Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на час свого навчання, мотивуючи вимоги тим, що відповідач є його батьком. На час його народження батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, який у 2012 році за рішенням суду було розірвано. Після цього він залишився мешкати разом із матір'ю [PERSON] За рішенням суду з відповідача було стягнуто на утримання сина аліменти до досягнення позивачем повноліття. [INFO] року позивачу виповнилося 18 років, у зв'язку з чим стягнення аліментів припинилося. Однак на теперішній час він продовжує навчання: з 01.09.2013 року та по теперішній час є студентом 2 курсу факультету банківської справи денної форми навчання Харківського інституту банківської справи Національного Банку України, що у м.Києві. Згідно контракту вартість навчання складає 4250 грн. що семестру. Термін навчання припиняється 28.06.2017 року. Також позивач зазначає, що одночасно є студентом Докучаєвського гірничного технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (заочна форма навчання за контрактом). Вартість навчання складає 2300 грн. за рік. В обґрунтування позову також посилається на те, що на даний час він не працює, стипендію не отримує, мати своєчасно надає йому необхідну допомогу, постійно купує речі, одяг, надає грошову допомогу. При цьому батько припинив надавати матеріальну допомогу, у нього у березні 2014 року народилася дитина. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання на весь час навчання та до його закінчення, а саме до 28.06.2017 року, але не більш, ніж до досягнення 23 років, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше 609 грн. в період з квітня 2015 року по листопад 2015 року та 689 грн., починаючи з грудня 2015 року до 30 червня 2018 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року у м.Харкові, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 16 травня 1997 року зроблено відповідний актовий запис № 1471. Його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова від 16.05.1997 року. Також судом встановлено, що 01.10.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що складено відповідний актовий запис №106. Після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище йому - [PERSON], їй - [PERSON]. Цей факт підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], виданого 22.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 13.03.2015 року №718. Згідно довідки №82/88 від 11.03.2015 року [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення Харківського комп'ютерно-технологічного коледжу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» згідно з наказом №1538-ст від 11.08.2014 року. Термін закінчення учбового закладу та отримання диплому - 30.06.2018 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] є студентом денної форми навчання Харківського комп'ютерно-технологічного коледжу НТУ «ХПІ», не працює. У зв'язку з цим він має потребу у забезпеченні коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників та інше.) Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, як особа, яка навчається та не має іншого виду доходу. Відповідач, як мати, повинна приймати участь в утриманні своєї дитини, оскільки такий обов'язок покладений на неї нормами сімейного законодавства. Утримання дитини є батьківським обов'язком. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, які мають істотне значення по справі. Суд вважає вимоги позивача [PERSON] обґрунтованими в частині того, що він потребує матеріального утримання на час навчання, при цьому розмір аліментів суд визначає в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку без зазначення кінцевої дати стягнення аліментів. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно вимог ч. 2 ст.88 ЦПК України судові витрати в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial