Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір від 23.05.2013 року № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.01.2016 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість на загальну суму 11 708,14грн., яку позивач просить стягнути з відповідачав судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про день час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявитиклопотання про розглядсправи за їївідсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву, в якій просив суд скасувати розмір пені в зв»язку з скрутним матеріальним становищем та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 23.05.2013 року ПАТ КБ Приватбанк та відповідач по справі [PERSON] уклали кредитний договір за № б/н. Відповідно до умов даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач нараховував відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користуванняплатіжноюкарткою». Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо належного та вчасного повернення коштів і станом на 31.01.2016 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11708,14 грн., яка складається наступного: 998,03грн. заборгованість за кредитом; 7076,39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2600,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксованачастина); 533,72 грн. штраф (процентна складова). За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач направив 24.06.2016року суду заяву з клопотанням про зменшення суми неустойки, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище та інші обставини. Суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України при вирішенні даного позову. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання) Так, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, зменшити суму нарахованої позивачем пені за прострочення строків виконання зобов'язань, що складає 2600,00 грн. При цьому суд врахував матеріальний та сімейний стан позивача. Крім того, суд звертає увагу, що заборгованість за кредитом становить 998,03 грн, а розмір нарахованої неустойки складає 2600 грн., що значно перевищує суму боргу по тілу кредиту і відсотках і при цьому позивач нарахував згідно умов договору штрафи (фіксовану і процентну складову). Таким чином, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за кредитним договором б\\н від 23.05.2013 року, який виник станом на 31.01.2016 року на загальну суму 9708,14 грн., яка складається наступного: 998,03грн. заборгованість за кредитом; 7076,39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 600,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 533,72 грн. штраф (процентна складова). На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial