Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про виділ частки із майна. В судовому засіданні позивач уточнивши вимоги пояснив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку розташованого по [ADDRESS]. Спадкоємцями даного майна є він, його рідний брат - [PERSON], який від своє частки відмовився на його користь, та його батько - [PERSON], який має право на обов'язкову частку у спадщині. Він прийняв спадщину, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного спадкового майна не має можливості, оскільки у спірному житловому будинку, який є спільною сумісною власністю подружжя не виділена частина померлої [PERSON] В зв'язку з тим, що є перешкоди в оформлені спадщини в нотаріальній конторі, просить суд визнати, що спадкодавцю належало ? частина спірного житлового будинку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер спадкодавець - [PERSON], про що виконавчим комітетом сільської ради Голопристанського району Херсонської області [INFO] зроблено відповідний актовий запис №15 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до маси спадкового майна входить об'єкт нерухомості - житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця в 2004 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 2004 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що померла [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, то спадкування повинно відбуватися за заповітом. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Старозбур»ївської сільської ради Голопристанського району та зареєстрованого в реєстрі за №63 від 01.02.2008 року Померла [PERSON] все своє майно де б воно не було і із чого б не складалося заповіла [PERSON] та [PERSON]. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь [PERSON]. Також, матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі - [PERSON] є вдівцем (чоловіком) померлої [PERSON]. На час відкриття спадщини відповідач відносився до категорії непрацездатних громадян за віком, оскільки на момент смерті дружини йому виповнилося повних 65 років. Згідно ст. 1241 ЦК України непрацездатна вдова (вдівець) спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем обов'язком частки після смерті [PERSON] Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого була заведена спадкова справа за №22/2013. Відповідно до довідки нотаріальної контори від 13.01.2014 року за №03/02-14, [PERSON] оформитися в спадкових права не має змоги, оскільки на належну померлій частину житлового будинку не виділена її частка в спільній сумісній власності. З матеріалів справи вбачається, померла [PERSON] перебувала в шлюбних відносинах з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] (актовий запис №791). Під час перебування в шлюбі подружжя придбало у власність житловий будинок №30 по [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.11.2007 року. У відповідності до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ст.ст. 370, 372 ЦК України у разі виділу чи поділу частки, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інакше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, враховуючи, що між подружжям будь-якої іншої домовленості щодо режиму спільної сумісної власності не було, суд приходить до висновку, що частки сторін є рівними та становлять по ?? частині. На підставі вищевикладеного, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Тому, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved