Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до фізичної особи підприємця [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за інвестиційним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 01 серпня 2015 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений інвестиційний договір №0108/15. Відповідно до вказаного договору Виконавець зобовязується своїми силами та засобами, а також за рахунок коштів, внесених Інвестором в межах, передбачених даним Договором, здійснювати оперативне управління коштами інвестора з метою отримання прибутку. Відповідно до п.п.4.2, 4.2.1. Договору, інвестор зобовязується, передати виконавцю 300\~000,00 грн. Така передача повинна бути оформлена актом прийому-передачі грошових коштів у разі передачі коштів готівкою, або квитанцією банківської установи про переказ коштів у разі здійснення безготівкового переказу коштів. 01 серпня 2015 року позивач виконав взяті на себе за Договором зобовязання та передав відповідачу фізичній особі підприємцю [PERSON] 300\~000,00 грн. Натомість відповідачем [PERSON] відповідно до виписки з банку за період з 01.09.2015 30.09.2015 та з огляду на Додаток №1 до Договору «План Виплат», було виплачено винагороду у розмірі 9\~020,00 грн., тобто лише за вересень 2015 року, що є істотним порушенням зобовязань. Позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення про дострокове розірвання Договору, в якому позивач вказав на те, що зазначений договір розривається у звязку з невиконанням відповідачем умов Договору та вимагав відповідача сплатити інвестовані 300\~000,00 грн. та суму невиплаченої винагороди, як це передбачено п.4.1.4 Договору. Однак відповідач ні яким чином не прореагувала на зазначене повідомлення. 03.08.2015 між позивачем та відповідачем [PERSON] з метою часткового в забезпечення виконання зобовязань за інвестиційним договором №0108/15 від 01.08.2015, було укладено догорів поруки №0308/15, відповідно до умов якого [PERSON] виступає поручителем за інвестиційним договором в сумі 500,00 грн. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Відповідно до п.3.2. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязання Боржником, згідно основного договору у сумі, що дорівнює 500,00 грн. На підставі зазначеного позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] суму заборгованості за інвестиційним договором №0108/15 у розмірі 300\~000,00 грн. основного боргу та 95\~480,00 грн. суму невиплаченої винагороди.; стягнути солідарно з фізичної особи підприємця [PERSON] , [PERSON] користь [PERSON] суму заборгованість у розмірі 500,00 грн.; стягнути солідарно з фізичної особи підприємця [PERSON] , [PERSON] (ІПН [NUMBER]) користь [PERSON] судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 3\~960 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не зявився, надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надавала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2015 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений інвестиційний договір №0108/15. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п.1.1. Договору, за інвестиційним договором Виконавець фізична особа підприємець [PERSON] зобовязується своїми силами та засобами, а також за рахунок коштів, внесених Інвестором [PERSON] в межах, передбачених даним Договором, здійснювати оперативне управління коштами інвестора з метою отримання прибутку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в обєкти підприємницької та інших діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Згідно ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність», основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між субєктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Згідно п.3.1.1 Договору, виконавець через установу банку переказує грошові кошти на поточний рахунок інвестора згідно з правилами, передбаченим чинним законодавством України для безготівкових розрахунків, або передає грошові кошти готівкою в такому випадку передача коштів повинна бути оформлена актом прийому-передачі грошових коштів. Відповідно до п.п. 4.2., 4.2.1 Договору, інвестор зобовязується передати виконавцю 300\~000,00 грн. Відповідно до п.10.9 Договору, кошти, які будуть передані Інвестором Виконавцю, повинні бути оформлені актом прийому-передачі грошових коштів. 01 серпня 2015 року позивач виконав взяті на себе за Договором зобовязання а передав відповідачу [PERSON] 300\~000,00 грн., що підтверджується актом прийому-передач коштів. Згідно п. 3.2. підписаного між сторонами Договору, сплата Виконавцем грошових зобовязань на підставі Додатка №1 до цього Договору здійснюється кожного місяця, після підписання Договору, а також кожний наступний період. Відповідно до п.4.4.2. Договору Виконавець як субєкт, що здійснює оперативне управління коштами інвестора, зобовязаний щомісяця сплачувати Інвестору прибуток (винагороду) з місяця включення коштів Інвестора в загальному обороті Виконавця. На підставі п.4.4.3. виконавець зобов»язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати прибуток від інвестицій (винагороду) Інвестору, згідно Додатку №1 до Договору. Натомість відповідачем [PERSON] відповідно до виписки з банку за період з 01.09.2015 30.09.2015 та з огляду на Додаток №1 до Договору «План Виплат», було виплачено винагороду у розмірі 9\~020,00 грн., тобто лише за вересень 2015 року, що є істотним порушенням зобовязань. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про інвестиційну діяльність», при недодержанні договірних зобовязань субєкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 6.3. Договору, передбачено, у випадку невиконання або неналежного виконання Договору, сторона яка порушила Договір, несе відповідальність, згідно з законодавством України, діючим на дату підписання Договору. Згідно п.8.3. Договору, інвестор має право достроково розірвати цей Договір шляхом направлення Виконавцю відповідного письмового повідомлення у випадку невиконання Виконавцем своїх зобовязань за договором. Позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення про дострокове розірвання Договору, в якому позивач вказав на те, що зазначений договір розривається у звязку з невиконанням відповідачем умов Договору та вимагав відповідача сплатити інвестовані 300\~000,00 грн. та суму невиплаченої винагороди, як це передбачено п.4.1.4 Договору. Однак відповідач ні яким чином не прореагувала на зазначене повідомлення. Отже, з огляду на зазначене позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] виплачену суму інвестицій за договором у розмірі 300 000,00 грн. та суму невиплаченої винагороди, згідно з Додатком №1 у розмірі 95\~980,00 грн. Крім того, 03.08.2015 між позивачем та відповідачем [PERSON] з метою часткового в забезпечення виконання зобовязань за інвестиційним договором №0108/15 від 01.08.2015, було укладено договір поруки №0308/15, відповідно до умов якого [PERSON] виступає поручителем за інвестиційним договором в сумі 500,00 грн. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. За таких обставин, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved