Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з [PERSON]на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 19414,53 грн за кредитним договором № 906520 від 08.08.2014 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 15053,17 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3899,93 грн, заборгованість за пенею та відсотками - 276,75 грн, заборгованість за несвоєчасне повернення кредиту - 141,48 грн, заборгованість за несвоєчасне повернення відсотків - 33,20 грн, прострочена заборгованість за обслуговування карти - 10,00 грн та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON]на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 19414,53 грн та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 224 ЦПК України (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку із чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 906520 від 08.08.2014 року, укладеного між філією Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] на 26.01.2017 року (а.с. 4-10), який підписано посадовими особами позивача, заборгованість відповідача становить 19414,53 грн. Розрахунок містить відомості про надання кредиту в сумі 28000 грн (а.с. 4). Матеріали справи містять договір № 906520 від 08.08.2014 року (а.с. 11-13) та додатковий договір № 1 по договору № 906520 від 12.12.2014 року (а.с. 14-15), відповідно до яких позивачем відкрито відповідачу поточний рахунок № 26253500261751, а також надається платіжна картка відповідного типа та ПІН-конверт до неї. Згідно додаткового договору відповідачу встановлено Кредит у сумі 28000 грн, який згідно п. 1.1.6 даного додаткового договору стає доступним Клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати. Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до позову надано письмову вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 906520 від 08 серпня 2014 року, яка відповідачу вручена не була. Суд, дослідивши надані позивачем докази дійшов наступних висновків. Так, розрахунок заборгованості по кредитному договору № 906520 від 08.08.2014 року, укладеного між філією Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] на 26.01.2017 року (а.с. 4-10) місить розділ «Графік надання та погашення заборгованості відсотків за кредитом», який не відповідає умовам кредитного договору, оскільки договір не передбачає будь-яких графіків платежів щодо повернення кредиту та відсотків. Графа у розрахунку «залишок заборгованості по кредиту», за період з 22.12.2014 року по 26.01.2017 року, взагалі не містить будь-яких записів про заборгованість по кредиту. Розділ «Графік нарахування та погашення нарахованих за кредитом» (а.с. 6-8) є не зрозумілим, так як не відомо, що саме нараховується та погашається, а також не відповідає умовам кредитного договору, яким не передбачені періодичні платежі згідно графіка. Також, даний розділ не містить будь-яких записів у розділі «заборгованість за простроч.», за період з 16.12.2014 року по 16.09.2015 року, але у графі всього (а.с. 8) значиться заборгованість 15053,17 грн, походження якої є незрозумілим. Розрахунок також не місить сум заборгованості, на які здійснено нарахування пені, сум інфляційних витрат, трьох відсотків річних. Доводи позову містять ствердження про те, що відповідачем отримані кредитні кошти та використані (відповідно до наданого розрахунку заборгованості), але розрахунок наданий до позову не може підтверджувати факт отримання відповідачем кредитних коштів, а також їх використання. Надані суду докази не підтверджують факт отримання відповідачем картки та ПІН-конверту до неї, як після підписання договору № 906520 від 08.08.2014 року, так і після підписання додаткового договору № 1 від 12.12.2014 року. Крім цього, позивачем не надано доказів, які підтверджують факт отримання позивачем кредитних коштів, а також зарахування на рахунок відповідача заробітної плати, що є умовою доступу до кредитних коштів згідно п. 1.1.6 договору. Висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а також суд, згідно принципу диспозитивності не має повноважень на збір доказів з власної ініціативи. З огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів, які беззаперечно вказують на факт отримання кредитних коштів за договором, а також в обґрунтування розміру заборгованості, яка зазначена в позові, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 88 ЦПК України, не підлягає стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» і сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: dismissed