Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним, з відповідачем вони спільно не проживають, коштів на утримання дітей відповідач добровільно не сплачує, просить стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей. В судове засідання позивач не з'явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, діти проживають з ним (а.с.22). Відповідач до судового засідання не з`явилася, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, згодна сплачувати аліменти на утримання дітей (а.с. 24). Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому 26.08.2000 року виконкомом Новоселівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільних дітей - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвами про народження (а.с. 6,7). Діти проживають з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що діти перебувають на його повному утриманні, відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Відповідач є працездатною, інших стягнень за виконавчими листами не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дітей у зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дітей задовільний, відповідач працездатна, інших дітей не має. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач в змозі платити аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 1/2 частині з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved