Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 15060,60 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1600,0 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 13.03.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, у порушення зазначених умов договору відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 15060,60 грн., через що позивач змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.99). У судове засідання відповідачка не з'явилася, але в судовому засіданні 23.01.2017 року зазначила, що з позовом, в частині суми боргу, не згодна (а.с.41), крім того пізніше надала заяву про застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України (а.с.46). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] підписала заяву № б/н від 13.03.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8-9). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідачка не виконала умов договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 04.07.2017 року складає 15060,60 грн., з них: - 84,27 грн. - тіло кредиту; - 717,27 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; - 13065,70 грн. - нараховано пені; а також штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 693,36 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 13.03.2012 року (а.с.6-7). Пунктами 2.1.1.4.2 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку, передбачено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі не виконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд робить висновок, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, в зв'язку з чим, позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню частково в частині стягнення суми основної заборгованості за тілом кредиту, що становить - 84.27 грн., відсотки - 717, 27 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентова складова) - 693, 36 грн.. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а частина 3 ст. 551 ЦК України дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року в справі №6-100цс14. Пунктом 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). З наданих відповідачкою додатків до заяви вбачається, що вона э матір'ю двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Камянською сільською радою Біляївського району Одеської області 04.03.2004 року (а.с.49) та дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Камянською сільською радою Біляївського району Одеської області 03.09.2007 року (а.с.47). Згідно довідки Кам'янської сільської ради Біляївського району Одеської області №800 від 24.10.2017 року власного житла не має, діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.48). Відповідачка отримує мінімальну заробітну плату (а.с.50). Суду не було надано належних та допустимих доказів з боку позивача щодо заподіяних позивачу відповідачем збитків, а тому необхідно зменшити розмір пені за прострочене зобов'язання та несвоєчасність сплати боргу до 100 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: partial