Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є інвалідом третьої групи. Його мати - [PERSON], яка була зареєстрована та проживала за адресою : [INFO], померла 30.12.2014 року. У звязку з оформленням заяви про вступ у спадщину зясувалося, що за даною адресою, крім неї, також зареєстрований син її племінника - [PERSON], [INFO]. Реєстрація була здійснена 12.12.2013 року. Позивачу про цей факт нічого не було відомо. Його мати проживала сама в будинку багато років, а після її смерті в будинку взагалі ніхто не проживав, позивач з дружиною приїздили, щоб прибрати в будинку, у дворі, сплачували комунальні борги. Відповідач ніколи фактично не проживав за адресою, за якою зареєстрований. Сам відповідач не має змоги знятися з реєстрації тому, що зараз він проживає в Америці, коли повернеться невідомо. Про це стало відомо від його батька - [PERSON]. \~ \~ \~ \~У звязку з цим, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою : [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачів судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду були належним чином повідомлені, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія ІІ-УР № 221120, вбачається, що його батьками є : «батько [PERSON]», «мати [PERSON]». Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-КИ № 600665, [PERSON] померла 30.12.2014 року. [PERSON] про реєстрацію в Спадковому майні, 09.06.2015 року нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної конториМонич Н.Д. була заведена спадкова справа № 138/2015 після смерті [PERSON], померлої 30.12.2014 року. Згідно копії домової книги для прописки громадян, як проживають за адресою : [INFO], 12.12.2013 року був зареєстрований за даною адресою [PERSON]. Згідно довідки квартального комітету № 13 від 09.06.2015 року [PERSON] проживала за адресою : [INFO], та на момент смерті одна. Згідно довідки квартального комітету № 13 від 18.05.2018 року [PERSON] після смерті [PERSON], в будинку за адресою : м. Синельникове, вул. Георгієвського,120, не проживав та не проживає. Згідно, наданої заяви [PERSON], остання підтвердила той факт, що [PERSON] проживала за адресою : [INFO] до самої смерті, а саме до 30.12.2014 року. Вона завжди проживала сама. Після її смерті в її частині будинку взагалі ніхто не проживав, син зі своєю сімєю приїжджав в гості, коли мати була жива, а потім доглядав за будинком, прибирав у дворі. Інших її родичів з дня смерті [PERSON] вона не бачила. Згідно, наданої заяви [PERSON], остання багато років проживає за адресою : [INFO], та знала померлу сусідку [PERSON]. Вона завжди проживала одна в домі. Її син, разом з сімєю, приїздив тільки в гості. Після смерті [PERSON], в її дворі, крім сина з невісткою нікого не бачила. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. [PERSON] ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Вказана стаття також закріплює вичерпний перелік причин відсутності громадянина понад 6 місяців, що є підставою для збереження житла за відсутнім наймачем. [PERSON] стаття 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З норми ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням. Так, матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі не є членом сімї позивача, зареєстровані за адресою : [INFO], але не проживає за даною адресою з моменту своєї прописки, а саме з 12.12.2013 року без поважних причин, що створює перешкоди у здійсненні позивачем його права користування та розпоряджання належним йому житловим будинком, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved