Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначає, що він перебував у трудових відносинах із відповідачем та працював підземним прохідником ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». 12 квітня 2017 року із ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму у виді відкритого перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки (на нозі) з зміщенням відламків. За наслідками розслідування нещасного випадку складено акт форми Н-5 та акт форми Н-1. Нещасний випадок призвів до стійкої втрати працездатності. Зазначає, що при первинному огляді йому було встановлено 65% стійкої втрати працездатності та друга група інвалідності до 01 вересня 2018. Вказує, що у зв'язку з отриманою виробничою травмою йому було завдано моральну шкоду, яка пов'язана зі зміною життя, внаслідок чого йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної він оцінює у 921600,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 04.12.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд на 11.12.2017. У зв'язку з неявкою представника відповідача до судового засідання розгляд справи 11.12.2017 року відкладено на 11.01.2018 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в позові відмовити, посилаючись на письмові заперечення в яких зазначив, що нещасний випадок з позивачем [PERSON] стався з вини останнього, саме він допустив порушення вимог законодавства про охорону праці, тому відповідач не може нести відповідальність за шкоду, яка була заподіяна позивачу особистою необережністю, також зазначив, що позивачем не надано доказів щодо спричинення йому моральної шкоди та необґрунтовано визначений розмір такої шкоди. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. Позивач [PERSON] з 26.02.2004 року по 19.09.2017 року, часу звільнення за станом здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи, перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки останнього, та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.29-35). Відповідно до акту форми Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 12 квітня 2017 року о 21 годині 50 хвилин на Публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат», комісія провела з 13 квітня 2017 року по 18 квітня 2017 року розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] на дільниці №12 у головному квершлагу горизонту 1390 метра шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» з одним потерпілим, без смертельного наслідку, прийшла до висновку, що нещасний випадок з тяжким наслідком з підземним прохідником дільниці №12 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON], визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-1. Особою підприємства, дії або бездіяльність якої призвели до настання нещасного випадку, є [PERSON], підземний прохідник дільниці №12 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який під час пересування по гірничій виробці не подбав про особисту безпеку та не дотримався особливої обережності, у результаті чого зачепився лівою ногою за рейку та впав на праву ногу, вдарившись нею при цьому об рейку, чим порушив пункт 1.18.1 «Інструкції з охорони праці№01 для працівників, зайнятих на підземних роботах (загальні положення, вимоги безпеки в аварійних ситуаціях)» з кодовим номером ОП-71-01-2017, затвердженої наказом ПАТ «Кривбасзалізрудком» №1305 від 05.04.2017 року та пункт 18.12 СТП-00191307-Р-2011 «Настанови по системі управління охороною праці ПАТ «Кривбасзалізрудком» ( у новій редакції). Відповідно до акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», форми Н-1 за №18-71, затвердженого 19.04.2017 року директором з охорони праці ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» вказано, що 12 квітня 2017 року о 21 годині 50 хвилин на шахті «Родіна», дільниця №12, головний квершлаг горизонту 1390 метра стався нещасний випадок, в результаті якого [PERSON] отримав відкритий 2В ступеню перелом нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків. Дана травма відносить до категорії тяжких. [PERSON] не знаходився у стані алкогольного сп'яніння. Згідно зазначеного акту причиною настання нещасного випадку є особиста необережність потерпілого. Особою, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON]. (а.с. 1-25). Згідно довідки про результати визначення ступеня професійної працездатності у відсотках, потреб у додаткових видах допомоги, серії 12 ААА №016160, [PERSON] при первинному огляді встановлено 65% втрати професійної працездатності, друга група інвалідності з 09.08.2017 року до 01.09.2018 року, трудове каліцтво, з переоглядом 01.09.2018 року. Визначена потреба у медикаментозному лікуванні, ВМП, відновному лікуванні в умовах реабілітаційних заходів. (а.с.26). Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2652/333 травматологічного відділення Криворізької міської лікарні №5, [PERSON] перебував на стаціорному лікуванні у даному відділенні у зв'язку із виробничою травмою з 12.04.2017 до 10.05.2017 року. (а.с.10). Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов'язків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є винним підприємством у трудовому каліцтві позивача, яке виникло внаслідок нещасному випадку, який стався із [PERSON] під час виконанням ним трудових обов'язків та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 65% втрати працездатності із встановленням другої групи інвалідності, у зв'язку з трудовим каліцтвом, наявність вини самого позивача у нещасному випадку пов'язаному з виробництвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 39000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. На підставі ст. 141 ЦПК України з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial