Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачем належним чином не виконано та порушено умови Кредитного договору № 004-05006-270811 від 27.08.2011 року, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON], в звязку з чим у останньої виникла заборгованість у сумі 2208,99 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві міститься прохання розглядати дану справу без його уповноваженого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 09.06.2015 року та 25.06.2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно повідомлення УДМС України в Житомирській області від 24.06.2015 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 004-05006-270811 (далі-Договір). Відповідно до пункту 1.1 Договору позивач зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 4867,00 гривень, на умовах визначених договором. Згідно приписів пункту 2.3 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору відсотки, виходячи зі ставки 0,10 відсотків в рік. Відповідно до приписів пункту 2.5 Договору, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 0,00 відсотків в місяць. Згідно до приписів пункту 2.9 Договору, починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий Кредит, Позичальник щомісячно не пізніше 27 числа кожного місяця зараховує на рахунок Кредитора, зазначений у пункті 2.11 цього Договору, рівними частинами, суму грошових коштів, яка включає заборгованість за Кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 271,00 гривень, у відповідності до Графіку платежів, наведеному у Додатку № 1 до цього Договору, який є невідємною частиною цього договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 4867,00 гривень, про, що свідчить меморіальний ордер № 29930746 від 29.08.2011 року. Станом на 13.05.2015 року відповідач не виконав належним чином зобовязання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 2208,99 гривень ( заборгованість за сумою кредиту 2208,91 гривень, заборгованість за відсотками 0,08 гривень). Згідно приписів пункту 6.1 Договору, при несвоєчасній сплаті Позичальником платежів в строки, передбачені цим договором, Кредитор має право вимагати від Позичальника оплати боргового зобовязання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Відповідно до приписів пункту 6.2 Договору, при порушенні Позичальником зобовязань, передбачених цим Договором, Кредитом має право вимагати від Позичальника дострокового повернення в повному обсязі Кредиту, сплати процентів за його користування та плати за обслуговування кредитної заборгованості, а також сплати можливих штрафних санкцій, передбачених цим Договором. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України виникли цивільні права та обовязки. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Враховуючи вищезазначене та той факт, що відповідач вчасно та в повному обсязі не виконав своїх зобовязань за Договором, позовні вимоги у розмірі 2208,99 гривень (заборгованість за сумою кредиту 2208,91 гривень, заборгованість за відсотками 0,08 гривень) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved