Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач не сплачує за комунальні послуги та квартплату, внаслідок чого утворилась заборгованість. Мотивував свої вимоги тим, що відповідач зареєстрований та проживає у [ADDRESS]. Власником особового рахунку є [PERSON]. У зв'язку із несвоєчасним проведенням розрахунків по оплаті комунальних послуг та квартплати у відповідача виникла значна заборгованість, яка станом на 30 листопада 2013 року становить 23235 гривень 46 копійок. Відповідачка неодноразово попереджалися про наявність зазначеної заборгованості та необхідність її погашення, проте жодним чином не реагували, борг у повному обсязі не сплачували. Також позивач вважав за необхідне стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час пророчення на підставі ст. 625 ЦК України, яка в конкретному випадку становить 1487 гривень 07 копійок. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 23235 гривень 46 копійок, інфляційні витрати у розмірі 1487 гривень 07 копійок та судові витрати у розмірі 247 гривень 23 копійок. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зокрема зазначила, що заборгованість виникла у зв'язку з тривалою хворобою, лікування якої вимагає великих витрат. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов повністю. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідачів 247 гривень 23 копійок судового збору.

Outcome: approved