Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона 01.06.2012 року була прийнята на роботу на підприємство ТОВ «МІГ» на посаду касира. Наказом № 20-к від 04.07.2014 року позивач звільнена за власним бажанням. При звільнені заборгованість по заробітній платі перед позивачем становила 16780,14 грн., в тому числі 268,64 грн. компенсації за невикористану відпустку та вихідну допомогу у розмірі не меншому за тримісячний заробіток в сумі 6336,78 грн. На неодноразові звернення позивача виплатити борг по заробітній платі, до теперішнього часу, коштів так і не отримала. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість у сумі 23385,56 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач в судове зсідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці з 01.06.2012 року по 31.07.2014 рік, позивач працювала на підприємстві ТОВ «МІГ» на посаді касира. 31.07.2014 року позивача звільнено за власним бажанням у зв`язку з порушенням власником умов трудового законодавства. Заборгованість підприємства по заробітній платі перед позивачем за період з листопада 2013 року по липень 2014 року складає 16780,14 грн., в тому числі 268,64 грн. компенсації за невикористану відпустку та вихідну допомогу у розмірі не меншому за тримісячний заробіток в сумі 6336,78 грн. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно довідки від 12.08.2014 року № 90, заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 16780,14 грн. за період з листопада 2013 року по березень 2014 року. Відповідно рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.05.2014 року № 666/2768/14-ц, на користь позивача стягнуто частину заробітної плати та компенсації втрат частини доходів в сумі 8380,22 грн. за період з квітня 2014 року по липень 2014 року. Таким чином, залишилася не відшкодована заробітна плата відповідача перед позивачем в сумі 8399,92 грн. та вихідна допомога у розмірі не меншому за тримісячний заробіток в сумі 6336,78 грн. Компенсація за невикористану відпустку в сумі 268,64 грн. не підлягає стягненню, так як ця сума включена в нараховану заробітну плату за липень 2014 р. Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі - 14736,70 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial