Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, зазначаючи, що 25 червня 2007 року між ТОВ Агрофірма «Рост» та [PERSON] було укладено договір оренди землі № б/н, відповідно до якого остання надала у строкове платне користування відповідачу належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,893 га, у тому числі рілля 3,893 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Яструбинської сільської ради Сумського району, строком на 20 років, і який був зареєстрований 10 серпня 2007 року в Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України. [INFO] [PERSON] померла, в зв`язку з чим, відповідно до п. 38 зазначеного договору оренди землі у позивача з`явилось право вимагати розірвання договору оренди землі. Посилаючись на ці обставини, позивач просив розірвати договір оренди землі та стягнути судові витрати. В подальшому представник позивача уточнила позовні вимоги, просила визнати недійсним Додатковий договір від 20.12.2008 року до Договору оренди землі, розірвати договір оренди землі від 25.06.2007 року та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві на позовну заяву зазначила, що крім Договору оренди землі, у 2008 році між відповідачем та [PERSON] було укладено Додатковий договір до вищевказаного Договору оренди землі, яким були внесені зміни в договір оренди землі, будь-які підстави, які б давали позивачу право розірвати даний договір в односторонньому порядку, відсутні. Просила відмовити у задоволенні позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 червня 2007 року між ТОВ Агрофірма «Рост» та [PERSON] був укладений договір оренди землі № б/н, відповідно до якого остання надала у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] площею 3,893 га, у тому числі рілля 3, 893 га, розташованої на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.8,9). 10 серпня 2007 року вищевказаний договір оренди землі було зареєстровано у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 040761302905 (а.с.9). Пунктом 8 договору передбачено, що строк дії договору становить 20 років. Земельна ділянка була передана [PERSON] та прийнята відповідачем в натурі у дострокову оренду згідно Акту приймання - передачі земельної ділянки (а.с.10). 20 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем до вищевказаного Договору оренди землі було укладено Додатковий договір, який 13 грудня 2010 року за № 041061302032 зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» (а.с.40-41). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08 грудня 2017 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її син [PERSON] позивач по справі. Спадщина, на яку видано свідоцтва, складається з земельної ділянки загальною площею 3,8929 га, що розташована на території Яструбинської сільської ради Сумського району Сумської області (арк.с.13). На вимогу п. 36 Договору, позивач надіслав відповідачу листа за № б/н від 26 січня 2018 року, в якому повідомив про зміну власника земельної ділянки та намір розірвати Договір оренди землі № б/н від 25 червня 2007 року, шляхом надсилання Договору про розірвання Договору оренди землі (а.с.14,15). Статтею 33\~ЗУ «Про\~оренду землі»\~передбачено,\~що у разі\~смерті орендодавця\~до спливу\~строку дії\~договору оренди\~землі орендар,\~який має\~намір скористатися\~переважним правом\~на укладення\~договору оренди\~землі на\~новий строк,\~зобов`язаний повідомити\~про це\~спадкоємця земельної\~ділянки протягом\~місяця з\~дня,\~коли йому\~стало відомо\~про перехід\~права власності\~на земельну\~ділянку. Згідно з\~ст. 32 цього ж Закону\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Не дивлячись на це, орендар не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Порушенням зобов`язання ( ст. 610 ЦК України) є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань (неналежне виконання). Статтями 141, 143 Земельного кодексу України визначений вичерпний перелік підстав для припинення та примусового припинення права користування земельною ділянкою, що не підлягає розширеному тлумаченню. Разом з тим, як було з`ясовано [PERSON] вказаний Додатковий договір до Договору оренди не підписувала, що підтверджується висновком експерта Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса № 1910/1911 від 01.02.2019 року (арк.с.143-156). Проведеною по справі судовою почеркознавчою експертизою, яка здійснена за вільними зразками підпису та почерку покійної [PERSON] , зроблені висновки\~про те, що підпис від імені [PERSON] у розділі «Реквізити сторін» у графі «Орендодавець» у додатковому договорі без номеру від 20 грудня 2008 року до договору оренди землі виконано не [PERSON] , а іншою особою (а.с.146). Згідно заяви директора ТОВ «АФ Семереньки» [PERSON] , 07 грудня 2018 року ТОВ АФ «Рост» припинило свою діяльність (реорганізувалося) шляхом приєднання до ТОВ АФ «Семереньки», яке є правонаступником всіх прав і обов`язків ТОВ АФ «Рост» (а.с.123). Згідно\~ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Враховуючи відсутність підпису [PERSON] в оскаржуваному Додатковому договорі до Договору оренди землі, можна зробити висновок про недосягнення сторонами при укладенні Додаткового договору згоди щодо всіх істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», які є обов`язковими для цього виду договорів. За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2\~ст. 207 ЦК України). Згідно\~з частинами 1, 3\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6\~ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених\~законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, Додатковий договір від 20.12.2008 року укладений особою, що не мала відповідних повноважень на його підписання та має бути визнаний судом недійсним. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved