Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 12.09.2006 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого останньому були надані кредитні кошти у розмірі 9\~747,37 грн. зі сплатою 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти, відповідач в свою чергу порушив умови договору, в результаті чого станом на 21.09.2015 року утворилась заборгованість по кредиту у сумі 177\~691,32 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а також просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судові засіданні не зявлялась, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Заперечення проти позову, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 12.09.2006 року відповідачем було підписано заяву, відповідно до якої, банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 9\~747,40 грн. зі сплатою 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та строком на 36 місяців (а.с. 7). Із змісту заяви від 12.09.2006 року, що підписана відповідачем, вбачається, що останній ознайомився та згодний із Умовами надання споживчого кредиту, які надані йому у письмовій формі та він згодний, що ця заява разом із Умовами складає між відповідачем та банком кредитно-заставний договір. За таких умов суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем 12.09.2006 року було укладено кредитний договір у розумінні ст. 1054 ЦК України. Відповідно до п. 3.2.2. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), (надалі Умови), позичальник зобовязаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Відповідно до п. 4.2. Умов, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеного у тарифах та заяві. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимою. Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Відповідно до ч. 4 ст. 631ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно зі ст.1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Згідно п. 5.1. Умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п. 3.2.2., 3.2.3. даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Позивачем по справі наданий розрахунок заборгованості відповідача, із якого видно, що відповідач умови договору не виконував, у звязку з чим станом на 21.09.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 177\~691,32 грн., з яких 9\~307,21 грн. заборгованість за кредитом; 53\~113, 39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 115\~270,72 грн. пеня. З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Комінтернівського районного суд м. Харкова від 17.06.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 100\~118,71 грн. Таким чином, заборгованість за даним кредитним договором становить 77\~572,61 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до п. 5.3. Умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 3\~878,63 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1\~229,27 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved