Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, де зазначив наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 31.03.2006 року [PERSON] 31.03.2006 року отримав кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк». Відповідно до умов укладеного договору, він складається з: Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 13.05.2014 року має заборгованість - 30077,48 грн, яка складається з наступного; 3846,40 грн - заборгованість за кредитом; 24322,63 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина). 1408,45 грн - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі - 30077,48 грн за кредитним договором № б/н від 31.03.2006 року, яка складається з наступного: 3846,40 грн - заборгованість за кредитом; 24322,63 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: 500.00 грн - фіксована частина; 1408,45 грн - процентна складова; та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив суду, що дійсно відповідно до укладеного договору № б/н від 31.03.2006 року він отримав у Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний кредит він отримав строком на один рік. Потім він даний кредитний договір не продовжував та не розривав, оскільки вважав, що даний договір закінчився в звязку з несплатою боргу. Вважає, що позивачем при зверненні до суду пропущено строк позовної давності, який складає три роки. Просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд встановив, що 31.03.2006 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № б/н від 31.03.2006 року. Відповідно до укладеного договору [PERSON] 31.03.2006 року отримав кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк». Відповідно до умов укладеного договору, він складається з: Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.3.3 розділу 1 Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою підписання даного договору є прямою і безумовною згодою лдержателя щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 3.1 розділу 1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає клієнту картку, їх вид та строк дії визначений в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки банку» заяви. Відповідно до п. 3.13 та п. 9.12 розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Угода оформляється в двох примірниках. Один примірник видається клієнту, другий зберігається в банку. Угоду про лонгацію договору між сторонами суду не надано. Пунктами 3.1.1 та 3.1.3 розділу 2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць, рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця перед закінченням строку дії) не надійшла письмова заява клієнта про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов, передбачених договором. Продовжити строк дії картки банк мав право лише за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку відповідача для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов, передбачених договором. Проте, як видно з розрахунку заборгованості на рахунку клієнта грошові кошти були відсутні. Отже, договір укладений 31.03.2006 року і діяв до 31.03.2007 року. Міг бути пролонгований максимум на один рік, тобто діяти до 31.03.2008 року, якби банком були виконані вимоги п.п.3.1.1, 3.1.3 розділу 2 та п.3.13, п. 9.12 розділу 1 Умов та Правил надання банківських послуг. Проте, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що термін дії картки продовжено і відповідачу видано картку з новим строком дії. Відповідач стверджує, що питання про продовження строку дії кредитного договору чи його розірвання не ставилося. Він вважав, що строк дії даного договору закінчився. Отже, у разі не продовження дії строку картки відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг договір не може бути продовженим, тобто пролонгованим на один рік, оскільки дані обставини суперечать Умовам та Правилам надання банківських послуг. Суд вважає, що в зв'язку з тим, що позивачем не надано суду доказів у підтвердження тих обставин, що строк дії картки був продовжений, строк її дії закінчився 31.03.2007 року. Пунктом 3.17 розділу 1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при наявності у клієнта простроченої заборгованості по кредитам і /або кредитним лімітам, отриманим клієнтом в банку, а також по відсотках за їх користування, банк має право на свій розсуд: розірвати даний договір. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість по кредиту виникла відразу після укладення договору, тобто з квітня 2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і визнати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов договору банк за своєю ініціативою мав можливість розірвати даний договір. Проте, всупереч цьому на протязі семи років він цього не зробив. Дана обставина свідчить про те, що позивач навмисно вчиняє такі дії для збільшення заборгованості по кредиту, що є вигідним для банку, тобто недобросовісно виконує умови договору. Отже, суд вважає, що договором визначено кінцеву дату виконання зобов'язання, а саме один рік, тобто 31.03.2007 року, оскільки відомостей про продовження строку дії кредитної картки суду не надано. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного Кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 ст.267 Цивільного Кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності і просить відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Частиною 1 ст. 261 ЦК України, передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що позивач довідався або міг довідатися про невиконання відповідачем умов договору кредиту в день закінчення строку дії договору, тобто 31.03.2007 року. Отже, перебіг позовної давності в даному випадку почався з 31.03.2007 року. Проте, позивач звернувся до суду з даним позовом після сплину строку позовної давності, а саме 04.06.2014 року. Питання про поновлення строку позовної давності позивач не ставить. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд приходить до висновку, що строк позовної давності позивачем пропущено, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Дане стверджується показаннями відповідача, матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору, підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: dismissed