overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою вказуючи, що 24.04.2004 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Зазначає, що їхнє спільне подружнє життя не склалося, у них відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між ними припинені, більше року проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення між ними та збереження сім`ї вважає неможливим. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану. Позивач просить\~суд,\~розірвати шлюб\~між ним\~та відповідачем,\~зареєстрований 24\~квітня 2004\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Володарсько-Волинського\~районного управління\~юстиції Житомирської\~області,\~актовий запис\~№ 7. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 липня 2021 року, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву. В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи. 22.06.2021 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, відповідно до змісту якої, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.сп.9). Відповідач,[PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до вимог пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України,\~що підтверджується\~рекомендованими повідомленнями\~про вручення\~поштового відправлення\~ [PERSON] \~(а.сп.16,19), в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавала. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що [INFO] помер [PERSON], який усе своє майно заповів позивачу, однак його заповіт позивач знайшов лише 19.01.2014 року. При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини, тому просив суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.9). Згідно заповіту [PERSON] усе своє майно він заповів [PERSON] (а.с.44). Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, викладених п.1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, розглянутих 01.03.2013 р. на засіданні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у випадках якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.2 вищевказаного Узагальнення, та роз'яснень, які містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для прийняття спадщини як незнання про існування заповіту. Суд вважає, що позивач в порушення вимог ст.ст.10,59-60 ЦПК України не надав суду належних, допустимих та переконливих доказів, на підтвердження вказаних ним обставин, що саме 19.01.2014 року він знайшов заповіт. Будь-якіх доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, які б свідчили про наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення цих дій, позивач не надав. З дня відкриття спадщини сплинув значний термін, що перевищує 3 роки і за цей час, якщо позивач мав бажання, то він мав можливість звернутись з відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Окрім того, відповідно до довідки, виданої Широківською сільською радою 26.02.2014 р.(а.с.50) на час смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним проживала [PERSON], що свідчить, що вона теж може бути спадкоємцем, яка відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, прийняла спадщину, тому суд вважає, що підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], після його смерті, в літку 2013 року була знайдена папка з документами, у якій знаходились дві ощадні книжки з грошовими вкладами, які належали померлому [PERSON] та які входять до складу спадщини, але при зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини,тому просив суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Станично-Луганської селищної ради Луганської області у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник відповідача АТ «Ощадбанк» у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій заперечував проти позову, оскільки вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено без поважних причин. Заслухавши пояснення позивача та свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.5). батьком позивача є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7). Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач в порушення вимог ст.ст.10,59-60 ЦПК України не надав суду належних, допустимих та переконливих доказів, на підтвердження вказаних ним обставин, про те, що він є спадкоємцем бо в свідоцтві про смерть вказано , що вмер [PERSON], а не [PERSON](тобто прізвища у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження є різними), що позивач дійсно звертався до державної нотаріальної контори і йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку зі спливом строку, навпаки, як встановлено судом, до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини ніхто з спадкоємців не звертався. Окрім того, позивач належним чином не довів поважність пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У позові не вказано, що перешкоджало позивачу своєчасно звернутись до нотаріуса. Суд вважає, що вказані позивачем обставини, про те що позивач своєчасно не дізнався, що саме входить до складу спадщини, не є поважною причиною для пропуску цього строку, тому суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні .

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що [INFO] року померла його мати [PERSON], окрім нього є інший спадкоємець відповідач - син померлої, [PERSON] який мешкав разом з спадкодавцем на час її смерті. Після смерті їх мати відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Своєчасно він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки мешкає в іншій місцевості та тривалий час не мав постійного місця роботи, тому просив суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяця. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що визнає вказані позивачем обставини, що він також є спадкоємцем, мешкає у іншій місцевості, але, ще за життя матері у них з позивачем була усна домовленість між собою, що житловий будинок, який належав їх матері повинен належати йому. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року,що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.8).є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7). Згідно пояснень сторін, позивач протягом встановленого законом шестимісячного строку він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті матері, оскільки мешкає в іншій місцевості та тривалий час не мав постійного місця роботи. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд не бере до уваги пояснення відповідача, щодо домовленості між ними та спадкодавцем, щодо спадщини, оскільки, в порушення вимог ст.ст.10,59-60 ЦПК України, він у судовому засіданні ці обставини, ні якими доказами не підтвердив. Навпаки, як вказують сторони заповіту на ім'я відповідача їх мати не складала. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом, першої черги, після смерті своєї матері, яка померла [INFO] року, що із заявою про прийняття спадщини або відмову від неї ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось, а також те що, у судовому засіданні встановлена поважність пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд вважає за можливе продовжити строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що 07 вересня 2001 року між ним та відповідачем - [PERSON] був укладений договір міни, відповідно до якого відповідач передав позивач у власність незавершене будівництво готовністю 42% розташованого за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу позивач передав у власність відповідачу домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] готовністю 59% . Договір міни був зареєстрований сторонами в Херсонській Регіональній біржі нерухомості та посвідчений директором біржі, та зареєстрований в БТІ. Крім того позивач приватизував земельну ділянку, але на даний час він не має можливості реалізувати своє права по розпорядженню домоволодіння, в зв'язку з тим, що нотаріусами не визнається правомірність договору міни укладеного на біржі нерухомості, та не посвідчено нотаріально. Відповідач після укладення договору виїхав в невідомому напрямку. На підставі чого просив суд визнати договір міни № 613, укладений між [PERSON] та [PERSON], 07.05.2001 року зареєстрованого на Херсонській регіональній товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод за реєстраційним № 613 дійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні також позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 715 ЦК України, передбачено, що за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Судом встановлено, що відповідно до рішення Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона за № 45 від 03.04.2001 року, [PERSON] було дозволено здійснити обмін недобудованого житлового будинку по [ADDRESS] з громадянином [PERSON] В свою чергу [PERSON] передав у власність [PERSON] домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] готовністю 59%. Про що було укладено між сторонами договір міни № 613 від 07.05.2001 року, який зареєстрований в Херсонській Регіональній біржі нерухомості, реєстраційний номер 613. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 306348 [PERSON] на підставі рішення сесії Комишанської селищної ради за № 515 від 12.03.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,0825га, яка розташована в [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, споруд. Відповідно до ст.. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, сторони виконали всі умови договору міни майна, тому позовна заява підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив винести рішення про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 15 жовтня 2016 року вступив у шлюб з відповідачкою, від шлюбу дітей не мають, спільне життя з відповідачкою не склалося. Майнового спору не мають. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідача та опублікуванням оголошення на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив винести рішення про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 29.11.1989 року вступив у шлюб з відповідачкою, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з розбіжністю поглядів на сімейне життя. Майнового спору не мають. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує, не наполягає на стягненні з відповідача судового збору в розмірі 640,00 грн. Відповідач\~ в судове засідання\~також не зявилася, про дату, час та місце розгляну справи повідомлялася належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлялася, в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб ( а.с 7) сторони уклали шлюб 18.04.2014 року. Зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 20.11.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.04.2014 року виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, актовий запис № 5 - розірвано. Відповідачкою не оспорювалося факту проживання з позивачкою сина, що також підтверджується довідкою № 37 органу самоорганізації населення виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради ( а.с 4). Також, відповідачкою не оспорювався факт ненадання добровільної допомоги дитині. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи обставини справи щодо матеріального становища сторін та дитини, потреби дитини, сімейний стан сторін, можливість матері надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що відповідачка повиннна сплачувати аліменти на користь позивача на утримання свого сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму передбаченого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №DNH4KР30890343 від 25.05.2006 року у розмірі 39 526 грн. 84 коп. та судові витрати у розмірі 1218 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнавала частково, посилаючись на те, що вносила велику суму на погашення кредиту, але відповідних документів не має, просила зменшити стягувану суму. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 25.05.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KР30890343, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачці кредит у розмірі 2 823 грн. 59 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, [PERSON] повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати, згідно з Умовами надання кредиту фізичним особам. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачці кредит у розмірі 2 823 грн. 59 коп. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 23.09.2015 року має заборгованість у розмірі 39526 грн. 84 коп., з яких: 130 грн. 54 коп. заборгованість за кредитом; 8291 грн. 14 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 28 746 грн. 74 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1858 грн. 42 коп. штраф (процентна частина), що підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком ( а.с. 5-6). При цьому, наданим представником позивача витягом по рахунку за період з 25.05.2006 року по 28.12.2015 року спростовуються ствердження відповідачки про внесення нею суми на погашення кредиту. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KР30890343 від 25.05.2006 року у розмірі 39 526 грн. 84 коп. При цьому будь-які підстави для зменшення вказаної суми відсутні. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № б\\н від 23.03.2011 року в розмірі \~12 371,24 грн. та судові витрати у розмірі 1 218 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, під особистий підпис. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до укладеного договору№ б\\н від 23.03.2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг - позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Також, відповідно п. 2.1.1.5.6 Умов, [PERSON] зобовязалася у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі надавши відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідачка взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.08.2015 року має заборгованість, у розмірі 12371,24 грн., яка складається з наступного: 4669,16 грн. заборгованість за кредитом; 6636,78 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 565,30 грн. - штраф ( процентна складова). Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б\\н від 23.03.2011 року в розмірі 12 371,24 грн. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1 218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved