overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті його батька [PERSON]. З позовної заяви слідує, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому майно. Позивач пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті батька пояснює тим, що померлим батьком позивача було складено заповіт, який значиться в спадковому реєстрі України, посвідчений головою виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 05 грудня 2002 року за реєстровим № 128, згідно якого спадкодавець заповів позивачу та [PERSON] все належне йому майно. Про існування заповіту позивач довідався лише в листопаді 2013 року, тому і пропустив встановлений законом термін для прийняття спадщини за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача по справі - Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова надав листа, згідно якого просить справу слухати без участі їх представника і проти позову не заперечують. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підтверджені доказами, зібраними по справі, а саме: заповітом (а.с.6), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.7). Відповідно до вимог статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини визначено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обговорюючи причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку, що дійсно пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, допущений з поважної причини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] р. помер його батько - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS]. Після його смерті заяву про прийняття спадщини подала сестра позивача [PERSON], яка до закінчення шестимісячного терміну, встановленого ст.1270 ЦК України, померла. При зверненні позивача до нотаріальної контори за оформленням спадщини виявилось, що відсутній правовстановлюючий документ на домобудівлю. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, нотаріус не може видати свідоцтво про право власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року помер [PERSON], який є батьком позивача (а.с. 4). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №02-29/1530 від 31 липня 2014 року за померлим [PERSON] згідно погосподарської книги №14, погосподарський облік №0984-1, числиться домоволодіння в [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та на теперішній час є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON], оскільки сестра позивача [PERSON] померла 21.01.2013 року. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. З огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до [PERSON] Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області з участю третьої особи Яворівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди. У відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк п'ять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним рішенням з 14 год 00 хв 11 жовтня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 хв 07 грудня 2018 року. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. З позовної заяви слідує, що [INFO] померла - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Позивач пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] пояснює тим, що він хворів, та підтверджується довідкою лікувального закладу, тому і пропустив встановлений законом термін для прийняття спадщини за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача по справі - Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова надав листа, згідно якого просить справу слухати без участі їх представника і проти позову не заперечують. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спадкоємців, які мають право на спадщину померлої [PERSON] крім позивача не має. Вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підтверджені доказами, зібраними по справі, а саме: свідоцтвами про смерть [PERSON] (а.с.6), заповітом (а.с.5), довідкою медичного закладу (а.с.7). Відповідно до вимог статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини визначено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обговорюючи причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку, що дійсно пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, допущений з поважної причини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері [PERSON]. З позовної заяви слідує, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно, в тому числі на земельну частку (пай) розміром 4,02 га., що перебуває у колективній власності СТОВ «Віра» с. Вихвостів, Городнянського району, Чернігівської області. Позивач пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері пояснює тим, що померлою матір'ю позивача було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 15 травня 2006 року за реєстровим № 49, згідно якого спадкодавець заповіла позивачу вказану земельну ділянку. Про існування заповіту позивач довідався лише в березні 2014 року, коли знайшов його в будинку своєї померлої матері, також позивач не знав в який термін потрібно було звернутьсь до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, тому і пропустив встановлений законом термін для прийняття спадщини за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача по справі - Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова надав листа, згідно якого просить справу слухати без участі їх представника і проти позову не заперечують. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спадкоємців, які мають право на спадщину померлої [PERSON] крім позивача не має. Вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підтверджені доказами, зібраними по справі, а саме: заповітом (а.с.11), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.6), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.10). Відповідно до вимог статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини визначено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обговорюючи причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку, що дійсно пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, допущений з поважної причини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.07.1995 року між сторонами був укладений шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 127. Від шлюбу сторони мають двох дітей доньку [PERSON] - [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON] -[INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність між сторонами взаєморозуміння, любові, дружби, взаємодопомоги, що є основою шлюбу. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені з січня 2015 року, хоча сторони мешкають за однією адресою. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу неможливо, так як це суперечить їхнім інтересам. Спір про розподіл майна між сторонами на даний час відсутній. Строк для примирення просить не надавати. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. До початку слухання справи позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач до початку слухання справи, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб від 15.07.1995 року серії 1-КИ №323050, який був укладений між [PERSON] та [PERSON], відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 127(а.с.3). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.11.2010 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, за актовим записом №56. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] - [INFO]., яка буде проживати з відповідачкою. Спільне сімейне життя у сторін не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя, вони різні за характерами, у них різні інтереси, у зв'язку з чим з травня 2014 року припинили шлюбні сосунки та перестали вести спільне господарство. Питання про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини спору не має. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, строк на примирення просить не надавати. До початку слухання справи позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач до початку слухання справи, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про шлюб від 26.11.2010 року який був укладений між [PERSON] та [PERSON], виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №56 (а.с.6). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 18 березня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2003051902 на суму 22410,00 гривень зі строком повернення 18.03.2015 року. Згідно з умовами договору факторингу №б/н від 13 грудня 2013 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2003051902 від 18.03.2013 року. 30 серпня 2019 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача. В заяві зазначає що 14 серпня 2008 року між Акціонерним банком «Український бізнес банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № АП 1457. За умовами договору банк надав відповідачу 7929 грн. 20 коп. строком на 24 місяців з 14.08.2008р. по 14.08.2010р. включно, під 27 % річних на суму фактичної заборгованості за кредитом. Відповідач в свою чергу зобов'язався повернути надані позивачем кошти. Станом на 08.08.2013 року зобов'язання не виконано належним чином, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом 3876 грн. 50 коп., за відсотками 57 грн. 40 коп. та судовий збір 229 грн.40коп. 27.01.2014 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом - 1682 грн. 54 коп., за відсотками 7 грн. 44 коп. та судовий збір 229 грн. 40 коп. В судове засіданні сторони не з'явились. Позивач надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, на заяві наполягає, проти винесення заочного рішення не проти. Відповідач повторно до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений особисто. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 14 серпня 2008 року між АБ «Український Бізнес Банк» правонаступником якого є ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № АП 1457. Відповідно до п.1.1 договору Банк надав позичальнику 7929,20 грн. строком на 24 місяці, з платою за користування кредитними коштами 27 % річних. Згідно п. 1.2 кредитного договору позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути суму кредиту і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі в порядку та на умовах, передбачених договором. Сума заборгованості за договором підтверджується наданим до позову розрахунком. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 1. ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 02 березня 2002 року Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №8. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з березня 2017 року, причиною цьому стали різні погляди на подружнє життя. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому строк для примирення надавати недоцільно. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. За положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб зареєстрований 02 березня 2002 року у Кривоозерському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №8, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 01 грудня 2018 року(а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 01 грудня 2018 року(а.с.7). Спільне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо з березня 2017 року, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved