Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідачі відмовляються належно виконувати укладений між ними договір позики та повертати борг. Мотивував свої вимоги тим, що він 28 серпня 2013 року надав у борг відповідачу [PERSON] 3000 доларів США зі строком повернення до 01 грудня 2013 року. Про отримання грошових коштів, відповідачем було складено письмову розписку, копія якої містяться у матеріалах справи. У встановлений строк відповідач борг не повернув. 01 листопада 2013 року між нею та відповідачем ТОВ «Перша Київська Будівельна Холдингова Компанія «Житлобудстандарт» було укладено договір поруки № 01/11-13П, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання солідарно в обсязі 500 гривень відповідати перед позивачем за виконання боргових зобов'язань [PERSON] Оскільки відповідачі не виконали свої зобов'язання, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав і просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 23479 гривень боргу, судові витрати які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень та судового збору у розмірі 239 гривень 79 копійок. Крім того, просить суд стягнути з відповідача ТОВ «Перша Київська Будівельна Холдингова Компанія «Житлобудстандарт» на її користь 500 гривень. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить наявне повідомлення про вручення судової повістки. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. В конкретному випадку, суд вважає, що сторонами спору є позивач [PERSON], як позикодавець, відповідач [PERSON], як позичальник та відповідач ТОВ «Перша Київська Будівельна Холдингова Компанія «Житлобудстандарт», як поручитель. З матеріалів справи вбачається, що позивач 28 серпня 2013 року надав у борг відповідачу [PERSON] 3000 доларів США зі строком повернення до 01 грудня 2013 року. Про отримання грошових коштів, відповідачем [PERSON] було складено письмову розписку, копія якої містяться у матеріалах справи. У встановлений строк відповідач борг не повернув. 01 листопада 2013 року між нею та відповідачем ТОВ «Перша Київська Будівельна Холдингова Компанія «Житлобудстандарт» було укладено договір поруки № 01/11-13П, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання солідарно в обсязі 500 гривень відповідати перед позивачем за виконання боргових зобов'язань [PERSON] З матеріалів договору поруки № 01/11-13П від 01 листопада 2013 року вбачається, що поручитель(ТОВ «Перша Київська Будівельна Холдингова Компанія «Житлобудстандарт») відповідає перед кредитором([PERSON]) за виконання зобов'язання боржником([PERSON]) згідно основного зобов'язання в обсязі 500 гривень. В той же час позивачем не надано суду доказів того, що останній звертався до боржника з вимогою про повернення коштів, що відповідно до п. 1.2, п. 3.2 є обов'язковою умовою за якої позивач вправі стягнути суму боргу в певному обсязі(500 гривень) з поручителя - ТОВ «Перша Київська Будівельна Холдингова Компанія «Житлобудстандарт». Оскільки позивачем не дотримано порядок та умови договору поруки № 01/11-13П від 01 листопада 2013 року, суд проаналізувавши надані йому докази та з врахуванням вищенаведених мотивів вважає, що у позивача не виникло право вимоги до відповідача ТОВ «Перша Київська Будівельна Холдингова Компанія «Житлобудстандарт», у зв'язку з чим позовна вимога в частині стягнення 500 гривень з останнього не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до розрахунку наданого позивачем сума 3000 гривень становить 23970 гривень(1 долар США = 7.993 грн.). Суд дійшов категоричного висновку про можливість стягнути з відповідача [PERSON], на користь позивача суми боргу, вважаючи таку переконливо доведеною перед судом, що надає останньому підстави для ухвалення рішення про стягнення із вище вказаного відповідача суми боргу у розмірі 23479 гривень в межах пред'явлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Питання про судові витрати вирішити за правилами статті 88 ЦПК України у наступний спосіб: - в задоволенні вимоги про компенсацію судових витрат, що складаюся із суми витрат на правову допомогу відмовити, оскільки позивачем не надано договору про надання правової допомоги та розрахунку таких витрат, а тому такі вимоги позивача не підлягають задоволенню. Сам по собі рахунок-фактура № СФ-0000810 від 03 грудня 2013 року, акт виконаних робіт та квитанція до прибуткового касового ордера за № 607 від 03 грудня 2013 року, надане представником позивача про здійснення переказу сплати грошових коштів у розмірі 3000гривень отримувачу ТОВ «ПВНАК«Ліга справедливості», без надання розрахунку вартості робіт їх переліку, судом до уваги не береться, оскільки не свідчить про наявність таких обґрунтованих витрат на правову допомогу в конкретній цивільній справі. - стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 234 гривні 79 копійок судового збору.

Outcome: partial