Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною заявою, яку обгрунтовує тим, що 05 серпня 2016 року о 13.30 годині в Біляївському районі Одеської області на 14 км. траси М-05 (Київська траса), [PERSON] керував трактором NEW HOLLAND Т8/390 рухаючись у напрямку м. Київ, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA державний під керуванням [PERSON]. 23 вересня 2016 року постановою Біляївського районного суду Одеської області [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю SKODA OCTAVIA, який належить [PERSON] на праві приватної власності, завдані значні технічні ушкодження. До теперішнього часу у добровільному порядку ані [PERSON], ані Селянське (фермерське) господарство «Сільгосппром» відшкодовувати завдані [PERSON] в результаті ДПТ збитки відмовляються. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 48). Відповідачі, які належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, та від них не надійшло повідомлення про причини неявки. (а.с. 40, 44, 45). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що відповідачі повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, відповідачі не з'явились в судове засідання без повідомлення причин, відповідачі не подали відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2016 року о 13.30 годині в Біляївському районі Одеської області на 14 км. траси М-05 (Київська траса), [PERSON] керував трактором NEW HOLLAND Т8/390 державний номерний знак [NUMBER] рухаючись у напрямку м. Київ, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. (а.с. 8). У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю SKODA OCTAVIA державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності, завдані технічні ушкодження. Відповідно до висновку Звіту № 5504 вартість відновлювального ремонту заподіяного власникові автомобіля SKODA OCTAVIA державний номерний знак [NUMBER], на дату оцінки складає 232173,89 грн. (а.с. 11-29). Згідно відповіді Селянського (фермерського) господарства «Сільгосппром» вих. № 2017/11 від 21.11.2017: [PERSON], [INFO] на момент ДТП, тобто на 05 серпня 2016 року перебував у трудових відносинах з Селянським (фермерським) господарством «Сільгосппром». Працював трактористом з 01 серпня 2014 року(наказ №3-ВК від 01.08.2014). [PERSON] 01 листопада 2017 року звільнився за власним бажанням(наказ №1-ВК від 31.10.2017); трактор NEW HOLLAND Т8/390 державний номерний знак [NUMBER], яким у день ДТП керував [PERSON] належить Селянському (фермерському) господарству «Сільгосппром» на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серії [NUMBER]; під час ДТП, керуючи трактором 05 серпня 2016 року, [PERSON] виконував свої трудові обов'язки; згідно законодавства України страхування не є обов'язковим, тому цивільно- правова відповідальність власника трактора на момент ДТП не була застрахована. (а.с. 9-10). До теперішнього часу у добровільному порядку ані [PERSON], ані Селянське (фермерське) господарство «Сільгосппром» не відшкодували завдані [PERSON] в результаті ДПТ збитки. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, зокрема в пунктах 4, 8 роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки шкода [PERSON] завдана з вини [PERSON] який керував трактором NEW HOLLAND Т8/390 державний номерний знак [NUMBER], власником якого є Селянське (фермерське) господарство «Сільгосппром» (ЄРДПОУ 25416983), то обов'язок по відшкодуванню шкоди в даному випадку покладається на СФГ «Сільгосппром», як власника джерела підвищеної небезпеки. Однак суд дійшов висновку, щодо безпідставності солідарного стягнення шкоди, про яке просить позивач. Стаття 541 ЦК України, зазначає, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. А відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial