Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно умов, якого позивач передав грошові кошти у розмірі 25 000.00 гривень, а відповідач зобов'язався повернути їх до 25 жовтня 2013 року. У визначений строк боржник не повернув позичену суму грошових коштів, у зв'язку з чим передав нерухоме майно, визначене відповідно договору, а також відповідні документи на нерухоме майно. Таким чином позивач вважає, що до нього перейшло право власності на нерухоме майно, однак він не має жодного документу, який би підтверджував його право власності на зазначений об'єкт нерухомості. Тому просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно, що розташоване по [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з договору позики від 25.10.2012 року, відповідач взяв у борг у [PERSON] на власні потреби кошти в сумі 25 000 гривень та зобов'язався повернути вказану суму до 25 жовтня 2013 року. Вказаний договір відповідає встановленій формі договору позики, згідно ст. 1047 ЦК України. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. У судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив зазначені вимоги закону, а саме зобов'язання не було виконане у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 545 ЦК України, кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Крім того, як вбачається з договору позики (розписки), укладеного між сторонами, відповідач зобов'язався передати позивачу житловий будинок [ADDRESS] який складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 108,80 кв. м., житловою площею 40,6 кв. м., літ. «Б» - сарай, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - гараж, літ. «Д» - душ, літ. «Є» - вбиральня, №1-5 - споруди, у разі якщо, він не виконає своїх зобов'язань. Вказане нерухоме майно належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2010 року, серії ВМТ№ 218859, що посвідчений державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 1-471. Відповідно до ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання свого зобов'язання за договором позики, в частині повернення грошей, відповідачем передано [PERSON] нерухоме майно, що є предметом договору. У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відступне має бути оформлено договором, в якому вказується розмір відступного, порядок та строк його надання. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного. На підставі викладеного та

Outcome: approved