Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що відповідачем 04.05.2017 р. вчинено адміністративне правопорушення у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини, у звязку з чим 02.06.2017 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду [PERSON] визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією знаряддя лову та свіжо виловленої риби. Своїми діями [PERSON] наніс збитків рибному господарству України на суму 2 941,00 грн. А тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Пилипчанської сільської ради завдану майнову шкоду та понесені судові витрати. Відзиву на позовну заяву або зустрічного позову від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 274, ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.05.2017 року о 19.40 год. на р. Рось в с. Глибочка Білоцерківського району Київської області, [PERSON] проводив лов риби забороненим знаряддям лову типу «Екран» - 1 шт. з берега, при цьому виловив рибу: плітка 21 шт., верховод 65 шт., йорж 1 шт., плоскирка 1 шт., загальною вагою 1 кг. чим порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. №19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 р. №269/3562 (зі змінами) та ст.. 63 ЗУ «Про тваринний світ», наведене підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2017 року за № 000744 /а.с. 9/. 02.06.2017 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. з конфіскацією заборонених знарядь лову та незаконно добутих обєктів тваринного світу, що підтверджується копією вказаної постанови /а.с. 7/. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Як вбачається з постанови суду від 02.06.2017 р., питання відшкодування збитків, спричинених адміністративним правопорушенням, залишилось невирішеним. Відповідно до ст.40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов'язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Тобто, в звязку з тим, що питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення, не вирішено під час розгляду справи про накладення адміністративного стягнення за його вчинення, питання про відшкодування майнової шкоди вирішується в порядку цивільного судочинства. Згідно довідки-розрахунку матеріальної шкоди, відповідачем нанесено збитків рибному господарству України на суму 2 941 грн. 00 коп. /а.с. 8/. Розрахунок збитків проведено відповідно до такс для обчислення затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 р. № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Доказів на спростування проведеного розрахунку суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об'єктів тваринного світу; використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 3 цього Закону передбачено, дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. За змістом ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Незаконно здобуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення - конфіскації. Одержані від їх реалізації доходи спрямовуються в Автономної Республіки Крим і місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони наділені повноваженнями в т.ч. визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Оскільки в добровільному порядку завдану державі шкоду відповідач не відшкодував, вона підлягає стягненню з нього в судовому порядку. Як встановлено судом та вказано вище, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності та постановою суду його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП. Своїми неправомірними діями він завдав збитки рибному господарству України на суму 2 941 грн. 00 коп., а тому згідно вищенаведених правових норм з відповідача підлягає стягненню зазначена сума заподіяної ним шкоди, яку слід сплатити на користь Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved