Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що йому належить будинок [ADDRESS]. В цьому будинку зареєстровано сім осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Фактично, починаючи з 04.06.2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вибули з території України до Таджикістану на постійне місце проживання. З цього часу відповідачі жодного дня в спірному будинку не проживали, ним не цікавилися, залишили його добровільно, перешкод в користуванні житлом їм ніхто не чинив. У зв'язку з чим він (позивач) вважає, що відповідачі втратили право користування на спірний будинок. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи сповіщалися згідно норм чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. В судове засідання представник третьої особи - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, не з'явився, надіслав прохання щодо розгляду справи за його відсутності. В судове засідання представник третьої особи - Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, не з'явився, надіслав прохання щодо розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником частини будинку [ADDRESS]. Відповідно до довідки форми 3, виданої ЖРЕО № 406 від 13.05.2015 року, в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] та відповідачі по справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно актів від 01.10.2014 року, 02.04.2015 року та 08.01.2015 року, слідує, що відповідачі за спірною адресою з червня 2011 року не проживають. З довідки Амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 03.092.105 року встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] по місцю реєстрації за медичною допомогою не зверталися, на обліку «Д» не стоять. Відповідно до довідок, виданих 03.09.2015 року СЗШ № 103 та 03.09.2015 року дошкільного навчального закладу № 703, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дані заклади не відвідували, і ніколи не числилися. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі встановлено, що відповідачі не проживають в спірній квартирі з червня 2011 року. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідачів в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в їх проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідачі до суду не надали. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved