Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] за договором про надання відновлюваної кредитної лінії №Ф080542П від 22.04.2008 року станом на 16.11.2015 року яка складає 91\~644,57 доларів США, що в еквіваленті складає 2\~113\~304,14 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру під номером 6, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., що знаходиться за адресою: будинок 15, вулиця Рози Люксембург, місто Херсон, Україна, та яка належить іпотекодавцям на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло\~ № 4364 від 05.03.1997 року, виданого Херсонським суднобудівним заводом, право власності на яку зареєстроване Херсонським ДБТІ в книзі 95, номер запису 37505, за реєстраційним номером 21666427 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за ціною, не нижче встановленої, як іпотечна вартість, за згодою сторін 237\~072 грн. ( у спосіб встановлений ст. 38 Закону України «Про іпотеку»), з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно,\~ з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; застосувати заходи щодо забезпечення збереження предмету іпотеки шляхом передачі його в управління ПАТ соціального розвитку «Укрсоцбанк» на період до його реалізації та стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3\~556,08 грн.\~\~\~ 25.01.2016 року представник позивача збільшив позовні вимоги та просив в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] за договором про надання відновлюваної кредитної лінії №Ф080542П від 22.04.2008 року яка станом на 16.11.2015 року складає 91\~644,57 доларів США, що в еквіваленті складає 2\~113\~304,14 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру під номером 6, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., що знаходиться за адресою: будинок 15, вулиця Рози Люксембург, місто Херсон, Україна, та яка належить іпотекодавцям на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло\~ № 4364 від 05.03.1997 року, виданого Херсонським суднобудівним заводом згідно розпорядження № 3555 від 05.03.1997 року, право власності на яку зареєстроване Херсонським ДБТІ в книзі 95, номер запису 37505, за реєстраційним номером 21666427 шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних тогах за початковою вартістю, що буде визначена субєктом оціночної діяльності, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» ( у спосіб встановлений ст. 41 Закону України «Про іпотеку»). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що не має іншого житла, окрім квартири, на яку позивач просить стягнути стягнення за кредитним договором. Представник відповідача [PERSON] вважав, що позов задоволенню не підлягає, оскільки, справу вирішено по суті відповідно до рішення апеляційного суду Херсонської області від 10.10.2014 року. Також, представник відповідача посилався на дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Окрім цього, на думку представника відповідача відбулася заміна кредитора: кредитний договір, договори поруки, іпотечний договір були укладені з АКБ «Укрсоцбанк», тобто неналежним чином повідомлені позивачі про наслідки невиконання умов кредиту та можливості стягнення на предмет іпотеки і, крім цього, представником відповідача заявлялося про застосування ст. 257 ЦК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та третя особа по справі [PERSON], про час та місце слухання справи повідомлені, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 667/4281/14-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, оскільки, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Ст. 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 22.04.2008 року між ВАТ Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії № Ф080542П, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 37\~000 доларів США зі сплатою 14,0% річних, з кінцевим терміном повернення 21.04.2023 року. Відповідно до п.п. 3.3.7. 3.3.8. вказаного договору, [PERSON] зобовязався сплачувати проценти за користуванням кредитом, в порядку передбаченому п.п. 1.1.1, 2.4, 2.10 цього договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених договором, а також своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1, 2.4, 3.3.14 цього договору. Згідно п. 4.1 договору про надання відновлювальної кредитної лінії, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4, 2.10 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення кредиту ( траншів кредиту), визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.8.1., 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених договором про надання відновлюваної кредитної лінії між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки №№ 02-23-Ф080542П-811, 02-23-Ф080542П-812, 02-23-Ф080542П-813. Відповідно до п. 1.1. вказаних договорів поруки, поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій ( пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбаченому договором про надання відновлюваної кредитної лінії № Ф080542П від 22.04.2008 року. Крім цього, з метою забезпечення зобовязань за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № Ф080542П між позивачем та [PERSON], яка виступає майновим поручителем [PERSON] О,М., [PERSON] Д,О., [PERSON] 22.04.2008 року було укладено іпотечний договір № 02-23-Ф080542П-810, відповідно до умов якого іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру № 6, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., що знаходиться за адресою: будинок № 15 вулиця Люксембург Рози, місто Херсон, України, яка належить іпотекодавцям на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4364 від 05.03.1997 року. Згідно п. 1.2. іпотечного договору, іпотечна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 237\~072 грн. Відповідно до п. 4.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач свої зобовязання за договором виконав належним чином, надавши [PERSON] кредит в розмірі 37\~000 дол. США. Відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 16.11.2015 року має заборгованість у сумі 91\~644,57 доларів США, що в еквіваленті складає 2\~113\~304,14 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 35\~818,37 дол. США, що в еквіваленті складає 825\~963,91 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 35\~128,45 дол. США, що в еквіваленті складає 810\~054,44 грн.; розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 8\~069,45 дол. США, що в еквіваленті складає 186\~079,88 грн.; розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 12\~628,30 дол. США, що в еквіваленті складає 291\~205,90 грн. Але, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. В даному випадку п. 1.1.1 договору про надання кредитної лінії визначено, що кінцевий термін погашення кредиту 21.04.2023 року. За договором, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України) ( Правова позиція Верховного суду України у справі № 6-133цс14). При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями ( фактами), які свідчать про порушення прав особи ( стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту ) встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення ( правова позиція Верховного суду України у справі № 6-154цс 15). З матеріалів цивільної справи № 667/4281/14-ц вбачається, що 27.05.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» зверталося до суду до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, але з іншої підстави, а тому саме в цей день мало місце переривання строку позовної давності. Враховуючи заяву про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку про те, що вказана заява підлягає задоволенню частково, з урахуванням переривання строку позовної давності, яке відбулося 27.05.2014 року. Таким чином, з боку відповідачів допущено неналежне виконання умов договору, в результаті чого виникла заборгованість, яка рахується за період з 27.05.2011 року по 16.11.2015 року в розмірі 68\~365,8 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 1\~576\~501,67 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом в розмірі 35\~818,37 дол. США, що в еквіваленті складає 825\~963,91 грн., сума заборгованості за відсотками у розмірі 11\~849,68 дол. США, що в еквіваленті складає 273\~251,25 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 8\~069,45 дол. США, що в еквіваленті складає 186\~079,88 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 12\~628,30 дол. США, що в еквіваленті складає 291\~205,90 грн. Враховуючи наявність у справі доказів порушення відповідачем умов іпотечного договору та невиконання зобов'язання за договором про надання відновлюваної кредитної лінії належним чином, з урахуванням вимог\~\~іпотечного договору та вимог\~Закону України «Про іпотеку», які передбачають можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, суд визнає непереконливими посилання на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують юридичну відповідальність особи. У цивільному законодавстві мораторій визначається, як відстрочення виконання зобовязання ( п.2 ч. 1 ст. 263 ЦК України). Отже, встановлений законом мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати ( відчужувати без згоди власника). Крім цього, згідно п. 4 вказаного закону, інші нормативні акти України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнень на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього закону. Також є безпідставними посилання відповідачів на те, що мала місце заміна кредитора, оскільки в даному випадку АКБ «Укрсоцбанк» змінило назву на ПАТ «Укрсоцбанк», що вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( а.с. 33). Відповідно до ст. 34, 39 Закону України «Про іпотеку», предмет іпотеки може бути переданий у управління іпотекодержателю на період його реалізації у порядку, передбаченому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~185,36 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial