Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 26.10.2018 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2005 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає із ним та перебуває на його утриманні. Сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, вже близько пяти років вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу неможливо, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден, просив шлюб розірвати та залишити за ним судові витрати у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час і місце розгляду справи\~ повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив\~ на позов не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.06.2005 року у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайоного управління юстиції Київської області, актовий запис №372, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові, поваги\~ та взаєморозуміння, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі вище викладеного, враховуючи, що позивач має стійке волевиявлення щодо припинення шлюбу з відповідачем, а примушення до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.\~ 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються\~ з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду в розмірі\~ 704,80 грн. ( а.с. 1), однак позивач заявив клопотання про залишення даних витрат за ним без відповідного відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved