Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, яку уточнив до початку розгляду справи по суті. Зазначив, що уклав з відповідачкою шлюб 01 вересня 1997 року. За час шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано за рішенням суду від 18 грудня 2015 року. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з ним. [PERSON] зареєстрована також з батьком, але, оскільки вона навчається на денному відділенні в Запорізькому державному медичному університеті, вона тимчасово мешкає в гуртожитку та на канікули повертається жити до нього. Вказує, що відповідачка проживає окремо від дітей, звязку з ними не підтримує, не спілкується та не цікавиться їхнім життям, ігнорує їх існування, живе своїм особистим життям, матеріальної допомог на утримання дітей не надає. Матеріальним забезпеченням та розвитком дітей займається позивач, сплачує за навчання, купує необхідні речі. Просить стягнути з відповідача кошти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісяця, оскільки відповідач не працює та витрати на дітей щомісяця складають 2000,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей по 200,00 грн. щомісяця. Зазначила, що відповідач не працює, утримує непрацездатних батьків. Різниця між цією сумою та мінімальною сумою аліментів, що підлягають стягненню може бути компенсована за рахунок держави. Вказує, що зазначені позивачем витрати на кожну дитину є завищеними. Після розірвання шлюбу між подружжям було укладено договір, за яким відповідач практично все майно залишила колишньому чоловіку. Відповідач спілкується зі старшими дітьми, допомагає доньці. Аналізуючи докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180, 181, ч. 2 ст. 182, ст. 184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбачено частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 вересня 1997 року (актовий запис від 01.09.97 р. № 25). За час шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO], який на час вирішення справи є повнолітнім; [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження від 03.11.98 р. № 43); [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження від 10.09.01 р. № 14); [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження від 09.09.08 р. № 29). Шлюб між [PERSON]. та [PERSON] розірвано за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року (справа № 310/10406/15-ц). Рішення суду набрало чинності 12 січня 2016 року. Діти проживають з батьком, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Осипенківської сільської ради Бердянського району від 26 лютого 2016 року № 580, довідками Осипенківської ЗОШ від 12 квітня 2016 року № 21 та № 22, довідкою Запорізького державного медичного університету від 25 квітня 2016 року № 8010, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 11 травня 2016 року, Актом про проживання особи в будинку від 01 червня 2016 року. Відповідач проживає окремо, що підтверджується довідкою Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області від 07 травня 2016 року вих.№ 11-3635, будинковою книгою для реєстрації громадян, що мешкають в будинку № 20 по вул.. 8 березня в с.Осипенко Бердянського району. Відповідач не працює та не отримує соціальну допомогу, що підтверджується записами в трудовій книжці [PERSON], довідкою Бердянського районного центру зайнятості від 23 травня 2016 року № 111, повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття, оскільки відповідачем не надано доказів в підтвердження обставини надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Доводи представника відповідача про те, що на утриманні відповідача перебувають її батьки, суд не приймає до уваги. Доказів в підтвердження матеріального стану батьків суду не надано. Про складнощі в отриманні доказів та про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України не заявлено. Враховуючи матеріальний стан дітей, матеріальне становище відповідача, аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто по 459 гривень 30 копійок на кожну дитину (1531 х 30 : 100 = 459,30). Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України.

Outcome: partial