Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що йому належить квартира № 2 у житловому будинку, який розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Соснова, 3. У 2011 році в даній квартирі зі згоди позивача був зареєстрований двоюрідний брат позивача - [PERSON], оскільки це йому потрібно було для офіційного працевлаштування. Того ж року відповідач виїхав у м. Дніпропетровськ де і перебуває по цей час. В добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстраційного обліку в належній позивачу квартирі. Реєстрація відповідача в квартирі належній позивачу позбавляє його можливості вільно розпоряджатися своїм майном. Тому позивач прохає суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не надійшло повідомлення про причину неявки. Зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності по наявних в справі доказах з постановленням заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні та житлові правовідносини, які регулюються ст.. 319, 321 ЦК України та ст. 64, 71, 72 ЖК України. В судовому засіданні було встановлено, що позивачу належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 7-10). З будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO], вбачається, що в даному будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] [INFO] з 17 березня 2011 року (а.с. 11-15). З довідки Лебединської міської ради Сумської області від 20 січня 2016 року № 43, вбачається, що [PERSON] не проживає з 2011 року в будинку який розташований в [ADDRESS] (а.с. 16). Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON], кожен окремо пояснили, що вони проживають по сусідству з позивачем. З його слів їм відомо, що в належній йому квартирі з 2011 року зареєстрований його брат - [PERSON], якого вони бачили коли той приїздив на гостину до брата у 2011 році. Більше ніяких відомостей про нього не надходило. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, стверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved