Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив стягнути з нього в порядку регресу відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 10017,22 грн. та судові витрати по справі. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 28.09.2009 року в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER], та який належить позивачу. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Форд Ескорт» д/н [NUMBER], за кермом якого був [PERSON]. До цього моменту, а саме 11.08.2009 року між сторонами було укладено трудовий договір, за умовами якого відповідач зобов'язався виконувати обов'язки водія на автотранспорті позивача. Розмір матеріального збитку [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди склав 14097,22 грн. Вартість автомобіля «Форд Ескорт» в пошкодженому стані склала 5000,00 грн. Різницю між розміром заподіяних збитків, завданих [PERSON] та вартістю автомобіля «Форд Ескорт», в пошкодженому стані, в сумі 9097,22 грн., Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», компенсувало [PERSON], а також оплату послуг аварійного комісара в розмірі 920,00 грн. 07 серпня 2013 року МТСБУ звернулось до позивача, як до власника автомобіля [NUMBER], з вимогою щодо компенсації збитків. Позивачем було сплачено на поточний рахунок МТСБУ грошові кошти в розмірі 10017,22 грн., які позивач просить стягнути в порядку регресу з відповідача, а також судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували в повному обсязі, зазначивши, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2009 року в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER], та який належить позивачу. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Форд Ескорт» д/н [NUMBER], за кермом якого був [PERSON]. 11.08.2009 року між сторонами було укладено трудовий договір, за умовами якого відповідач зобов'язався виконувати обов'язки водія на автотранспорті позивача, що підтверджується відомостями трудової книжки. На разі трудовий договір між сторонами припинено. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.10.2009 p., винним у скоєні ДТП визнано відповідача по справі. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Відповідно до висновку судового експерта [PERSON]. № 114/209 від 23.10.2009 p., в результаті ДТП власнику автомобіля «Форд Ескорт» д/н [NUMBER] завдано матеріальну шкоду в розмірі 14097,22 грн. Вартість автомобіля «Форд Ескорт» в пошкодженому стані склала 5000,00 грн. У відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п. 41.1. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7. статті 1 цього Закону, та майну яке знаходилося в такому транспортному засобі. Різницю між розміром заподіяних збитків, завданих [PERSON] та вартістю автомобіля «Форд Ескорт», в пошкодженому стані, в сумі 9097,22 грн., Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», компенсувало [PERSON], а також здійснило оплату послуг аварійного комісара в розмірі 920,00 грн. 07 серпня 2013 року МТСБУ звернулось до позивача, як до власника автомобіля [NUMBER] з яким відповідач перебував у трудових відносинах, з вимогою щодо компенсації збитків. Платіжним дорученням №2796 від 30.05 2014 року позивач перерахував на користь МТСБУ 10017,22 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в порядку регресу в розмірі 10017,22 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача та його представника, оскільки відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову.

Outcome: approved