Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши, що на підставі Свідоцтва про право власності, яке видане 24 лютого 2010 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, йому належить на праві приватної власності ізольований житловий будинок, площею 50,0 квадратних метрів, який розташований по [ADDRESS] . Цей житловий будинок розташований на присадибній земельний ділянці, площею 0502га, яка належить позивачу на підставі Свідоцтва про право власності, від 18 листопада 2015 року (Індексний номер: 47915001). Позивач також зазначив, що його право власності на вказане нерухоме майно було встановлене й раніше, на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 23 березня 2005 року по Справі № 2-2573/2005, та було зареєстроване в КП «ОМБТІ і РОН» 25 березня 2005 року, номер запису: 40617 в книзі: 273-52. Позивач зазначив, що відповідач - «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ», 07 серпня 2017 року без його згоди, зареєстровав декларацію про готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку в Малиновському районі міста Одеси на земельній ділянці, що належить позивачеві, як власнику приватного будинку індивідуального користування. 31 серпня 2017 року державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» - Хоменко Юлія Анатоліївна, внесла до Державного реєстру відомості про реєстрацію за договором купівлі - продажу майнових квартири [ADDRESS] А 04 вересня 2017 року «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» отримав довідку з Адресного реєстру міста Одеси про резервування адресу всього багатоквартирного житлового будинку: по [ADDRESS] . Наведені обставини, на думку позивача, обмежують його права користування й розпорядження нерухомим майном, ускладнюють цивільно - правові відносини з компаніями газопостачання та електропостачання. Він просить усунути створені відповідачами перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування житловим будинкомта присадибною земельною ділянкою, площею 0,0502 га, по [ADDRESS] , шляхом скасування резервації адреса та державної реєстрації багатоквартирного будинку за цим адресом. Відповідач позову не визнав. Звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить справу розглянути у його відсутності та відмовити у задоволенні позову. Представники КП «Реєстраційна служба Одеської області», та Одеської міської ради, в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи. Суд, вивчивши доводи сторін й надані письмові докази приходить до наступного. Право приватної власності позивача на житловий будинок, по [ADDRESS] наданою копіями Свідоцтва про право власності, від 24 лютого 2010 року, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради, технічного паспорту, витягів з Державного реєстру, довідок Адресного реєстру. Право власності позивача на присадибну земельну ділянку, площею 0502га, підтверджується наданою копією Свідоцтва про право власності, від 18 листопада 2015 року (Індексний номер: 47915001). Заперечення щодо належності й достатності наведених доказів права власності позивача з боку відповідачів відсутні. Також відсутні заперечення відповідачів з приводу наданих позивачем копій декларації «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ», від 07 серпня 2017 року, про готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку в Малиновському районі міста Одеси; та витягів з Державного реєстру речових прав про подальшу реєстрації багатоквартирного будинку - 31 серпня 2017 року, державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області», за адресом: [ADDRESS] . За таких обставин позов підлягає задоволенню із таких правових позицій. Відповідно до частин 2, 7 статті 41-ї Конституції України: «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». «Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі». Згідно до ч.2 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав відповідачі були зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права позивача. Відповідно до ст.317 ЦК України, право власності позивача, яке відповідно до ст.11 ЦК України набуто на законних підставах, включає право володіння, користування та розпоряджання житловим будинком і земельною ділянкою, на якій він розташований. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч.2 ст.217 ЦК). Однак, здійснена відповідачами реєстрація ново створеного багатоквартирного будинку на земельній ділянці за адресом, за яким зареєстрований будинок та земельна ділянка позивача, суттєво порушує право останнього на володіння, користування та розпоряджання нерухомим майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати від будь якої фізичної та юридичної особи усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, навіть у тому випадку, коли перешкода не пов`язана з обмеженням його права володіння. Захист майнових прав позивача, відповідно до п.3, 4 ч.2 ст. 16 ЦК України, здійснюється судом шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Outcome: approved