Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом який мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Кізлівка по вул. Ярівська,26 Чорнухинського району та належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.09.2009. Інші спадкоємці відсутні. Як спадкоємець померлої за заповітом він звернувся до Чорнухинської нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку. Посилається на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин в зв'язку з необізнаністю зі спадковим законодавством та зайнятістю на роботі в іншій місцевості, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON] тривалістю в три місяці. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що помилково вважав, що якщо в нього є заповіт, то він зможе в будь-який час оформити спадщину. Представник відповідача Кізлівська сільська рада Чорнухинського району надав суду письмову заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує, справу просив справу розглянути за його відсутності (а.с.29). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], яка проживала одиноко в [ADDRESS] (а.с.10,17). Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [PERSON] мала у власності житловий будинок загальною площею 44,7 кв.м., розташований за адресою:[ADDRESS] (а.с.7-8). Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії. Зокрема, у рішенні у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява №31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X, що згодом відображено і у рішенні «Сук проти України», заява № 10972/05, пункт 22, ECHR 2011, встановлено, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу. Зважаючи на те, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась, відповідач Кізлівська сільська рада позов визнала повністю, у позивача виникли правомірні очікування щодо відповідного спадкового майна, суд, виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, і таке визнання відповідачем позову не суперечить ст.1272 ЦК України, при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved