Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом , в якому просив: скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії ВН від 14.05.1996 року виданий [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради №83 від 18.04.1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2441 на земельну ділянку площею 0,0581 га , яка розташована у м.Жмеринка вул.Садова 8, для обслуговування житлового будинку та визнати за позивачем [PERSON] ,[INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,0581 га, яка розташована у м.Жмеринка вул.Садова 8. Позов обґрунтував тим, що він у 1996 році згідно договору купівлі продажу придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями. Для оформлення права власності на земельну ділянку звернувся до Жмеринської міської ради, де 03.02.2015 року листом повідомили, що земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН від 14.05.1996 року. Позивач вважає, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами до набувача від відчужувача автоматично переходить право власності або право користування земельної ділянки на якій розташовані будівлі чи споруди з необхідністю подальшого оформлення переходу права власності, в звязку з чим необхідно скасувати державний акт на право приватної власності на землю та надати йому право на оформлення права власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] не зявилися. В наданій до суду заяві просили дану справу розглянути без їхньої участі, зазначили що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області [PERSON] в судове засідання не зявилася. В наданій до суду заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в судовому засіданні та залишає вирішення даної цивільної справи на розсуд суду. Справу просила розглянути у відсутність представника відповідача. [PERSON] в судове засідання не зявилася. В наданій до суду заяві зазначила, що повністю та безумовно визнає позовні вимоги [PERSON] та дану справу просила розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити враховуючи таке. Статтею 118 ЗК України\~визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої цієї статті (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка\~\~перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів\~\~виконавчої\~\~влади\~\~та\~\~органів\~\~місцевого самоврядування\~\~щодо\~\~приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша\~статті 126 ЗК України\~в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин). Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю від 14.05.1996 року виданий [PERSON] на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради народних депутатів від 18 квітня 1996 року №83. Земельна ділянка передана у приватну власність площею 0,0581 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована в м. Жмеринка, вул. Садова,8. Землю передано для обслуговування житлового будинку (а.с. 5). Так, відповідно до положень\~ст. 30 ЗК України 1990 р., при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить, у розмірах, передбачених\~ст. 67 цього Кодексу, і право\~власності\~або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення її,\~якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.\~Оскільки відчуження будинку відбулося під час дії названої вище норми\~Земельного кодексу України\~1990 р. і договором купівлі-продажу не передбачено ніяких обмежень і винятків щодо переходу права власності на земельну ділянку, покупець, тобто позивач у даній справі [PERSON], набув права власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку та господарчих споруд у межах, визначених державним актом на право приватної власності на землю від 18 квітня 1996 р., а право власності продавця частини будинку [PERSON] на земельну ділянку припинилось. Отже, земельна ділянка не могла бути включена у склад спадщини після смерті [PERSON] Порядок посвідчення права власності у таких випадках передбачався\~ст. 23 ЗК України 1990 року відповідно до якої право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Порядок посвідчення права власності на земельну ділянку у разі відчуження її із земель приватної власності визначався на момент виникнення правовідносин інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 № 28, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 року за № 3, відповідно до п. 4.2. якої, у випадках припинення права власності або права користування на земельну ділянку документи, що посвідчують це право, повертаються до органу, котрий їх видав. Далі діяла Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі,\~затверджена \~наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 р. (далі Інструкція), відповідно п.2.14\~якої, у разі відчуження земельних ділянок із земель приватної власності державний акт на право власності на земельну ділянку підписує відповідний державний\~орган земельних ресурсів. Таким державним органом було управління (відділ) Держкомзему в місті (обласного та районного значення).\~Пунктом 3.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі встановлено, що у випадку припинення права власності на земельну ділянку, документ, який посвідчує це право, повертається до архіву державного органу земельних ресурсів, де зберігається другий примірник цього документа. Новому власнику видається державний акт на право приватної власності на земельну ділянку у порядку, встановленому названою вище Інструкцією, за рішенням міської ради. \~\~\~\~\~Зважаючи на наведені вище положення Інструкцій про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, визнання недійсним акта про право приватної власності на землю при відчуженні земельної ділянки чи його скасування, виданого попередньому власнику , у даному випадку [PERSON], законом не вимагається і не передбачене. Як зазначалось вище, державний акт на ім'я попереднього власника повинен бути повернутий до архіву відповідної установи, згідно з п. 3.10 Інструкції. Згідно із частиною третьою\~статті 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. В звязку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування державного акта на право приватної власності на землю серії ВН від 14.05.1996 року виданий [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради №83 від 18.04.1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2441 на земельну ділянку площею 0,0581 га, яка розташована у м.Жмеринка вул.Садова 8, для обслуговування житлового будинку. У відповідності до ч.1\~ст.116 ЗК України\~ громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. По питанню надання та оформлення права власності на земельну ділянку позивачу слід звернутись до Жмеринської міської ради, а у разі відмови останньої оскаржити відмову у судовому порядку. В звязку з чим, позовні вимоги в частині надання права на оформлення права власності на земельну ділянку не підлягають задоволенню. Суд не приймає визнання позову відповідачкою [PERSON], так як визнання позову суперечить закону. На підставі ст.ст. 5, 10,30,60,61, 212-215 ЦПК України,

Outcome: dismissed