overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 18.07.2009 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Як було зазначено, між сторонами спільне життя не склалось, у зв'язку з різними поглядами на життя, сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки припинені з серпня 2013 року, сторони разом не проживають, подальше збереження сім'ї вважає неможливим, тому звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач з'явилась, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 18.07.2009 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 291, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 12). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с. 4). Як вказано сторонами, дитина, після розірвання шлюбу, залишиться проживати з відповідачем. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами спільне життя не склалось, у зв'язку з різними поглядами на життя, подальше збереження сім'ї між сторонами неможливе і суперечить інтересам позивача. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 18.09.2007 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого дітей не мають. Як було зазначено, між сторонами спільне життя не склалось, у зв'язку з різними поглядами на життя, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають, подальше збереження сім'ї вважає неможливим, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, будучи при цьому належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, а також просила розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 18.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 545, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами спільне життя не склалось, у зв'язку з різними поглядами на життя, сторони разом не проживають, подальше збереження сім'ї між сторонами неможливе і суперечить інтересам позивача. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 19.06.2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Як було зазначено, між сторонами спільне життя не склалось, у звязку з різними поглядами на життя, сторони спільне господарство не ведуть, з січня 2014 року разом не проживають, подальше збереження сімї вважає неможливим, тому звернувся до суду з даним позовом. В позивач не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а також просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати, а також розглядати справу за її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 19.06.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 179, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 136707 ( а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами спільне життя не склалось, у звязку з різними поглядами на життя, подальше збереження сімї між сторонами неможливе і суперечить інтересам позивача. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в обґрунтування якого вказав, що 24.09.2013 року позивач надав відповідачу позику у розмірі 80 000 грн. з кінцевим терміном повернення 24.09.2014 року, про що була складена розписка. У визначений строк відповідач позику не повернув. Також позивач просив стягнути понесені ним судові витрати в сумі 800 грн.. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомої для суду причини, згідно відповіді адресно-довідкового служби ГУДМСУ у Харківській області зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Судову повістку отримав 26.12.2014 р.. Будь-яких заяв, пояснень чи заперечень стосовно доводів викладених в позовній заяві, до суду не надав. Не подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 74 ЦПК України відповідач про час розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки причини його неявки в судове засідання невідомі, суд приймає рішення відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.09.2013 року [PERSON] надав [PERSON] у якості позики грошові кошти у розмірі 80000,00 грн. Отримавши вказані грошові кошти, відповідач на підтвердження укладеної угоди між сторонами надав позивачу розписку з зазначенням терміну повернення позики до 24.09.2014р. (а.с. 9). Відповідач у визначений у розписці строк наданий борг позивачу не повернув. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В зв'язку із викладеним суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 80000 грн.. Позивачем у справі понесені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в сумі 800 грн.(а.с.1). Вказані судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 27 лютого 1993 року було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ним та відповідачкою не склались по тій причині, що в період спільного проживання в них виявилась несумісність характерів та різні погляди на життя, ведення сімейного господарства. Позивач також зазначив, що вони припинили з відповідачкою подружні відносини, спільне господарство не ведуть з листопада 2016 року. Спір щодо поділу спірного майна між ними на даний час відсутній. Позивач через канцелярію суду надав письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань від відповідачки на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 15 листопада 2017 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами дійсно 27.02.1993 року було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 7 (а.с. 4). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час розгляду справи з'ясувалося, що сторонни однією родиною не проживають, миритися наміру не мають. Спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], розірвати шлюб між сторонами, який зареєстровано виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 7.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON] неналежно виконував зобов'язання за укладеним між ним та ПАТ «Платинум Банк» кредитним договором №186/2662BCL від 28 вересня 2011р., внаслідок чого станом на 25.06.2013 року утворилась заборгованість на загальну 9716,83,79 грн. Посилаючись на передачу йому права вимоги згідно договору факторингу від 19.06.2013 року просив задовольнити позов. Представник позивача Гаврилов Є.Ю., який діє на підставі довіреності від 27.10.2014 року у судове засідання не з'явився, наддав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності просив позов задовольнити в повному обсязі . В разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином , причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав, у зв'язку з чим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що в будинку, де проживає відповідач, виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення до мереж РЕМ, на підставі чого були складені акти, відповідно до яких завдані позивачу збитки складають 1807 грн. 36 коп. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки, нараховані відповідно до акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Враховуючи викладене вище, у відповідності до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідач проживає в будинку [ADDRESS], є споживачем електричної енергії та має особовий рахунок [NUMBER]. Про зміну споживача електричної енергії за вищевказаною адресою енергопостачальника не повідомляли. Так, 30.10.2012р. та 25.03.2013р. в будинку, де проживає відповідач, виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення до мереж РЕМ, на підставі чого були складені акти №№008813 та 009277, відповідно до яких завдані позивачу збитки складають 1807 грн. 36 коп. Суд дослідив матеріали справи та прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача завдані збитки та понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником квартири [ADDRESS], яка зокрема складається з кухні літ. « 1-а». Як вказує позивач, він у вказаній квартирі постійно не мешкав, а лише іноді навідувався. У грудні 2012 року йому стало відомо, що відповідач самовільно зайняв приміщення кухні, в добровільному порядку залишити приміщення кухні відповідач відмовляється, у зв'язку з чим позивач просить визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов'язати його усунути перешкоди в користуванні даним приміщенням. Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Відповідач підтвердив той факт, що він користується приміщенням кухні, самовільно встановив двері, оскільки попереднім власником було повідомлено, що приміщення кухні та коридору літ. « 1-а» є місцями загального користування, у зв'язку з чим приватизування позивачем приміщення кухні є неправомірним. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 31,7 кв.м. (а.с. 7). Відповідно до технічної характеристики квартири, що вказана в технічному паспорті від 12.01.2012 року, вказана квартира складається з 1 кімнати житловою площею 17,2 кв.м., у тому числі 1-а кімната 17,2 кв.м., кухні площею 7,0; кухні площею 3,9 кв.м. коридору 2,1 кв.м. (а.с. 8-9). Також, в технічному паспорті зазначено, що коридор літ « 1-а», площею 3,9 кв.м., є приміщенням загального користування (а.с. 9). Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що приміщення кухні літ « 1-а», площею 3,9 кв.м. на праві власності належить позивачу. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦПК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником приміщення кухні, а користування даним приміщенням відповідачем та самовільне встановлення в ньому дверей для власних цілей є порушенням права позивача, який позбавлений можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору у розмірі 246,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 04.08.2008 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, їхні погляди на сімейні цінності не співпадають, з часом вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені 12 років потому, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливо та шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Так, судом встановлено, що 04.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського МУЮ, про що було зроблено актовий запис №328, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1 ВЛ № 264930. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачкою. З позовної заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки фактично припинені майже 12 років потому, спільного господарства сторони не ведуть та проживають окремо, й тому вважаю, що подальше збереження сімї суперечить інтересам сторін, що є підставою для задоволення позову. На підставі\~\~наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 07.06.2008 р. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки під час усього сімейного життя стосунки між ними були напружені, а протягом останніх двох років ще погіршились. Сімейні стосунки між ними припинені, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливо та шлюб необхідно розірвати. Ухвалою від 24.07.2015 було задоволено клопотання сторін та надано строк на примирення три місяці. В теперішній час до суду надані заяви сторін, в яких позивач підтримує позовні вимоги та просить шлюб розірвати, а відповідачка визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Так, судом встановлено, що 07.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів Московського відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського МУЮ було зроблено актовий запис №470, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1 ВЛ № 092848. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що надана копія свідоцтва про народження 1-ВЛ №149564. З позовної заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть та проживають окремо, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, й тому вважаю, що подальше збереження сімї суперечить інтересам сторін, що є підставою для задоволення позову. На підставі\~\~наведеного,

Outcome: approved