Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що він працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду електроцеху ПАТ «Сумихымпром». Керівництво відповідача, посилаючись на п.п.3.6 та 3.10.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, п. 1.28.2 та 1.30 Інструкції з охорони праці ІРМ № 39-015/4 за наказом № 308 від 31.03.2015 року незаконно оголосило йому догану та позбавило премії за березень 2015 року, пільг і соціальних гарантій. Начальником електроцеху [PERSON] за розпорядженням № 111 від 06.08.2015 року його позбавлено премії за липень 2015 року та розпорядженням № 126 від 16.09.2015 року позбавлено премії за серпень 2015 року. 12.03.2015 року після проходження прохідної ПАТ «Сумихімпром» він був фізично зупинений невідомим йому чоловіком, до якого приєдналося ще двоє, і вже втрьох, застосовували проти його фізичну силу. До цих чоловіків приєднався директор з питань безпеки ПАТ «Сумихімпром» [PERSON] та контролери, які поводили себе зухвало, ображали його, звинувачували його в алкогольному сп'янінні. Представники СБУ провели особистий огляд та огляд його речей, однак жодних протизаконних речей або товарно-матеріальних цінностей відповідача у нього не знайшли. 31.07.2015 року перетинаючи прохідну відповідача, він був вдруге незаконно затриманий контролерами, які наполягали на адміністративному затриманні, проведенні ними особистого огляду і огляду речей. 20.08.2015 року перетинаючи прохідну відповідача був зупинений контролером [PERSON], яка наполягала на особистому огляді та огляді його речей, керівник зміни [PERSON] вимагав пройти особистий огляд та огляд його речей, констатував факт адміністративного затримання. У зв'язку з незаконними діями вищевказаних осіб він звертався до правоохоронних органів. Вважає, що позбавлення премій за розпорядженням № 111 від 06.08.2015 року та розпорядженням № 126 від 16.09.2015 року, носить ознаки службової підробки документів та порушення порядку застосування дисциплінарних стягнень. Розпорядження № 111 про позбавлення премії підписане начальником електроцеху [PERSON] 06.08.2015 року, а засідання цехового комітету та адміністрації електроцеху, на якому розглядалося вчинене правопорушення та приймалася постанова, відбулось 12.08.2015 року, тобто на 6 діб пізніше підписаного розпорядження, отже без дотримання процедури та з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень. Розпорядження № 126 від 16.09.2015 року на його думку також містить ознаки службової підробки документів. 09.09. 2015 року відбулось засідання цехового комітету та адміністрації електроцеху, на якому розглядалося вчинене правопорушення та приймалася постанова. Засідання відбулося без начальника електроцеху [PERSON] та проводилося зам. начальника електроцеху - [PERSON] на якому представники цехового комітету виступили проти прийняття рішення щодо його звільнення. 16.09.2015 року начальник електроцеху [PERSON] провів нове засідання цехового комітету та адміністрації електроцеху з метою змусити цеховий комітет прийняти рішення щодо його звільнення. Вважає, що витяг з протоколу № 64 засідання цехового комітету та адміністрації електроцеху від 16.09.2015 року свідчить про пряму підробку документів, оскільки начальник електроцеху [PERSON], без відома та дозволу працівників, використав їх прізвища та спотворив факти у власних злочинних цілях та [PERSON] не являється представником органу, якому надано право прийняття на роботу працівників на ПАТ «Сумихімпром», отже не може застосовувати щодо його дисциплінарні стягнення. З наказом № 308 від 31.03.2015 року його було ознайомлено під розписку 17.04.2015 року, а з наказом № 1088 від 28.09.2015 року було ознайомлено 08.10.2015 року. Вважаючи, що накладення дисциплінарних стягнень містять порушення порядку та строків їх застосування просить визнати незаконними дії контролерів та директора з питань безпеки ПАТ «Сумихімпром» [PERSON], при перетині ним прохідної підприємства 12 березня, 31 липня та 20 серпня 2015 року, визнати незаконними та скасувати: наказ № 308 від 31.03.2015 року про оголошення догани та позбавлення премії за березень 2015 року, пільг і соціальних гарантій, розпорядження № 111 від 06.08.2015 року начальники електроцеху [PERSON] про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення премії за липень 2015 року, розпорядження № 126 від 16.09.2015 року начальника електроцеху [PERSON] про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення премії за серпень 2015 року, наказ № 1088 від 28.09.2015 року про оголошення догани та позбавлення премії за серпень 2015 року, пільг і соціальних гарантій, зобов'язати відповідача розрахувати та виплатити усі невиплачені суми премії за березень, липень та серпень 2015 року, пільги та соціальні гарантії (зокрема, суми оздоровчих коштів при виході у щорічну відпустку в травні-червні 2015 року) та провести індексацію вищезазначених виплат, який він був позбавлений наказом № 308 від 31.03.2015 року, розпорядженням № 111 від 06.08.2015 року, розпорядженням № 126 від 16.09.2015 року., стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн., судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача Сокура О.О. позов не визнав та пояснив, що позивач 12.03.2015 року вимогу контролерів зупинитися і пред'явити для огляду перепустку та вміст рюкзака не виконав, у зв'язку з чим був затриманий. Також був викликаний директор з питань безпеки [PERSON], однак і в його присутності позивач відмовився показувати свою перепустку та вміст рюкзака, поводив себе зухвало та лише після появи співробітників УСБУ у Сумській області та УМВС у Сумській області, позивач надав свої речі для огляду. 31.07.2015 року начальником караулу [PERSON] на похідній № 2 був зупинений позивач та відмовився виконувати вимоги, щодо пред'явлення для перевірки вмісту рюкзаку контролеру поста «№1 при виході з підприємства, питання про проведення особистого огляду не ставилося. 20.08.2015 року контролером [PERSON] на посту № 1 був зупинений позивач та знову відмовився пред'явити особисті речі. Після прибуття працівників міліції в ході огляду особистих речей позивача, було виявлено електроінструменти, які позивач вважав своєю власністю. Позивач порушив Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «Сумихімпром», інструкцію з охорони праці ІРМ № 39-015/4 електромонтеру з ремонту та обслуговування електроустаткування (основних цехів) 4 розряду, у зв'язку з чим до нього було застосовано стягнення у вигляді винесення догани. Вважає, що директор з питань безпеки [PERSON] та працівники ПАТ «Сумихімпром» діяли у відповідності з вимогами Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників, СТП 18.01-2003 зі змінами 1,2,3 «Організація внутрішньо-об'єктового та пропускного режиму» та інструкції ІЗЦ № 60-02 з охорони та забезпечення пропускного режиму на центральній прохідній. Наказ № 308 від 31.03.2015 року вважає таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки позивач грубо порушив Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «Сумихімпром», інструкцію з охорони праці ІРМ № 39-015/4 електромонтеру з ремонту та обслуговування електроустаткування (основних цехів) 4 розряду. Крім того, позивачем пропущено трьох місячний строк звернення до суду з вимогою про скасування наказу № 308 від 31.03.2015 року, з яким позивач був ознайомлений 31.03.2015 року. У зв'язку з порушенням позивачем вимог локальних актів, що діють на ПАТ «Сумихімпром», начальником електроцеху [PERSON] було видано розпорядження від 06.08.2015 року № 111, за яким позивачу премію по результатам роботи за липень місяць 2015 року не виплачено, при цьому вважає, що позбавлення премії не є дисциплінарним стягненням. Крім того, у зв'язку з порушенням позивачем інструкції з охорони праці, Правил внутрішнього розпорядку, наказом № 1088 від 28.09.2015 року позивачу оголошено догану, позбавлено премії за серпень місяць 2015 року та пільг і соціальних гарантій, які передбачені колективним договором підприємства та враховуючи, що вони не нараховані позивачу, тому індексації згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не підлягають. Також вважає, що позивачем необґрунтовано наявність моральних страждань та розмір моральної шкоди. Тому в задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача Фанта Т.О. в судовому засіданні підтримала заперечення Сокура О.О. та просить в задоволенні позову позивача відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Сумихімпром» є особливо небезпечним підприємством: виробляється сірчана та соляна кислоти, що є прекурсорами розміщується великий обсяг аміаку. Позивач працює у ПАТ «Сумихімпром» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду електроцеху. 12.03.2015 року близько 17 год. 15 хв. позивач [PERSON] виходив через центральну прохідну ПАТ «Сумихімпром» й у зв'язку з тим що не виконав вимоги контролерів пред'явити для огляду перепустку та вміст рюкзака, а також відмовився назвати своє прізвище та ім'я, був затриманий силами контролерів загону воєнізованої охорони (а.с.70) Після прибуття на прохідну директора з питань безпеки ПАТ «Сумихімпром» [PERSON] було викликано співробітників УСБУ у Сумській області та УМВС у Сумській області і тільки після їх появи позивач надав свої речі для огляду. 31.07.2015 року близько 16 год. 00 хв. начальником караулу [PERSON] на прохідній № 2 ПАТ «Сумихімпром» був затриманий позивач, у зв'язку з відмовою виконувати вимоги, щодо пред'явлення для перевірки вмісту рюкзаку контролеру поста № 1 при виході з підприємства (а.с.81) Як вбачається з акту затримання від 31.07.2015 року позивач принципово відмовився показувати свої речі, оскільки вважав, що представники воєнізованої охорони, не є співробітниками міліції (а.с.81) 20.08.2015 року близько 13 год. 00 хв. контролером воєнізованої охорони [PERSON] на посту № 1 був затриманий позивач, у зв'язку з відмовою пред'явити особисті речі, що знаходилися в рюкзаку для огляду контролером (а.с.85) Як вбачається з акту затримання від 20.08.2015 року позивач відмовився виконувати вимоги контролера, оскільки вважав його дії незаконними (а.с.85) Згідно з приписами абз. 2 п. 3.10 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «Сумихімпром» порядок пропускного та внутрішньо-об'єктовного режиму встановлюється стандартом підприємства і поширюється на всіх штатних працівників, сумісників,працівників, які працюють за цивільно-правовими договорами (а.с.119) Відповідно до п.п. 8.12, 8.14 Стандарту підприємства 18.01.-2013 зі змінами 1,2,3 «Організація внутрішньо-об'єктивного та пропускного режиму» працівники ПАТ зобов'язані надавати на вимогу працівників загону ВО та служби безпеки можливість оглянути речі, що знаходяться у верхньому одязі, якщо існує підозра щодо несанкціонованого виносу ТМЦ… . Працівники загону ВО (СБ) у разі підозри щодо виносу заборонених предметів, зобов'язані запропонувати працівникові або відвідувачу ПАТ пред'явити ручну поклажу для огляду, а у разі відмови, або намагання перетнути турнікет за допомогою фізичної сили затримати його, скласти про це акт, викликати наряд міліції та представника об'єднаного профкому ПАТ (за його бажанням). Таким чином, працівники воєнізованої охорони та служби безпеки підприємства у зв'язку з підозрою щодо несанкціонованого винесення заборонених предметів позивачем та відмови останнього надати можливість їм оглянути його речі мали законні підстави для затримання позивача та виклику працівників міліції. Отже, позовні вимоги позивача щодо визнання незаконними дії контролерів та директора з питань безпеки ПАТ «Сумихімпром» [PERSON] при перетині ним прохідної підприємства 12 березня, 31 липня та 20 серпня 2015 року задоволенню не підлягають. В судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно він тричі не надавав для огляду воєнізованій охороні свій рюкзак принципово, оскільки вважає, що доглядати його має право тільки міліція. Згідно з ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. У відповідності до п.п. 1.28.2 та 1.30 Інструкції з охорони праці ІРМ № 39-015/14 електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування (основних цехів) 4 розряду зобов'язаний: дотримуватися трудової і виробничої дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, встановленого на ПАТ… . Виконувати вимоги по забезпеченню пропускного режиму підприємства. При вході на територію і виході з території електромонтер зобов'язаний надати перепуску для перевірки контролеру воєнізованої охорони. Натомість, позивач 12.03.2015 року, вказаних вимог не дотримався, у зв'язку з чим наказом відповідача № 308 від 31.03.2015 року за їх порушення позивачу було оголошено догану, позбавлено премії за березень місяць та пільг і соціальних гарантій, які передбачені колективним договором підприємства. З вказаним наказом позивач був ознайомлений 17.04.2015 року, що він підтвердив у судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Враховуючи, що позивач з наказом відповідача № 308 від 31.03.2015 року був ознайомлений у день його винесення, тобто 17.04.2015 року, до суду з позовною заявою щодо визнання його незаконним та скасування звернувся 26.10.2015 року, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу № 308 від 31.03.2015 року задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущено трьох місячний строк звернення до суду про його оскарження. У зв'язку з тим що 31.07.2015 року начальником караулу воєнізованої охорони [PERSON] на прохідній № 2 був затриманий позивач і відмовився пред'явити контролеру вміст свого рюкзака при виході з території підприємства, начальником електроцеху [PERSON] своїм розпорядженням № 111 від 06.08.2015 року зобов'язав за порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку позивачу премію по результатам роботи за липень місяць 2015 року не виплачувати (а.с.47) Надаючи правову оцінку розпорядженню начальнику електроцеху [PERSON] № 111 від 06.08.2015 року суд виходить з наступного. Відповідно до п.4.9. положення про преміювання працівників ПАТ «Сумихімпром» (додаток до колективного договору на 2015 рік) керівник підприємства, керівники служб (структурних підрозділів) мають право позбавляти окремих працівників премії повністю або частково за виявлені грубі порушення вимог посадових інструкцій, ІРМ, у разі виготовлення (відвантаження) неякісної продукції та за інші виробничі порушення, що призвели до негативних наслідків або завдали значної матеріальної шкоди підприємству, а також за порушення трудової дисципліни, випадки не дотримання вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ (а.с.112) Як передбачено п.п. 3.2.6 Положення про електроцех ПАТ «Сумихімпром» начальник цеху має право розподіляти преміальний фонд цеху відповідно до вимог чинного положення, надавати пропозиції щодо матеріального заохочення працівників, що відзначились у роботі, позбавляти цілком або частково підлеглих працівників (а.с.62) З цього слідує, що начальник електроцеху [PERSON] мав право у зв'язку з порушенням позивачем Правил внутрішнього трудового розпорядку, винести розпорядження № 111 від 06.08.2015 року про позбавлення позивача премії. Доводи позивача про те що розпорядження № 111 від 06.08.2015 року, яким його було позбавлено премії носить ознаки порушення порядку застосування дисциплінарних стягнень, не заслуговує на увагу, оскільки позбавлення премії не є дисциплінарним стягненням в розмінні ст. 147 КЗпП України. З цих підстав суд вважає, законним розпорядження начальника електроцеха [PERSON] №126 від 16.09.2015 року, яким було позбавлено позивача премії за серпень місяць 2015 року, через те що 20.08.2015 року контролером воєнізованої охорони [PERSON] на посту № 1 був затриманий позивач і відмовився пред'явити особисті речі, що знаходились в рюкзаку для огляду контролером, чим порушив вимоги п.п.3.6 та 3.10.5. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «Сумихімпром», вимог п.п.1.28.2 та 1.30 Інструкції з охорони праці ІРМ № 39-015/4 та ст. 139 КЗпП України. Крім того, наказом відповідача № 1088 від 28.09.2015 року позивачу оголошено догану, позбавлено премії за серпень місяць 2015 року та пільг і соціальних гарантій, які передбачені колективним договором. Позивач, як на підставу незаконності зазначеного наказу, вказує, що відповідачем пропущено місячний строк накладення дисциплінарного стягнення, так як він вчинив порушення 20.08.2015 року. Однак з такими доводами неможливо погодитись, оскільки зі змісту ст. 148 КЗпП України випливає, що обчислення місячного строку для застосування стягнення обчислюється з дня виявлення проступку, а не факту порушення. Судом встановлено, що 25.08.2015 року директор з питань безпеки [PERSON] службовою запискою № 18-170 довів до відома директора з персоналу та соціальних питань [PERSON] про затримання позивача (а.с.93) З 21.09.2015 року по 24.09.2015 року позивач перебував на лікарняному. У відповідності до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Отже, строки накладення дисциплінарного стягнення на позивача не порушено. Згідно з ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до п.п. 4.8.3. п. 4.8 Положення про преміювання працівників ПАТ «Сумихімпром» (додаток до колективного договору на 2015 рік) премія за результатами роботи за звітний період працівникам ПАТ не нараховується при застосуванні до працівника у звітному місяці догани. Як передбачено п.3.2 Положення про порядок надання пільг і соціальних гарантій, передбачених колективним договором ПАТ «Сумихімпром» у разі застосування до працівника ПАТ стягнення у вигляді догани - працівник у повному обсязі позбавляється соціальних пільг та соціальних гарантій, передбачених колективним договором, що здійснюється на підставі відповідного наказу ПАТ. Відтак, наказ відповідача № 1088 від 28.09.2015 року, яким позбавлено відповідача премії за серпень 2015 року та пільг і соціальних гарантій прийнято у відповідності до вимог КЗпП України, Положення про преміювання працівників ПАТ «Сумихімпром» та Положення про порядок надання пільг і соціальних гарантій, передбачених колективним договором ПАТ «Сумихімпром». Враховуючи, що позивача позбавлена премій та соціальних гарантій за березень, липень та серпень 2015 року у межах та в спосіб передбачений законом та внутрішньо-локальними актами, тому позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача розрахувати та виплатити усі не виплачені суми за вказані місяці задоволенню не підлягають. Крім того, згідно з приписами ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Отже, індексація грошових доходів можлива тільки на нараховані доходи, а в даному випадку позивачу не нараховували премію та не надавались пільги і соціальні гарантії. Отже, слід прийти до висновку, що в задоволенні позовних вимог щодо індексації вищезазначених виплат, який позивач був позбавлений за наказом № 308 від 31.03.2015 року, розпорядженням № 111 від 06.08.2015 року, розпорядженням № 126 від 16.09.2015 року слід відмовити. Не підлягають вимоги позивача про відшкодування на його користь моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн. зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з положеннями ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що позивачем не доведено, що моральна шкода завдана неправомірними рішенням відповідача, не надано доказів, що позивач отримав моральних чи фізичних страждань, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на його користь 25000,00 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed