Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 13496,094 грн., вказавши, що відповідач є споживачем природного газу для опалення плити і колонки за адресою: м. Житомир, вул. Старогончарна, 20 та допустила заборгованість за послуги, надані позивачем з газопостачання. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Аналіз вищезазначених норм чинного законодавства у їх сукупності свідчить про те, що договір постачання природного газу є публічним; повна редакція договору на постачання природного газу є загальнодоступною, розміщена на веб-сайті постачальника. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу для опалення плити і колонки за адресою: м. Житомир, вул. Старогончарна, 20. Газопостачання за даною адресою припинено у звязку з заборгованістю. Враховуючи фактичне споживання природного газу до моменту відключення відповідач приєдналася до умов публічного типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. В період з 01.07.2015 року по 30.12.2017 року оплата за надання послуги з газопостачання здійснювалась відповідачем несвоєчасно, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 13496,04 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, між сторонами існували зобов'язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконувала належним чином, своєчасно не вносила необхідні платежі, чим порушила права позивача і допустила заборгованість за період з 01.07.2015 року по 30.12.2017 року в сумі 13496,04 грн., а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, якщо факт недоплати судового збору зясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може у разі неподання доказів оплати належної суми судового збору - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору, тощо. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 176 грн. 20 коп., сплачений за подання позову до Богунського районного суду м. Житомира, відповідно до платіжного доручення №187 від 25.01.2018 року, а також стягує з позивача в дохід держави недоплачену суму судового збору в розмірі 1585,80 грн. При цьому судовий збір в розмірі 1560,00 грн. не підлягає стягненню на користь позивача, оскільки сплачений за платіжним дорученням №429 від 23.02.2018 року за заявою про видачу судового наказу Андрушівським районним судом Житомирської області, тобто не за місцем розгляду справи і вказаний недолік не усунуто позивачем станом на час розгляду судом справи по суті. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved