Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 19.09.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R53111130475В, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 35 000,00 грн. Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами не пізніше 19.09.2014 року. За користування кредитом відповідач сплачує відсотки в розмірі 24,00 % річних. Банк взяті на себе зобов'язання виконав, тоді як відповідач зобов'язання не виконав, що призвело до порушення прав кредитора. Станом на 14.03.2014 року сума боргу становила 50 922,59 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 33 620,44 грн., заборгованість по відсоткам - 17 302,15 грн. 14.03.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги № 140314нв, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право вимоги до [PERSON] У зв'язку з чим просили стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 27.11.2017 року складає 50 922,59 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 33 620,44 грн., заборгованість по відсоткам - 17 302,15 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в суді 13.12.2017 року, суд, перевіривши підсудність позову Дніпровському районному суду м. Києва, 08.01.2018 року відкрив провадження та призначив справу до підготовного засідання. Ухвалою від 06.03.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що 19.09.2011 року між ПАТ « ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R53111130475В. Згідно умов даного договору відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 35 000,00 грн. Розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами склав 24,00 % річних. Строк дії договору до 19.09.2014 року. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, тоді як позичальник свої зобов'язання порушив, кредитні кошти відповідачем не повернуто. 14.03.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги № 140314нв, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право вимоги до [PERSON] 23.11.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» повідомило [PERSON] про відступлення права вимоги та необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором № R53111130475В від 19.09.2011 року. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач просить суд стягнути з відповідача борг, який станом на 27.11.2017 року становить - 50 922,59 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 33 620,44 грн., заборгованість по відсоткам - 17 302,15 грн. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Враховуючи вимоги законодавства України, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені в повному обсязі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов'язань. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 600,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved