Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Представник відповідача сповіщений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. \~ \~ \~ \~На обгрунтування позову [PERSON] вказує, що 14.04.2018 року на понтоні «Goliath-1», біля причалу № 22 ТОВ «ТІС Гідротехніка», в трюмі був знайдений загиблим [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТІС Гідротехніка» на посаді старшого електромеханіка. \~ \~ \~ \~Згідно висновків судово- медичної експертизи смерть настала внаслідок асфіксії. \~ \~ \~ \~Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 14.04.2018 року в ТОВ «ТІС -Гідротехніка», нещасний випадок пов`язаний з виробництвом у зв`язку з порушенням статті 14 Закону України «Про охорону праці». \~ \~ \~ \~Після нещасного випадку керівництвом ТОВ «ТІС -Гідротехніка» дружині загиблого [PERSON] було виплачено одноразову суму, що дорівнює заробітній платі протягом робочого року. \~ \~ \~ \~Позивач стверджує, що вона є мамою загиблого [PERSON] , має інвалідність ІІ групи довічно, важко перенесла втрату єдиного сина, погіршився стан здоров`я, а також стан здоров`я батька загиблого. \~ \~ \~ \~Позивач посилаючись на правило ст. 1200 ЦК України просить стягнути з відповідача шкоду, яку оцінює у 245000 грн., а також витрати на медикаменти в розмірі 10000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач у своєму відзиві поданому у серпні 2019 року повністю заперечував проти доводів позову, послався на те, що причиною нещасного випадку стала особиста необережність загиблого, отже відсутня вина відповідача у заподіянні шкоди позивачу. Крім того, відповідач стверджує, що відшкодування шкоди завданої працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». \~ \~ \~ \~У своїх поясненнях представник третьої особи вказав, що у теперішній час відповідно до статті 37 Закону, позивачу встановлений розмір щомісячної страхової виплати. Станом на 01.03.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримують виплати у сумі 6576,06 грн. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, вивчивши позиції учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку: Судом встановлено, що 14.04.2018 року на понтоні «Goliath-1», біля причалу № 22 ТОВ «ТІС Гідротехніка», в трюмі був знайдений загиблим [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТІС Гідротехніка» на посаді старшого електромеханіка. \~ \~ \~ \~Згідно висновків судово- медичної експертизи смерть настала внаслідок асфіксії. \~ \~ \~ \~Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 14.04.2018 року в ТОВ «ТІС -Гідротехніка», нещасний випадок пов`язаний з виробництвом у зв`язку з порушенням статті 14 Закону України «Про охорону праці». У теперішній час відповідно до статті 37 Закону, позивачу встановлений розмір щомісячної страхової виплати. Станом на 01.03.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримують виплати у сумі 6576,06 грн. Відповідно до частини першої\~статті 9 Закону України «Про охорону праці»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». У пункту 1 частини першої статті 21\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі\~відшкодовувати шкоду,\~заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або\~в разі його смерті, виплачуючи\~йому або\~особам, які перебували на його утриманні. Суд встановив, що Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Одеській області від 21 вересня 2018 року № 1518/2316/2316/3 позивачу, а також [PERSON] (дружина загиблого), [PERSON] (син загиблого) призначено щомісячну страхову виплату смерті потерпілого. Таким чином, позовні вимоги до відповідача є безпідставними і не засновані на діючих нормах законодавства. Посилання позивача на правило ст. 1200 ЦК України суд вважає помилковим з наступних підстав: Системний аналіз \~статті 1200 ЦК України, частини першої\~статті 9 Закону України «Про охорону праці»,\~\~пункту 1 частини першої статті 21\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~ дозволяє суду дійти до висновку, що\~стаття 1200 ЦК України\~є загальною нормою, яка має застосовуватися, якщо не передбачено спеціальних норм. Тобто,\~стаття 1200 ЦК України\~може застосовуватися при відшкодуванні шкоди завданої смертю потерпілого у тих випадках, якщо таке відшкодування не регулюється спеціальними нормами. Втім, частина перша\~статті 9 Закону України «Про охорону праці»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пункт 1 частини першої статті 21\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~є спеціальними нормами, які розраховані застосування до тих випадків, коли шкоди завдана смертю потерпілого заподіюється роботодавцем. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати відносяться на рахунок держави, оскільки позивач звільнена від його сплати за законом, оскільки є людиною що має інвалідність ІІ групи. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed