overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS]. КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва до 31.12.2013 року виконувало функції з утримання будинку і прибудинкової території, надавало житлово-комунальні послуги та проводило розрахунки з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Внаслідок несплати відповідачами коштів за фактично отримані житлово-комунальні послуги за ним утворилась заборгованість з 01.01.2002 року по 01.01.2014 року складає 9 949,57 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та задоволення позовних вимог, щодо ухвалення заочного рішення, в разі неявки відповідачів в судове засідання, на підставі наявних у справі документів не заперечував. В судове засідання відповідачі не з'явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідачів по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS], що підтверджено довідкою Ф-3, виданою 18.02.2014 року, № 234. Квартира належить комунальній власності. За період до 01.01.2002 року по 01.01.2014 року у відповідачів наявна заборгованість по квартирній платі та комунальних послугах, яка становить 9 949,57 грн. З наданого розрахунку встановлено, що відповідачами за вказаний період оплата здійснювалася не систематично та не в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач повинен своєчасно - щомісячно, в установлені строки, вносити квартплату та плату за комунальні послуги, в установлених сумах. Повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із договору найму. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем, згідно квитанцій, було сплачено судовий збір - 243,60 грн. (121,80 грн. та 121,80 грн.). Дані витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS], та є споживачем електричної енергії. Відповідач не належним чином виконує свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 01.10.2013 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 1 172,77 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних складає 1 213,62 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог у повному обсязі, не заперечував щодо постановлення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Відповідач свої зобов'язання за договором про користування електричною енергією № 10220403210 виконує неналежно, внаслідок чого станом на 01.10.2013 року заборгованість за спожиту електроенергію з січня 2011 року по жовтень 2013 року становить 1 172,77 грн., три відсотки річних - 25,82 грн., інфляція - 15,03 грн., що підтверджено наданими документами. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн., що підтверджено платіжним дорученням. Дана сума має бути відшкодована відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS], та є споживачем електричної енергії. Відповідач не належним чином виконує свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 01.12.2013 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 1 249,59 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних складає 1 377,32 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог у повному обсязі, не заперечував щодо постановлення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено, що згідно довідки форми 3 відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS] Відповідач свої зобов'язання виконує неналежно, внаслідок чого станом на 01.12.2013 року заборгованість за спожиту електроенергію з січня 2011 року по листопад 2013 року становить 1249,59 грн., три відсотки річних - 80,90 грн., інфляція - 127,73 грн., що підтверджено наданими документами. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн., що підтверджено платіжним дорученням. Дана сума має бути відшкодована відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування від 11.06.2013 року та мирової угоди, затвердженою ухвалою Дарницького районного суду м. Києва № 753/21349/14 від 19.12.2014 року, він є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований колишній власник квартири - [PERSON] - відповідач по справі. Відповідач в квартирі не проживає, та не бажає в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку, що порушує його (позивача) права, як власника спірного приміщення. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В судове засідання представник третьої особи - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, не з'явився, надіслав прохання щодо розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки форми 3, виданої ЖРЕО № 408 від 06.02.2015 року, в спірній квартирі зареєстрований, та не проживає, [PERSON] - відповідач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. По даній справі встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі також зареєстрована його колишня дружина відповідач по справі. Позивач зазначає, що [PERSON] в кінці жовтня 2014 року зібрала свої речі і документи і добровільно виселилася з вказаної квартири та до теперішнього часу не намагалася вселитися у вказану квартиру. Позивач вказує, що реєстрація відповідача тягне за собою додаткові витрати щодо утримання квартири, оскільки доводиться сплачувати комунальні послуги ще за відповідачку. У звязку з цим позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 119 по вул. Лавреньова, 12 у м. Херсоні. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З договору дарування від 07.12.2010 року ( а. с. 8) вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру № 119 будинку в № 12 по вул. Лавреньова у м. Херсоні. З довідки № 4712 від 06.10.2015 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] ( а.с. 5). Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.04.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07.07.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у Херсонській області розірвано. Також, рішенням суду було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо з листопада 2014 року ( а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначена обставина не доказується. Факт непроживання у зазначеній квартирі відповідачки також підтверджено повідомленням ТОВ «Україна» від 27.11.2015 року. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає, що відповідачка [PERSON] втратила право користування квартирою № 119 будинку № 12 по вул. Лавреньова в м. Херсоні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі він у 2007 році зареєстрував доньку [PERSON] та онуку [PERSON]. В 2008 році відповідачі виїхали на постійне проживання до Швейцарії. До цього часу вони в спірній квартирі не проживають, їх особисті речі відсутні. Квартиру відповідачі залишили добровільно. З 2008 року в квартирі проживають орендатори. Крім того, відповідачі ніколи не сплачували рахунки за комунальні послуги, ці витрати несе він. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи сповіщалися згідно норм чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки форми 3, виданої ЖБК «Монтажник» від 23.03.2015 року, в спірній квартирі зареєстровані: відповідачі - [PERSON] та [PERSON]. Згідно актів від 20.09.2014 року та 11.04.2015 року, слідує, що відповідачі за спірною адресою з вересня 2008 року не проживають. Спірна квартира позивачем здається в оренду. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі встановлено, що відповідачі не проживають в спірній квартирі з 2008 року. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідачів в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в їх проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідачі до суду не надали. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстрований він та відповідач. Однак, відповідач в спірній квартирі з моменту прописки по даний час не проживає та не з'являється. Через реєстрацію відповідача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на відповідача, що порушує його права. У зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки форми 3, виданої ЖРЕО № 401 від 11.03.2015 року, в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] - позивач та [PERSON] - відповідач. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22.11.1988 року. Згідно акту від 20.03.2015 року, затвердженого ЖРЕО № 401, слідує, що відповідач за спірною адресою не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі з квітня 2014 року. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 243,60 грн., дані витрати підлягаю відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстрований він та відповідач. Однак, відповідач в спірній квартирі з моменту реєстрації по даний час не проживає та не з'являється. Через реєстрацію відповідача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на відповідача, що порушує його права. У зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки форми 3, виданої КК «Центр комунального сервісу» від 09.03.2016 року, в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] - позивач та [PERSON] - відповідач. Відповідач є рідною донькою позивача. Згідно акту від 03.03.2016 року, засвідченого ЖЕД № 410, слідує, що відповідач за спірною адресою ніколи не проживала. З пояснень матері відповідача - [PERSON] встановлено, що донька в спірній квартирі ніколи не проживала, жила разом з нею в квартирі [ADDRESS]. З 04.11.2015 року пішла з дому, залишивши записку про те, що вона вже повнолітня, і своє життя має намір влаштовувати самостійно. Крім того, просила її не шукати. З того часу, донька на зв'язок не виходила, її місцезнаходження невідоме. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі встановлено, що відповідач з моменту реєстрації ніколи не проживала в спірній квартирі. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved