Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 19.12.2005 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, згідно укладеного між сторонами договору № б/н від 19.12.2005 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Також вказує, що у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2013 року має заборгованість в сумі 13 324,15 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 2 544,78 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 9 668,70 грн., а також штрафи, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500 грн. - штраф (фіксована частина), 610,67 грн. - штраф (процентна складова). В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 13 324,15 грн., за кредитним договором № б/н від 19.12.2005 року та судові витрати у виді судового збору в розмірі 229,40 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Пархоменко М.О. у судовому засіданні позовні вимоги по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Також суду пояснила, що 19.12.2005 року банком відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В заяві про отримання кредиту є підпис відповідача [PERSON] про те, що він ознайомлений та згоден із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку. Пунктом 9.12 вищевказаних Умов передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і перестав сплачувати платежі, що відображено у розрахунку заборгованості. Також зазначила, що відповідач із заявою про закінчення кредитного договору чи про розірвання кредитного договору, чи про закриття картрахунку до банку не звертався. Просить стягнути з відповідача на користь банку суму заборгованості, яка виникла станом на 30.09.2013 року по кредитному договору в сумі 13 324,15 грн., а також судовий збір в розмірі 229,40 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що він дійсно 19.12.2005 року взяв у Банку споживчій кредит в розмірі 3 000 грн. на платіжну картку, про що підписав заяву на його отримання. Однак, строк дії договору становить 12 місяців з моменту підписання, а тому він закінчився ще в 2007 році. Крім того, він також усно заявляв банку про його бажання припинити строк дії картки, але банк на це бажання ніяк не відреагував. Ознайомившись з позовною заявою, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 19.12.2005 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ (на той час ЗАТ) КБ «Приватбанк» з заявою про бажання отримати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% в місяць із розрахунку 360 днів на рік та терміном дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії кредитної картки. В вищевказаній заяві є підпис відповідача [PERSON] про те, що він ознайомлений та згоден із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, т.б. відповідач прийняв зазначені умови споживчого кредиту, що також не заперечувалося сторонами. Згідно з наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № б/н від 19.12.2005 року, станом на 30.09.2013 року становить 13 324,15 грн., з яких: 2 544,78 грн. - заборгованість за кредитом, 9 668,70 грн. - заборгованість за відсотками, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 610,67 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 610 ч.1 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у судовому засіданні підтвердився факт, порушення [PERSON] грошового зобов'язання за кредитним договором № б/н від 19.12.2005 року на загальну суму 13 324,15 грн. Позичальнику [PERSON] було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов'язань, але ж на вимоги банку відповідач не відреагував. Тому, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору з нього на користь позивача слід стягнути за даним кредитним договором суму в розмірі 13 324,15 грн. Задовольняючи позов, суд також виходив з наступного. Так, згідно п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам зазначено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Також пунктом 7 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 261, 265 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України закінчення строку позовної давності (спливу позовної давності) до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Проте, суд не застосовує до спірних правовідносин строк позовної давності, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а саме з 19.12.2005 року. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. За п. 4.8 вищевказаних Умов банк зобов'язаний подовжити строк дії картки з новою датою закінчення строку дії, при наявності коштів в межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку. За змістом п. 9.3 Умов та правил надання банківських послуг картрахунок відкритий на невизначений час, за виключенням настання подій, визначених у п.п. 9.6, 9.7, зокрема при нульовому залишку коштів на неактивному рахунку. Відповідно до п.п. 3.1.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною карткою» Умов та правил надання банківських послуг, з якими [PERSON] був ознайомлений під час написання заяви про укладення договору, по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку і при дотримання інших умов продовження, передбачених Договором. Відповідач [PERSON], досягнувши із кредитором погодження у відповідності з ч.4 ст. 202 ЦК України про лонгацію договору, маючи, як встановлено судом, заборгованість внаслідок нездійснення платежів, із заявою про закінчення кредитного договору чи про розірвання кредитного договору, чи про закриття картрахунку до позивача не звертався. Платіжна картка, при продовжуваних зобов'язальних відносинах, що не завершились належним виконанням, активна на погашення і не закрита. Таким чином, у зв'язку з незаявленням відповідачем [PERSON] вимог про розірвання або про закінчення дії кредитного договору, він не припинив свою дію, строк договору було продовжено сторонами конклюдентними діями, з огляду на узгоджені умови. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved