Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.08.08 р. між АТ «Ерсте Банк», правонаступником щодо усіх прав та обов'язків якого є ПУАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надає [PERSON] кредит в сумі 50500 дол. США із строком користування кредитними коштами до 14.08.38 р. зі сплатою 13,5% річних. Позивач зазначив, що в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15.08.08 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки, який забезпечує вимоги позивача, що витікають з кредитного договору, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому. Предметом іпотеки, що переданий в забезпечення зобов'язань за кредитним договором, є майнові права на квартиру [ADDRESS]. Позивач також зазначив, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань, позивачем було подано позов, в задоволенні якого було відмовлено рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.12.11 р. Також позивач зазначив, що вказане рішення було переглянуто в апеляційному та касаційному порядку, та 05.06.13 р. Вищим спеціалізованим судом України від 20.02.13 р. справу було передано на новий розгляд. Позивач зазначив, що в процесі перегляду справи, 18.12.13 р. між ПУАТ «ФІДОБАНК», [PERSON] та [PERSON] було підписано мирову угоду, яку було визнано ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.12.13 р. Позивач вказав, що відповідно до умов даної мирової угоди, [PERSON] визнає заборгованість за кредитним договором в розмірі 65000 дол. США та бере на себе зобов'язання здійснити погашення заборгованості та погасити її певним шляхом. Також умовами мирової угоди сторони визначились, що [PERSON] зобов'язується до 31.01.14 р. у відповідності до чинного законодавства України належним чином зареєструвати право власності на предмет іпотеки, переданий в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором. Позивач вказав на те, що відповідачі не дотримались умов мирової угоди та продовжують її порушувати. Також позивач зазначив, що банк звертався до ВДВС Подільського РУЮ м. Києва шляхом подачі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19.12.13 р. про визнання мирової угоди, до примусового виконання, однак постановою від 14.02.14 р. у відкритті виконавчого провадження було відмовлено у зв'язку з тим, що форма ухвали суду не відповідає вимогам виконавчого документа. Також позивач зазначив, що 14.04.08 р. між ТОВ «Компанія «Рєвєрс» та [PERSON] був укладений договір інвестування/резервування № 31, за умовами якого згідно з порядком інвестування та розрахунків сторін, визначених сторонами, набуття інвестором права власності на квартиру здійснюється шляхом погашення пакету облігацій, а саме: 5290 штук іменних безпроцентних цільових облігацій серії А, з № 43021 по № 428310 включно, випуск яких зареєстровано Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Також позивач зазначив, що будинок, в якому знаходиться оспорювана квартира, зданий в експлуатацію, [PERSON] прийнято будинок за актом прийому-передачі, а тому вона є фактичним власником предмета іпотеки, та навмисно ухиляється від останньої стадії набуття права - його реєстрації. Тому позивач звернувся до суду та просив спонукати [PERSON] до виконання умов мирової угоди від 18.12.13 р., що укладена між ПУАТ «ФІДОБАНК» та відповідачами та визнана ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.12.13 р.. Також позивач просив на підставі договору іпотеки № 014/0398/21574, укладеного 15.08.08 р. між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником щодо усіх прав та обов'язків якого виступає ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON], визнати за ПАТ «ФІДОБАНК» майнові права на кв. [ADDRESS], вартістю 500352 грн. Крім того, позивач просив визнати за ПАТ «ФІДОБАНК» право власності на пакет облігацій № 31, а саме: 5290 штук іменних безпроцентних цільових облігацій серії А, з № 43021 по № 42310 включно, випуск яких зареєстровано Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, емітентом яких є ТОВ «Компанія «Рєвєрс». Також позивач просив визнати ПАТ «ФІДОБАНК» стороною договору купівлі-продажу цінних паперів № 968/08-Б від 14.04.08 р. на правах та обов'язках «покупця» предмету даного договору, а саме: пакет облігацій № 31, а саме: 5290 штук іменних безпроцентних цільових облігацій серії А, з № 43021 по № 42310 включно. Також позивач просив витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачі своє право на участь в судовому засіданні не використали, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Представник третьої особи в судове засідання не зявивився, про день, час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. 15.08.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0398/2/21574, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 50500 дол. США зі строком користування кредитними коштами до 14.08.2038 року із сплатою 13,5% річних (а.с.а.с. 11-16). 25.08.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 014/0398/2/21574, яким було забезпечено вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/0398/2/21574 від 15.08.08 р. (а.с.а.с. 22-26). Відповідно до умов даного договору, іпотекодержатель має право у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на умовах, передбачених договором. Предметом іпотеки за договором зазначено майнові права на квартиру № 31, поверх 4, секція 1, загальною площею 52,9 кв.м., житлова площа 26,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], будівництво якої не завершене і яка в майбутньому стане власністю іпотекодавця за оформлення правовстановлюючих документів та належної реєстрації права власності на вищевказану квартиру, яка після оформлення правовстановлюючих документів та належої реєстрації права власності стане забезпеченням виконання зобовязань іпотекодавцем за кредитним договором. 14.04.2008 року між ТОВ «Компанія «Рєвєрс» та [PERSON] був укладений договір інвестування/резервування № 31 (а.с.а.с. 35-38) зі змінами та доповненнями, внесеними додатковою угодою № 1 від 01.08.2008 року (а.с.а.с. 39-40). Предметом даного договору є зобов'язання інвестора щодо інвестування коштів інвестора у кількісно визначений пакет облігацій за графіком інвестування з метою фінансування будівництва будинку, або будь-якої його частини, та зобов'язання забудовника щодо визначення меж квартири, яку повинен отримати інвестор внаслідок погашення пакету облігацій, на поверховому плані будин6ку, будівництва квартири у відповідності до істотних характеристик квартири та здійснення резервування квартири за інвестором до передачі квартири інвестору на підставі акту прийому-передачу квартири внаслідок погашення пакету облігацій після здачі будинку в експлуатацію. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, будинком є житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.5 договору, квартира є нерухоме майно, як частина загальної площі будинку за номером 31, розташована на четвертому поверсі в секції один будинку, загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м. Згідно з порядком інвестування та розрахунків сторін, визначених сторонами ст. 4 договору інвестування/резервування, та з врахуванням п.п. 3.2.2, 3.2.4, 3.2.5, 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, набуття інвестором права власності на квартиру здійснюється шляхом погашення пакету облігацій, а саме: 5290 штук іменних безпроцентних цільових облігацій серії А, з № 423021 по № 428310 включно, випуск яких зареєстровано Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Вказаний пакет облігацій був придбаний [PERSON] за договором купівлі-продажу цінних паперів № 968/08-Б від 14.04.08 р. (а.с.а.с. 27-29), згідно п. 4.1.1 якого та довідки, виданої ТОВ «КУА «ТАСК-інвест» ТОВ «Компанія «Рєвєрс» 13.08.08 від 13.08.2008 року, при погашенні складових пакету облігацій покупець має право отримати у власність нерухоме майно у порядку та за умов, передбачених інформацією (Інформація про випуск облігацій, що зареєстрована Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 29.12.006 р. та опублікована в офіційному друкованому виданні ДКЦПФР - «Вісник Цінні папери» «223-224 від 29.09.2006 р.) (а.с.а.с. 41-47) та договором інвестування, яким згідно п. 1.1 договору є договір інвестування № 31 від 14.04.2008 року, що надає право на погашення облігацій, що входять до пакету облігацій № 31 (5290 штук іменних безпроцентних цільових облігацій серії А, з № 423021 по № 428310 включно, випуск яких зареєстровано Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку (свідоцтво № 825/2/06 від 29.12.2006 року, емітентом яких є забудовник, укладений між забудовником та покупцем. Відповідно до п. 11.9 Інформації власнику облігацій, зокрема, надається право при погашенні облігації отримати у власність нерухоме майно, як частину загальної житлової та нежилої площі будинку, в кількості 0,019 метра кварт ратного з урахуванням обмежень, встановлених умовами випуску облігацій, відповідно до умов укладеного емітентом договору з зобов'язанням резервування нерухомого майна, в строки та у порядку, що передбачені в цій інформації. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ФІДОБАНК», [PERSON] та [PERSON] було укладено мирову угоду (а.с.а.с. 49-51), відповідно до умов якої сторони погодили те, що [PERSON] визнає, що на момент підписання мирової угоди, його заборгованість перед ПАТ «ФІДОБАНК» за кредитним договором № 014/0398/2/21574 від 15.08.08 р. становить 65000 дол. США. Також мировою угодою сторони встановлюють, що [PERSON] бере на себе зобов'язання здійснити погашення заборгованості в сумі 65000 дол. США шляхом внесення коштів на поточний рахунок, відкритий у ПУАТ «ФІДОБАНК» шляхом внесення першого платежу в сумі 20000 дол. США до 31.12.13 р., а залишок заборгованості за кредитним договором у розмірі 45000 дол. США [PERSON] зобов'язується погашати щомісячно до 15 числа кожного місяця в сумі не меншій ніж 750 дол. США протягом 60 календарних місяців без нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Крім того, мировою угодою сторони визначились, що [PERSON] зобов'язується до 31.01.14 р. у відповідності до чинного законодавства України належним чином зареєструвати право власності на переданий та передбачений в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/0398/2/2154 від 15.08.2008 року предмет іпотеки, яким є майнові права на квартиру № 31, поверх 4, секція 1, загальною площею52,9, житлова площа 26,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на підставі договору інвестування/резервування № 31 від 14.04.08 р. та договору купівлі-продажу цінних паперів № 968/08Б від 14.04.08 р.. Також сторони погодили, що укладення мирової угоди не змінює та не припиняє дію договору іпотеки № 014/0398/2/21574 від 15.08.2008 рок укладеного між ВАТ «Ерсте Банк» правонаступником якого є ПУАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON], яка діє як майновий поручитель за зобов'язаннями [PERSON] Крім того, сторони домовились, що у випадку порушення [PERSON] порядку погашення заборгованості, встановленого п. 2 даної мирової угоди, та/або порушення [PERSON] положення п. 3 мирової угоди, що передбачає обов'язок належної реєстрації права власності на предмет іпотеки до 31.01.14 р., сторони повертаються до виконання зобов'язань на умовах, визначених у кредитному договорі та договорі іпотеки. Вказану мирову угоду було визнано ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.12.13 р. (а.с.а.с. 52-56). 13.02.14 р. представник ПУАТ «Фідобанк» звертався до ВДВС Подільського РУЮ м. Києва з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаної ухвали (а.с. 58). 14.02.14 р. старшим державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ м. Києва було ухвалено постанову про відмову у відкриття виконавчого провадження за вказаною заявою, у зв'язку з тим, що не вказано строк пред'явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 59). Також позивачем було надано виписку по особовим рахункам [PERSON] за період з 21.01.2014 року по 14.04.2014 року (а.с.а.с. 80-117), з якої вбачається, що на рахунок кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем не вносились. Згідно даних експертного висновку № 2013-562, ринкова вартість квартири [ADDRESS], на дату оцінки становить 500362 грн. (а.с. 118). Відповідно до змісту ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору. Ч. 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги. Таким чином, сторони у справі, під час вирішення судом заявленого ПУАТ «Фідобанк» спору добровільно вибрали спосіб його врегулювання, ухвалене судове рішення про визнання обраного сторонами у справі способу вирішення спору набрало законної сили, за правилами ст. 14 ЦПК України є обов'язковим для виконання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню Державною виконавчою службою рішення, ухвали і постанови судів у цивільних справах. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18-1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчими документами є ухвали, постанови судів у випадках, передбачених законом. У разі ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди, якщо ухвала суду про визнання мирової угоди відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», то вона є виконавчим документом у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» і підлягає виконанню державною виконавчою службою. В той же час, якщо ж ухвала суду про визнання мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Підписуючи умови мирової угоди сторони погодили графік погашення заборгованості шляхом розстрочення платежів в рахунок погашення суми боргу за кредитним договором. Ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконуються умови кредитного договору, а також умови мирової угоди, у зв'язку з чим позивач набув право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. З даних відповіді ТОВ «Компанія «Рєвєрс»за вих. № 32 від 02.09.12 р. на лист ПАТ «Фідобанк» від 05.07.13 р., вбачається, що [PERSON] прийнято квартиру за актом приймання-передачі, але не в порядку погашення облігацій (а.с. 78). Також зазначено, що на даний час [PERSON] право власності на квартиру не набула, оскільки не зверталась до емітента з приводу погашення облігацій, в результаті чого облігації не є погашені. Крім того, зазначено, що наслідки пропущення погашення облігацій є підставою для втрати інвестором права на погашення облігацій, використати право погашення облігацій можливо до кінця поточного року. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно п. 39 постанови ВВСУ № 5 від 30.03.12 р., суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотеко держателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, в договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Відповідно до п. 5.5.1 договору іпотеки між іпотекодавцем та іпотеко держателем було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, у відповідності до якого останній на власний розсуд може задовольнити забезпечені іпотекою вимоги, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно п. 5.4 договору іпотеку передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. З урахуванням того, що для оформлення речового права на предмет іпотеки необхідно погасити пакет облігацій шляхом прийняття квартири за актом прийому-передачі в порядку погашення облігацій, а у відповідності до вимог договору купівлі-продажу цінних паперів тільки сторона договору, на правах покупця, зможе погасити відповідний пакет облігацій, суд приходить до висновку про необхідність визнання права власності за позивачем на пакет облігацій. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 3897 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 34, 37 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved