Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №30-702-824-2-16-Г від 26.04.2016 року, яка складається з: 10753,25 грн. - суми залишку заборгованості по кредиту; 384,50 грн. - суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.07.2016 року по 31.08.2018 року; 1392,00 грн. - залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з липня 2016 року по жовтень 2016 року. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що 26.04.2016 року між [PERSON] та ПАТ «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір №30-702-824-2-16-Г, відповідно до якого банк повинен був надати відповідачу 12000,00 грн. на строк з 26.04.2016р. по 25.10.2017р. зі сплатою 10,00% річних. Відповідачу обумовлений кредит було видано на підставі заяви про видачу готівки №TR.1435000.641.3361 від 26.04.2016 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 01.09.2018 року виникла вищевказана заборгованість. Позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості є обґрунтованим, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 12529,75 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Згідно статуту Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» (код юридичної особи 09804119), затвердженого 25.09.2018 року вбачається, що товариство є юридичною особою з новим найменуванням. Зазначене товариство, відповідно до п.1.8. вказаного Статуту, є правонаступником Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК». Враховуючи наведене судом встановлено, що в ході розгляду даної справи, позивач ПАТ «МЕГАБАНК» змінив свою назву, внаслідок чого позивачем у даній справі фактично є АТ «МЕГАБАНК». Представник позивача в судове засідання не з'явився, на електронну пошту суду було надано клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує просив їх задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою фактичного місця проживання. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову (відзиву), суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобов'язального права. Судом встановлено наступне. 26 квітня 2016 року між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №30-702-824-2-16-Г, за яким останній отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн. зі сплатою 10 % річних на строк з 26 квітня 2016 року по 25 жовтня 2017 року. Відповідно до п.1.4 Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Відповідно до п.3.2.3 Кредитного договору, відповідач зобов'язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі за договором на передбачених умовах. Пунктом 4.4 договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу та суму щомісячної комісійної винагороди складає 1070,46 грн. У разі порушення строків сплати платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку прострочення заборгованості та припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому п.4.8 договору (0,1% процента річних), а за використання прийнятих на себе зобов'язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород відповідач сплачує штраф у розмірі передбаченому п.6.3 цього Договору (п.4.9 Кредитного договору). Отримання коштів відповідачем в розмірі 12000,00 грн. підтверджується копією заяви на видачу готівки №TR.1435000.641.3361 від 26.04.2016 року (а.с.8). Станом на 01 вересня 2018 року загальна заборгованість за кредитом складає 10753,25 грн., що підтверджується випискою з рахунку №220780450 за період з 26.04.2016 року по 31.08.2018 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.09.2018 року (а.с.7, 9-20). В порушення п.п.3.2.3, 4.2 Кредитного договору, відповідачем не сплачені в повному обсязі проценти за користування кредитом за період з 01.07.2016 року по 31.08.2018 року в розмірі 384,50 грн., що підтверджується випискою з рахунку №22085041240 за період з 26.04.2016 року по 31.08.2018 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.09.2018 року (а.с.7, 9-20). В порушення п.п.1.1, 3.2.3, 4.4 Кредитного договору, відповідачем не сплачена комісійна винагорода за період з липня 2016 року по жовтень 2016 року в розмірі 1392,00 грн., що такорж підтверджується випискою з рахунку №22085041240 за період з 26.04.2016 року по 31.08.2018 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.09.2018 року (а.с.7, 9-20). Таким чином загальна сума заборгованості станом на 01.09.2018 року становить 12529,75 грн., яка складається з: 10753,25 грн. - суми залишку заборгованості по кредиту; 384,50 грн. - суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.07.2016 року по 31.08.2018 року; 1392,00 грн. - залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з липня 2016 року по жовтень 2016 року. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що наведені вище обставини свідчать про невиконання відповідачем зобов'язань перед позивачем (Банком) по кредитному договору, що є підставою для задоволення позову акціонерного товариства «МЕГАБАНК», про стягнення з відповідача за кредитним договором заборгованості в загальній сумі 12529,75 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що зобов'язання перед позивачем відповідач не виконував належним чином, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved