Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18.10.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту в розмірі 10749,19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Позивач зазначає, що відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти та не сплатила відсотки. У звязку з цим, станом на 25.07.2016 року прострочена заборгованість по кредиту та відсотках становить 13660,03 грн., яка складається з: 9821,42 грн. - заборгованість за кредитом; 1038,35 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1964,25 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 836,01 грн. Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачка заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість в сумі 13660,03 грн., а також понесені витрати по справі 1378,00 грн. по сплаті судового збору. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день і час слухання справи повідомлялася належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, між 18.10.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту в розмірі 10749,19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві (а.с. 8). [PERSON] належним чином не виконала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти та не сплатила відсотки. У звязку з чим, станом на 25.07.2016 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам згідно з наданим позивачем розрахунком становить 13660,03 грн., яка складається з: 9821,42 грн. - заборгованість за кредитом; 1038,35 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1964,25 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 836,01 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає в частині стягнення суми штрафу за кредитним договором у розмірі 836,01 грн., - відмовити. З огляду на те, що до теперішнього часу відповідачка заборгованість у повному обсязі не погасила, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість в сумі 9821,42 грн. - заборгованість за кредитом; 1038,35 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1964,25 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також понесені витрати по справі 1378,00 грн. по сплаті судового збору. В іншій частині позову суд вважає відмовити.

Outcome: partial