Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що банком порушені її права споживача банківських послуг так, як безспірно щомісяця, списуються кошти з заробітної плати [PERSON] без її згоди для погашення банківського кредиту, що свідчить про безпідставні та протиправні дії банку. Вважає, що достатньо підстав для повернення безпідставно списаних коштів на її зарплатну картку. 08 грудня 2016 року представник позивача уточнив позовні вимоги просить суд визнати неправомірними дії ПАТ КБ «Приватбанк», які полягають у порушенні прав [PERSON], як споживача банківських послуг та безпідставному списанні коштів із заробітної плати та визнати недійсним кредитний договір між [PERSON] та\~ публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» у вигляді анкети - заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг із встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1840 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки №5457082305814852. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання зявилася, заперечила проти позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 травня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, який складається з анкети заяви, умов та правил надання банківських послуг та тарифів. На підставі цього договору останній було відкрито карткові рахунки та видано кредитну та розрахункову картки. Вимогами ч.1 ст.1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження згідно вимог ст.1071 ЦК України. Крім цього, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Вимогами ч.1 ст.26 закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачати договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. У п.1.1.3.2.11, 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено доручення клієнта на списання коштів з рахунків клієнта, що відкритті у валюті кредитного ліміту в межах сум, що підлягають сплаті банку за кредитом і право банку здійснювати таке списання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає, що представником позивача у судовому засіданні не доведено та не представлено доказів порушення законних прав та інтересів позивача. Крім цього, не наведено переконливих для суду аргументів неправомірності дій ПАТ КБ «Приватбанк» щодо списання коштів з рахунку [PERSON] Відповідно до\~ч. 1 ст.\~203, ч. 1 ст.\~215, та ст.\~230 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недодержання сторонами цієї вимоги може бути підставою недійсності право проти позову зачину. Не обгрунтованим є посилання позивача на ст.ст.203, 215 ЦК України щодо недійсності кредитного договору між [PERSON] та\~ публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг. Крім цього, представником позивача не представлено суду доказів, що зміст зазначеного договору порушує законні права та інтереси позивача. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що банк здійснив договірне списання коштів з рахунку позивача, відсутність підстав для визнання недійсним кредитного договору суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача тому в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed