квітня 2017 року, наданого на запит суду виконавчим комітетом Вертіївської сільської ради Ніжинського району, [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом. З листа приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Голік Л.В. від 05 квітня 2019 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 27.02.2019 року, наданої Ніжинською районною державною нотаріальною конторою на запит суду вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (ст.ст.1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у ч.3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України. Так, згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Однак, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] . Твердження банку про його місце реєстрації разом з спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] суперечить наданій суду інформації. Так з довідки Вертіївської сільської ради від 24.01.2019 року на а.с.73 вбачається, що [PERSON] зареєстрований з 28.05.2011року за адресою: [ADDRESS] з адреси [ADDRESS] ) знятий з реєстрації 28.05.2011 року. При цьому суд зважає на те, що с. Радгоспне було перейменоване на с. Яблуневе. Як встановлено матеріалами справи [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] знятий з реєстрації за місцем реєстрації спадкодавця [INFO] року, тобто за п`ять років до дня відкриття спадщини. [PERSON] заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подавав, що вбачається з наданих суду документів нотаріусом. Згідно вимог ст. 1281 ч.2 ЦК України кредитор має право пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Оскільки відповідач не є спадкоємцем, який прийняв спадщину, вимоги для задоволення позову відсутні. Згідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що в задоволенні вимог позивача відмовлено, судовий збір з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed