Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 30.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490056363 про надання в кредит коштів в сумі 16 152,28 доларів США. Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника 30.01.2008 року було укладено з відповідачем [PERSON] договір поруки № 490056363-П, відповідно до якого поручитель поручився за виконання відповідачем обов'язків, які виникли на підставі договору кредиту. Банк свої зобов'язання виконав. Позичальник свої зобов'язання не виконав, в результаті чого утоврилася заборгованість за кредитом в сумі 1 015 085,69 грн. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана, що є предметом позовних вимог. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просив розглядати справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Третя особа в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490056363 про надання в кредит коштів в сумі 16 152,28 доларів США. Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника 30.01.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», було укладено з відповідачем [PERSON] договір поруки № 490056363-П, відповідно до якого поручитель поручився за виконання відповідачем обов'язків, які виникли на підставі договору кредиту. Позичальник свої зобов'язання не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 1 015 085,69 грн. Представник Банку просить стягнути з відповідача (поручителя) заборгованість по кредиту в сумі 1 015 085,69 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1 393 399,03 грн., заборгованість по відсотках - 81 943,32 грн. та пеня - 793 743,34 грн. Відповідно до п. 3 кредитного договору відповідач зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування ним у порядку, визначеному договором та в строки, визначені графіком повернення. Згідно з п. 3.4 за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним позичальник зобов'язаний сплати банку пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.п. 2.1, 3.1 договору поруки поручитель поручається за виконання боржником обов'язків, що виникли на підставі основного договору; поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відносно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь банку пені в розмірі 793 743,34 грн. суд вважає, що має бути задоволено частково враховуючи те, що розмір пені значно перевищує суму заборгованості, та враховуючи складну обстановку на території України, суд вважає, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір пені (неустойки) має бути зменшений і має становити 16 000 доларів США, що за курсом НБУ становить 127 840 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial