Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № AN3OCC9FC00063 від 03.02.2011 року в розмірі 467768,47 грн. та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору №AN3OCC9FC00063 від 03.02.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 19800,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору Договір складається із заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» та Тарифів. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 02.01.2016 року заборгованість за кредитом становить 467768,47 грн. В матеріалах справи міститься копія паспорта відповідача, відповідно до якої [PERSON] змінила прізвище на «Романенко» у звязку з реєстрацією шлюбу 28 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. У судове засідання представник позивача не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не зявлялася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено судом, 03.02.2011 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК», та [PERSON] було укладено договір № AN3OCC9FC00063, який складається із Заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» та Тарифів. Відповідно до договору ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» надав [PERSON] строковий кредит у сумі 19800,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 36 місяців з 03.02.2011 року по 02.02.2014 року. Відповідно до Заяви та Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, а також оплачувати винагороди на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право стягнути пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за договором не виконала, суму кредиту в зазначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплачувала. Враховуючи викладене, відповідач порушила істотні умови укладеного договору щодо здійснення платежів за користування кредитом. У звязку з цим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 02.01.2016 року становить загальну суму у розмірі 467768,47 грн., що підтверджується відповідним розрахунком в матеріалах справи та складається з наступного: - 17602,76 грн. заборгованість за кредитом; - 28,18 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; - 11837,62 заборгованість за комісією за користування кредитом; - 415549,03 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) - 22250,88 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved