Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 149844,82 грн. Збільшивши розмір позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 163202,02 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного кредитного договору № IKAPNUAG.27478.001 від 12.03.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 129430 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,8 % річних з терміном користування до 11.03.2019 року. Виконання зобов'язання було забезпечено порукою [PERSON] Позичальник зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість за кредитом станом на 20.05.2015 року становить 163202,02 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі в судові засідання не з'являлися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їхньої відсутності не подали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Відповідно до умов договору № IKAPNUAG.27478.001 від 12.03.2012 року Публічне акціонерне товариство «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» (надалі - ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ») надало [PERSON] кредит у розмірі 129430 грн. з метою придбання позичальником автомобіля. з терміном користування кредиту до 11.03.2019 року Згідно з п. 1.4 договору банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 16,800 % річних. Відповідно до п. 6.1. договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що зазначена в п. 1.4. цього Договору від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Згідно з п. 6.2. договору банк має право нараховувати позичальнику штраф в розмірі 2,0 % від суми кредиту, зазначеного в п. 1.2 договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.п. 4.2.3, 4.2.5, 4.2.6, 4.2.10, 4.2.11 цього договору за кожний факт порушення. Згідно з п. 6.3. договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Крім того, відповідно до п. 6.5. договору при порушенні позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку в судові органи позичальник виплачує банку штраф у розмірі 1 % від суми позову. Виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON]. За умовами договору поруки № РХ029031.27483.001 від 12.03.2012 року поручитель бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов вищезазначеного кредитного договору у повному обсязі. При цьому поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком. Судом встановлено, що банк виконав свої договірні зобов'язання щодо надання кредитних коштів, у той час як відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконав, проценти за користування кредитом не сплачував. Враховуючи викладене, відповідач порушив істотні умови укладеного договору щодо здійснення платежів за користування кредитом. У зв'язку з цим виникла заборгованість перед позивачем, яка становить станом на 20.05.2015 року загальну суму в розмірі 163202,02 грн., що підтверджується відповідним розрахунком в матеріалах справи та складається з наступного: - 88378,3 грн. - поточна заборгованість за тілом кредиту; - 20263,15 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; - 791,34 грн. - поточна заборгованість за процентами за користування кредитом; - 13808,25 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом; - 10064,22 грн. - сума пені; - 29896,76 грн. - сума штрафу. 26.12.2013 року банк направив на адресу відповідачів досудові вимоги про дострокове повернення кредиту, сплати відсотків та виконання інших зобов'язань у строк до 24.01.2014 року, проте зазначені вимоги були залишені відповідачами без задоволення. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту та забезпечення його порукою, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України , поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved