Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача завдану ним майнову шкоду в розмірі 32743,39грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами, 26.08.2018 року о 16-40год., в м.Херсоні, с.Антонівка, по вул. Херсонській, відбулася ДТП за участю відповідача, внаслідок чого відповідач допустив наїзд на транспортний засіб Chevrolet Aveo, днз [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначений автомобіль відповідно до договору добровільного страхування застрахований у позивача. Потерпілий звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування до справи №19486. Постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 32743,39грн. Шкода відповідачем не відшкодована, таким чином відповідач має відшкодувати суму страхового відшкодування у розмірі 32743,39грн., внаслідок чого позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2019 року, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Ухвалою від 11.01.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 26.08.2018 року о 16-40год., водій [PERSON] , керуючи т/з Газ 3110 д.н. [NUMBER] по вул.Херсонській в с.Антонівка, м.Херсон був неуважний, не врахував дорожньої обстановки та не слідкував за її зміною, не обрав безпечної швидкості та дистанції, внаслідок чого допустив наїзд на т/з, що стояв Chevrolet Aveo, днз [NUMBER] , внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3.б, 12.3, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Chevrolet Aveo, днз [NUMBER] . Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2018 року, справа №766/16994/18, провадження №3/766/6704/18, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля марки Газ 3110 д.н. [NUMBER] , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхової компанії «Євроінс Україна» за полісом № АМ/4596398. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст.979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. 28.09.2018 року потерпіла [PERSON] звернулася до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплатою страхового відшкодування до справа №19486. У зв`язку із ушкодженням майна потерпілого під час ДТП на основі заяви про настання страхового випадку від 28.09.2018 року, було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №19486/18 від 29.11.2018 року та здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 32743,39грн., що підтверджується платіжним дорученням №14821 від 29.11.2018 року про виплату страхового відшкодування на суму 32743,39грн. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Як вбачається з положень ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати у сумі 1921,00грн.

Outcome: approved