Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом він успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради. Після отримання у спадщину земельної ділянки виникла необхідність у внесенні даних до Державного земельного кадастру та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці.. Однак позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки в межах земельної ділянки знаходиться інша земельна ділянка, а також вона знаходиться в межах населеного пункту с.Липовець. Це сталося в зв»язку з тим, що під час виготовлення документації та державного акту було допущено помилки у місці розташування та конфігурації земельної ділянки. Після виявлення помилок позивач вирішив внести зміни до державного акту та звернувся до землевпорядної організації, де йому вказали на неможливість виправлення помилок, у зв»язку з тим, що технічно не можливо змінити конфігурацію та місце розташування земельної ділянки позивачу. Також позивачу повідомили, що виправлення у державному акті не допускаються, а тому просить скасувати рішення Липовецької сільської ради в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 3,86 га, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 20.06.2001 року та визнати за ним право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач підтримав. Представник відповідачка в судове засідання не з»явився. Надіслав заяву, в якій просить слухати справу у їх відсутність, з позовом згідні. Представник третьої особи в судове засідання не з»явилися будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.2011 року виданого державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого за №1-1237, успадкував після смерті матері [PERSON] земельну ділянку площею 3,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району. Вказана земельна ділянка належала матері позивача на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 20.06.2001 року. Після того, як позивач отримав у спадщину земельну ділянку матері, виникла необхідність у внесенні даних до Державного земельного кадастру та в присвоєнні кадастрового номеру земельні ділянці, оскільки при виготовленні державного акту кадастрового номеру не було. Позивач звернувся до землевпорядної організації, якою було здійснено винесення меж земельних ділянок в натурі, за результатами чого було складено відповідну документацію та електронні документи, необхідні для присвоєння кадастрового номеру. Вказану документацію позивач подав для реєстрації до Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі, однак було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки в межах земельної ділянки, яку необхідно зареєструвати, знаходиться інша земельна ділянка або її частини. Тобто земельна ділянка накладається на іншу земельну ділянку, яка знаходиться в межах населеного пункту с.Липовець. Також було встановлено, що відповідно до карти формувань та плану поділу колективної власності, земельний пай №323 знаходиться в межах населеного пункту. Отже, під час виготовлення документації та державного акту на ім.»я [PERSON], були допущені помилки у місці розташування та конфігурації земельної ділянки. Після виявлення помилок позивач вирішив внести зміни до державного акту та звернувся до землевпорядної організації, де йому вказали на неможливість виправлення помилок, у зв»язку з тим, що технічно не можливо змінити конфігурацію та місце розташування земельної ділянки позивачу. Також позивач звернувся до Управління Держгеокадастру України у Кагарлицькому районі, де йому повідомили, що згідно п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів про право тимчасового користування землею (в тому числі і на умовах оренди) та договорів оренди землі затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 05.04.1999 р. усі записи в державному акті мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Отже, в зв»язку з помилковим внесенням неправильних відомостей в державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 20.06.2001 р. позивач не може здійснювати будь-яких дій на підставі державного акту з помилками, що порушує його право на володіння, користування та розпорядження приватною власністю. Згідно ч. 1 ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України, ст.. 24 ЦПК України, ст.. 12 ГПК України справи за заявами, зокрема з приводу володіння, користування розпорядження земельних ділянок, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. На підставі ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України державні акти позивача та відповідача пройшли державну реєстрацію. Що стосується скасування державної реєстрації державних актів позивача та відповідача, то вони повинні бути скасовано, оскільки згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який набрав чинності з 01.01.2013 р.) записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Дане стверджується копіями державного акту, свідоцтва про право на спадщину за законом, рішення Липовецької сільської ради, рішення Управління Держгеокадастру про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, технічною документацією зі складання державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) в межах Липовецької сільської ради. А тому, слід скасувати рішення Липовецької сільської ради №8 від 23.03.2001 р. в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 3,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 20.06.2001 р. виданий Липовецькою сільською радою [PERSON] на земельну ділянку площею 3,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради, а також скасувати його державну реєстрацію; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради. Враховуючи викладене,

Outcome: approved