Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що 10.08. 2013 року відповідач позичила у нього 4950 доларів США., які зобовязалась повернути до 10.09.2013 року. Однак до теперішнього часу кошти не повернула. Посилаючись на невиконання позичальником своїх зобовязань, просив стягнути з відповідача зазначену суму, а також 3% річних в розмірі 11939,14 грн. та 119 202,41 грн. інфляційних втрат. В судове засідання сторони по справі не з»явились, повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома. Через канцелярію суду позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Суд ухваливши про заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст.1046 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 того ж Кодексу, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.526, ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, тобто, сплативши три проценти річних від простроченої суми, а також індекс інфляції за весь час прострочення. З наданої позивачем розписки вбачається, що відповідач 10.08.2013 року позичив у позивача 4950 доларів США, які зобовязався повернути до 10.09.2013 року. Відповідно до ст.533 ч.1 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях, в перерахунку на національну валюту України згідно офіційного курсу на 07.09.2016 р., висвітленого на офіційному сайті Національного банку України 100 доларів США 2634,85 грн. Доказів виконання своїх зобовязань за договором позики відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, на підставі такого. Судом встановлено, що 10.08.2013 р. позивач надав позику відповідачу по справі в іноземній валюті в сумі 4950 доларів США.В зв»язку з цим, відповідач написав розписку, в якій вказав що поверне кошти до 10.09.2013 року. На неоднаразові звернення позивача дані кошти поверненні у строк не були. Суд перевіривши розрахунок, стосовно річних процентів та індексу інфляції, стягує з відповідача заборгованість у загальній сумі 264 041,61грн. з яких: 132 900,07 грн. сума основного боргу, 11939,14 грн. - три проценти річних, та 119 202,41 грн. інфляційні витрати. Питання судових витрат суд вирішує з урахуванням положень ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved