Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15000 грн., заподіяну ушкодженням здоровя. Вимоги обґрунтував тим, що 7.01.2015 приблизно о 19.30 год. він вигулював на повідку власну собаку породи «Шарпей» в дворі будинку по вул.Леваневського,48 у м.Білій Церкві. В цей час в його напрямку без повідка та намордника з великою швидкістю, проявляючи агресію у вигляді гавкання та ричання, бігла собака породи «Німецька вівчарка», що належить наглядно знайомому працівнику міліції [PERSON]. Власника собаки в полі зору видно не було. Пес накинувся на позивача, який захищаючись, виставив руку вперед. Собака вхопив руку зубами і відкусив частину пальця, після чого, ще більше розлютившись, накинувся на собаку позивача. Відповідач, застосувавши зусилля, зміг відтягнути свою собаку. Позивач викликав швидку допомогу, його доставили до травмпункту МЛ № 2. З 7.01.2015 по 20.01.2015 він перебував під наглядом лікарів в Білоцерківській МЛ № 1 з діагнозом вкушена травматична ампутація 4-го пальця лівої кисті. Відповідач навіть не поцікавився станом здоровя позивача, не вибачився, тому останній звернувся до Білоцерківського МВМ із заявою про злочин. За результатами звернення було проведене службове розслідування, виявлено факт порушення [PERSON] Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Правил тримання собак у населених пунктах, притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догану. Собака відповідача є собакою бійцівської породи, тому діяльність, повязана з її утриманням, є джерелом підвищеної небезпеки. Доказів заподіяння матеріальної шкоди позивач не збирав, знаходячись у стресовому стані. Тому, просить відшкодувати лише завдану моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоровя, яка виразилася у фізичних та душевних стражданнях в звязку з втратою частини пальця. Протягом тривалого часу позивач не міг змиритися з тим, що ушкодження отримав на все життя і воно є незворотним. Порушився звичний спосіб його життя, не міг займатися підприємницькою діяльністю та забезпечувати сімю матеріально, маючи неповнолітню дитину. Пережив страх та стрес, нервове напруження, тривале лікування. Натомість, відповідач навіть не вибачився. Заподіяну моральну шкоду оцінює в 15000 грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що порушення Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах було допущене як відповідачем, так і позивачем, оскільки собаки вигулювалися без намордників. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.154 КУпАП. Позивач має до нього упереджене ставлення як до працівника міліції з незрозумілих причин. Раніше був випадок, коли його собака вирвався і накинувся на собаку позивача. Винним вважає себе лише в тому, що не втримав свого собаку, оскільки в темноті не бачив, що хтось наближається. 7.01.2015 ввечері він дійсно вигулював собаку «Німецька вівчарка» у неосвітленій посадці біля будинку по вул.Леваневського,48 у м.Білій Церкві. Несподівано його пес побіг, вирвавши повідок з рук, і накинувся на собаку позивача породи «Шарпей», яка теж була на повідку. Відповідач побіг слідом. Собаки почали гризтися, а позивач їх розбороняти руками, при цьому його ж собака, обернувшись, вкусила господаря за руку. Відповідач вхопив свого пса за ошийник і розтягнув собак. Згодом позивач помітив, що в нього на руці рана, показав відповідачу. Відповідач категорично заперечує, що його пес кидався на позивача, виявляв до нього агресію та, тим більше, покусав. Відповідач зазнав травми від своєї собаки, проявивши необережність. Підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, оскільки немає причинного звязку між неправомірними діями та завданою шкодою. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, висновок за результатами звернення [PERSON] - ЖЕО № 461 від 7.01.2015 1-го МВМ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача. В судовому засіданні встановлено, що 7.01.2015 до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області надійшло повідомлення про те, що 7.01.2015 приблизно о 19.30 год. за адресою по вул.Леваневського,48 у м.Білій Церкві [PERSON] покусала собака. 7.01.2015 до Білоцерківського МВ надійшло повідомлення з Білоцерківської міської лікарні № 2 про те, що до них за медичною допомогою звернувся [PERSON], якому встановлено діагноз: вкушений травматичний відрив нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті. Того ж дня до Білоцерківського МВМ надійшло звернення [PERSON], який просить провести перевірку та прийняти міри до власника собаки «Німецька вівчарка», яка накинулась на нього та спричинила тілесні ушкодження. Згідно з висновком від 13.01.2015, за результатами звернення [PERSON] - ЖЕО № 461 1-го МВМ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області встановити обєктивні дані, які б вказували на те, яка саме із собак нанесла тілесні ушкодження [PERSON] не надалося можливим, оскільки покази сторін різняться, а встановлені очевидці події чітко вказати на одну із собак не можуть, але у діях [PERSON] та [PERSON] встановлені ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.154 КУпАП, щодо вигулу собак без намордників. Так, [PERSON] пояснив, що 7.01.2015 приблизно о 19.30 год. він вигулював на повідку власну собаку породи «Шарпей» в дворі будинку по вул.Леваневського,48 у м.Білій Церкві. В цей час він почув, як за його спиною щось біжить, повернувшиь побачив собаку породи «Німецька вівчарка», яка збила його з ніг, вкусила за палець та почала гризти його собаку. Підбіг власник собаки і почав її відтягувати. Коли собак розборонили, то він побачив, що у нього ушкоджена рука. [PERSON] пояснив, що 7.01.2015 приблизно о 19.30 год. він вигулював на повідку у неосвітленій посадці на подвірї будинку по вул.Леваневського,48 у м.Білій Церкві свою собаку породи «Німецька вівчарка» та не побачив, як він наблизився до [PERSON]. Їхні собаки накинулися одна на одну та почали гризтися. Він почав відтягувати свою собаку за повідок, а [PERSON] почав розтягувати собак за щелепи. Після того, як розборонили собак [PERSON] звинуватив, що собака [PERSON] його вкусила, проте останній категорично заперечує, що саме його собака вкусила Миронця. За результатами перевірки Відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.154 КУпАП, який направлений на розгляд до адміністративної комісії. Матеріали перевірки долучені до матеріалів проведення службового розслідування за фактом недотримання вимог законодавства ДІМ [PERSON], оскільки відповідно до ст.15 КУпАП, за адмінправопорушення, передбачене ст.154 КУпАП, він несе відповідальність за Дисциплінарним статутом ОВС. Постановою адміністративної комісії виконкому Білоцерківської міської ради № 52 від 28.01.2015 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.154 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. За результатами проведення службового розслідування встановлено факт порушення [PERSON] вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства та п.а ст.7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980 щодо заборони виведення собак із ізольованих територій в загальні двори та на вулиці без намордників, відповідальність за яке передбачена ст.154 КУпАП, наказам білоцерківського МВ від 12.02.2015 № 124 ДІМ [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догану. З 7.01.2015 по 20.01.2015 [PERSON], [INFO], знаходився під наглядом лікувального закладу Білоцерківської міської лікарні № 1 з діагнозом: вкушена травматична ампутація четвертого пальця лівої кисті, що підтверджується записами в амбулаторній картці № 453062. Сторонами надані міжнародні ветеринарні паспорти на собак породи «Шар-пей» та «Східноєвропейська вівчарка» із відмітками щеплень проти сказу. Відповідно до п.2, п.п.а п.7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980: «Підприємства, установи, організації і громадяни - власники собак, котів і хижих тварин зобов'язані суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх тримання при умові обов'язкового забезпечення безпеки людей. Власникам собак і котів дозволяється: а) виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обов'язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.» Відповідно до Переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обовязковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, що міститься в Постанові КМУ № 944 від 9.07.2002, собака породи «Вівчарка східноєвропейська» («Вівчарка німецька») віднесена до переліку таких собак, є собакою бійцівської породи, та діяльність, повязана з її утриманням є джерелом підвищеної небезпеки. Натомість, відповідальність власника «Вівчарки східноєвропейської» застрахована не була. Собаки породи «Шарпей» («Китайський шарпей») до даного переліку не включені. Відповідно до ч.ч. 1, 2. 5 ст.1187 ЦК України: «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням … диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє … об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.» Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.23 ЦК україни: «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.» [PERSON] є приватним підприємцем, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію ФОП. Має неповнолітню дитину доньку Тетяну, [INFO]. Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що обома сторонами були порушені вимоги законодавства щодо порядку тримання собак в населених пунктах та їх вигулу, зокрема без намордників. Крім того, як визнав відповідач, його собака несподівано побігла, вирвавши повідок з руки, оскільки він легко його тримав. Тобто, вина відповідача є і в тому, що на повідку він її не втримав, внаслідок чого вона накинулася на собаку позивача. Розбороняючи собак, позивач отримав тілесне ушкодження - вкушений травматичний відрив нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті. Таким чином, шкода була заподіяна позивачу джерелом підвищеної небезпеки - внаслідок діяльності, пов'язаної з неправомірним утриманням собаки бійцівської породи. Враховуючи обставини справи, ступінь вини особи, яка завдала шкоди, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, внаслідок ушкодження здоровя, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000грн.. Як зазначив позивач, заподіяна йому моральна шкода виразилася у фізичних та душевних стражданнях, протягом тривалого часу позивач не міг змиритися з тим, що ушкодження є незворотнім, порушився звичний спосіб його життя, не міг займатися підприємницькою діяльністю певний час та забезпечувати сімю матеріально, пережив стрес. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати. Судовий збір, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача. На підставі ст.ст. 23, 1187 ЦК України, п.2, п.7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980, Постанови КМУ № 944 від 9.07.2002,

Outcome: approved