Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01.09.2017 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4228017 на автомобіль марки «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER] . 06.12.2017 року на автодорозі Городище - Рівне - Старокостянтинів сталась дорожньо-транспортна пригода за участі вищевказаного транспортного засобу під керування відповідача [PERSON] та автомобіля марки «Nissan X-Trail» державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Згідно постанови суду по справі №688/3693/17, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення відповідачем п. 31.4.7 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Nissan X-Trail» були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток в сумі 451848,10 грн. На підставі розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту позивач здійснив виплату страхового відшкодування в межах ліміту в розмірі 99000 грн. У зв`язку з тим, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу марки «Mitsubishi» існуючим вимогам Правил дорожнього руху, просить стягнути з відповідача на його користь суму майнової шкоди в розмірі 99000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що єдиним доказом, на якому ґрунтуються вимоги позивача, є постанова суду про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУпАП в зв`язку з порушенням останнім вимог п. 31.4.7 (д) Правил дорожнього руху. Однак працівниками поліції та судом не було виявлено та встановлено зіпсування деталей причепа, які призвели до його відриву, вони просто констатували сам відрив та вдались до припущення, що він відбувся внаслідок зіпсування одного із пристроїв причепа. Крім того, відсутні докази того, що опорно-зчіпний пристрій причепа ПС на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у непрацездатному стані чи був зіпсований, а тому не відповідав Правилам дорожнього руху. Також відсутні докази, що несправність пристрою причепа виникла до дорожньо-транспортної пригоди і могла бути виявлена водієм у момент монтажу чи огляді транспортного засобу і причепа перед виїздом, а також, що водій міг завчасно виявити зіпсованість не використовувати причіп. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи №688/3639/17, суд знаходить позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. «г» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Судом встановлено, що 06 грудня 2017 року о 09 год. 20 хв. [PERSON] на 256 км. автодороги Н-25, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер [NUMBER] з причіпом ПС реєстраційний номер [NUMBER] , в порушення п. 31.4.7 (д) Правил дорожнього руху України (далі ПДР), не перевірив технічний стан транспортного засобу та його обладнання, а тому внаслідок відриву опорно-зчіпного пристрою, допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan X-Trail» реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Nissan X-Trail» та причіп отримали механічні пошкодження. За вказані дії постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.12.2017 року, яка набрала законної сили 02.01.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином суд приходить до висновку про встановлення вини відповідача у спричиненні майнової шкоди [PERSON] в зв`язку з пошкодженням його автомобіля. Як вбачається з даних полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4228017 (термін дії з 14.05.2017 року по 13.05.2018 року) [PERSON] застрахував відповідальність у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (даліПРАТ «СК «Арсенал Страхування»), згідно п. 7 якого забезпеченим транспортним засобом є причіп моделі ПС, державний номерний знак [NUMBER] . Ринкова вартість автомобіля «Nissan X-Trail» державний номерний знак [NUMBER] , станом на момент його пошкодження в ДТП складає 451848,10 грн., вартість відновлювального ремонту складає 590016,16 грн., матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля складає 451848,10 грн., що підтверджується даними звіту №761Е про оцінку вищевказаного автомобіля від 19.12.2017 року. Відповідно до даних страхового акту №109.01417917-1, затвердженого 30.01.2018 року, сума страхового відшкодування становить 99000грн., що підтверджується також даними розрахунку страхового відшкодування від 30.01.2018 року, згідно якого збиток заподіяний [PERSON] складає 451848,10 грн., ліміт відповідальності страховика - 100000грн., за вирахуванням безумовної франшизи в розмірі 1000 грн., сума страхового відшкодування становить 99000 грн. Згідно даних платіжного доручення №80 від 05.02.2018 року, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в сумі 99 000 грн. В зв`язку з наведеним позивач набув права вимоги в порядку регресу до відповідача про стягнення сплаченого [PERSON] страхового відшкодування з підстав, передбачених пп. «г» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 1 ст. 1191 ЦК України. Враховуючи те, що водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] спричинив ДТП внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання автомобіля існуючим вимогам ПДР, завдана ним шкода потерпілому ним не відшкодована, позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі що ґрунтуються на Законі, Договорі, підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи даний спір суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.05.2020 року у справі №330/630/19. Заперечення позову представником відповідача з мотивів відсутності доказів вини [PERSON] у порушенні вимог п. 31.4.7 (д) Правил дорожнього руху суд відхиляє та спростовує даними постанови Шепетівського міськрайонного суду від 21 грудня 2017 року, якою встановлено вину останнього у порушенні вищевказаних вимог ПДР та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу. Вказану постанову суду [PERSON] не оскаржував, погодився з висновком суду про його винуватість, сплативши 22.12.2017 року штраф за вчинене правопорушення. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved