Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він спільно з [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] у [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу від 27.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., реєстровий № 687. Продаж вчинено за 592 000,00 грн. На момент укладення договору жодних перешкод у вчиненні правочину не було. [PERSON] та [PERSON] являлися власниками спірної квартири в рівних частках по 1/2 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності. У серпні 2014 року виявилося, що відповідач також має документи на квартиру, придбану ним на прилюдних торгах - протокол № 1011128/2 акт від 19.10.2011 року державного виконавця Мироненко Н.М. та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 02.12.2011 року. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2014 року у справі № 755/22447/13-ц за позовом [PERSON] правовстановлюючі документи на спірну квартиру [PERSON] та [PERSON] визнано недійсними. Однак, як було встановлено, [PERSON] придбав з прилюдних торгів лише 1/2 частину квартири, якою володіла [PERSON] Інша частина квартири, що належала [PERSON] [PERSON] не придбавалася. У зв'язку з чим він ([PERSON]) разом з братом [PERSON] правомірно набули право власності на 1/2 частину спірної квартири, що належала [PERSON], у зв'язку з чим просив визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що брати [PERSON] придбали усю квартиру. Лише згодом позивач дізнався про скасування його правовстановлюючого документу на квартиру. Вважав, що рішення судів по спірній квартирі не є обов'язковими для вирішення даної справи. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений його представник під розписку. Заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не надходило, що дає підстави для розгляду справи за відсутності сторони відповідача. Даний позов подано до Дніпровського районного суду м. Києва 06.09.2017 року. 06.09.2017 року проведено автоматичний розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14.09.2017 року позовна заява залишена без руху та надано позивачу час для усунення недоліків. 26.09.2017 року на виконання ухвали суду від 14.09.2017 року від представника позивача надійшла заява на виправлення недоліків. Ухвалою від 28.09.2017 року відкрито провадження та призначено розгляд справи. У зв'язку з неявками сторін та виконання відповідачем вимог процесуального законодавства розгляд справи неодноразово відкладався. 26.02.2018 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву. В суді встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Після смерті [PERSON] його 1/3 частину квартири успадкували [PERSON] та [PERSON] Встановлено, що [PERSON] належала на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 09.01.1998 року та 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.02.1999 року; [PERSON] належала на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 09.01.1998 року та 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.02.1999 року. Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2011 року о 09 годині 30 хвилин були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме: квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], переможцем яких став [PERSON], придбавши вказану квартиру за 456 163,20 гривень, що підтверджується протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки) за № 1011128/2 від 30.09.2011 року. В подальшому на підставі протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки) за № 1011128/2 від 30.09.2011 року, головним державним виконавцем Мироненко Н.М. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, який є підставою для подальшого оформлення переможцем торгів права власності на придбане майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва від 22.12.2011 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В. відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого Начальником відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 19.10.2011 року, посвідчила, що [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з: квартири [ADDRESS], у Дніпровському районі міста Києва, загальною площею 68,30 кв.м., житловою площею 42,20 кв.м., яка розташована на десятому поверсі дванадцятиповерхового будинку та складається з: трьох кімнат, житловою площею - 42,20 кв.м. (12,5 + 12,3 + 17,4), кухні - 8,4 кв.м., ванної - 2,7 кв.м., вбиральні - 1,3 кв.м., коридору - 13,7 кв.м., лоджії - 6,2 кв.м. (3,1+ 3,1), вартістю 456 163,20 грн., яке придбано [PERSON] за 456 163,20 грн. 27.08.2012 року між [PERSON], яка діяла від свого імені та як представник [PERSON], та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1958. Відповідно до даного договору, [PERSON] та [PERSON] продали та передали [PERSON], [PERSON], а [PERSON], [PERSON] купили та прийняли у рівних частках від [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], реєстраційний № 37142626. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2013 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, вселення та виселення було задоволено. Зобов'язано [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS], виселено [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS], знявши їх з реєстраційного обліку, та вселено [PERSON] до вказаної квартири. 20.02.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто справу № 755/22447/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, та постановлено рішення, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 27.08.2012 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною Вікторією Михайлівною зареєстрованого в реєстрі за №1958; витребувано з незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2014 року апеляційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2014 року залишено без змін. 18.03.2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2014 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2014 року залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду України від 10.09.2015 року у допуску заяви [PERSON] про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 року відхилено. Згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27.07.2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2017 року скарги [PERSON] відхилені, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02,2014 року залишено без змін. 06.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто справу № 755/30197/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: [PERSON], Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Ольга Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів від 30.09.2011 року, визнання недійсним Акту про реалізацію предмету іпотеки від 19.10.2011 року, скасування Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 02.12.2011 року, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.06.2014 року, та постановлено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2016 року апеляційна скарга [PERSON], до якої приєдналася [PERSON], у справі № № 755/30197/14-ц відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року залишено без змін. 26.07.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто справу № 2604/3181/2012 за позовом [PERSON] до Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, приватного нотаріуса КМНО Верповської О.В., 3-ті особи: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання акту державного виконавця недійсним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів недійсним, та постановлено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.05.2017 року апеляційна скарга [PERSON], у справі № 2604/3181/2012 відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2016 року залишено без змін. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори) (ч.1, 2 ст. 202 ЦК України). Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Воно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Враховуючи те, що рішенням суду, яке набуло законної сили, договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 27.08.2012 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною Вікторією Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 1958, визнано недійсним, підстави для задоволення позову про визнання права власності на 1/4 частину вказаної квартири за [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 15, 16, 202, 216, 328, 655 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 18, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed