Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що\~\~ 17.10.2008 року між АКБ «ТАК-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0301/1006/71-700, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 60000 доларів США з розрахунку 13% річних за користування кредитом на строк до 16 жовтня 2026 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» передано ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, таким чином ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги і за вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 3.1, 3.3 договору позичальник зобовязаний здійснювати погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок №22335000000701 щомісяця через касу банку згідно з Додатком №1, що є невідємною частиною договору. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки №0301/1006/71-700-Р-1 від 04.02.2010 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON], згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за договором. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує , у звязку з чим станом на 03.08.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 1561894,69 грн., яка складається з наступного: -1134314,36 грн. заборгованість за кредитом; -336917,29 заборгованість по процентам за користування кредитом; -85036,11 грн. пеня; -3140,62 грн. сума 3% від простроченої заборгованості по тілу; - 2486,31 грн. сума 3% від простроченої заборгованості по відсоткам. Позивач вважає, що у звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, він має право на стягнення в судовому порядку зазначеної заборгованості і просить суд ухвалити відповідне рішення. В судове засідання позивач не зявився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачі у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надавали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористались правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.\~ Банківський кредит це\~ будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник\~ зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 17.10.2008 року між АКБ «ТАК-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0301/1006/71-700. Відповідно до умов даного договору [PERSON] отримала у ПАТ «Сведбанк» кредит у розмірі 60000 доларів США на придбання нерухомості квартири [ADDRESS]. Позивальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, які встановлені у розмірі 13% річних за весь строк фактичного користування кредитом, розмір яких було зменшено до 12,5% згідно укладеної між сторонам додаткової угоди №3 до кредитного договору №0301/1006/71-700 від 17.10.2006 року, виконати всі зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. За умовами договору кредит надано на строк з 17 жовтня 2006 року по 16 жовтня 2026 року. Відповідачем [PERSON] не оспорений той факт, що даний договір підписаний саме нею. Судом встановлений той факт, що кредит банком [PERSON] було видано через касу банку. Кредитні кошти відповідачем були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за договором щодо повернення їх банку щомісячними платежами зі сплатою процентів за користування ними належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 03.08.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 1561894,69 грн., яка складається з наступного: -1134314,36 грн. заборгованість за кредитом; -336917,29 заборгованість по процентам за користування кредитом; -85036,11 грн. пеня; -3140,62 грн. сума 3% від простроченої заборгованості по тілу; -- 2486,31 грн. сума 3% від простроченої заборгованості по відсоткам. Розрахунок заборгованості позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорений. Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду, суд враховує наступне: За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки; За ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідач [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624 ЦК України спричиняє наслідки: -наявність у банківської установи права вимагати стягнення простроченої заборгованості за кредитом; -наявність у банківської установи права вимагати сплати процентів, належних банку; -наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання щодо сплати чергової частини кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідач згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України зобовязаний сплати суму боргу. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» передано ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, таким чином ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги і за зазначеним кредитним договором. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечено порукою відповідно до укладеного договору поруки №0301/1006/71-700-Р-1 від 04.02.2010 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON], згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за договором. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. За викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити та стягнути зазначену суму заборгованості у загальному розмірі 1561894,69 грн. за договором солідарно з відповідачів. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.\~

Outcome: approved