Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку. Разом з останньою проживав її брат [PERSON] , який помер [INFO] , з яким позивач проживав на день смерті. За життя [PERSON] уклав заповіт на користь позивача. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача також подав відзив, в якому вказав, що позов визнає та просив розглядати справу у його відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно державного акта, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки загальною площею 1,5174га, розташовані на території Смиківської сільської ради Сокальського району Львівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 19.02.2002р. [PERSON] все належне йому на день смерті майно заповів позивачу [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963р.) регламентовано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном. В свою чергу, позивач має право на спадкування вказаних земельних ділянок, є спадкоємцем після смерті спадкодавців, однак позбавлений змоги здійснити таке право в позасудовому порядку. За таких підстав, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved