Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтування якого виклав в позовній заяві та просить усунути перешкоди в користуванні ним житловим приміщенням квартирою № 58 будинку №17 по вул. Гулія в смт. Іршанськ Хорошівського району Житомирської області зі сторони відповідача , зобов»язавши відповідача не чинити йому перешкоди та надати ключі від квартири. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що бувша дружина не пускає його в квартиру, поміняла замки. В даній квартирі він зареєстрований , але не проживає з 2015 року, в квартирі наявне спільно нажите майно . Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач жодного разу не приходив до квартири. Вона в даній квартирі зареєстрована , сама платить за комунальні послуги . В даній квартирі відбулася крадіжка , тому вона змінила замки. Ключі від квартири позивач жодного разу не просив. Третя особа надіслала до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позов не підтримує. Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Ст. 41 Конституції України\~ та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб . Згідно з\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до \~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. -2- Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Права власника квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно ст. 60, ч.1 ст. 70 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.05.1990 року. За період перебування в шлюбі подружжя купили квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2000 року укладеного з [PERSON], як покупцем, право власності на яку зареєстровано за реєстровим № 34 29.03.2000 року в Житомирському обласному державному підприємстві по технічній інвентаризації . 13 січня 2016 року рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу між сторонами виник спір щодо проживання у спільній квартирі . На вхідних дверях квартири замінені замки, що позбавляє позивача користуватись спільною квартирою. Перешкоди в користуванні квартирою позивачем знайшли підтвердження в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], актом від 13.03.2017 року. Невизнання позову відповідачем та посилання на ту обставину , що вона сама сплачує вартість комунальних послуг не має правового значення для вирішення даного спору. Як встановлено судом після вчинення крадіжки в квартирі [ADDRESS] в ніч на 5.03.2017 року відповідач змінила замки на вхідних дверях квартири та не надала їх позивачу до даного часу, хоча стверджує, що позивач не звертався видати йому ключі. Однак під час розгляду справи в суді відповідач вказала, що може надати ключі позивачу в разі його належної поведінки. Таким чином, суд приходить до висновку, що порушене право позивача на володіння , користування та розпорядження квартирою існує до даного часу , а тому підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до п. 33 ППВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав» застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, якщо вони не пов»язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно з положенням ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов»язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, -3- що він є власником або особою, яка володіє майном ( має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором , і що діями відповідача , не пов»язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі , коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. За таких обставин суд з урахуванням диспозитивності та змагальності сторін приходить до висновку про задоволення заявленого позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на корить позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved