Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 26.10.2002\~року між\~ним та\~відповідачем укладено\~шлюб,\~який зареєстрований\~Хорошівським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Житомирській\~області,\~актовий запис\~№ 60.Від шлюбу\~у подружжя\~народилося двоє\~дітей:\~донька [PERSON] ,\~ [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них не склалось по тій причині, що вони мають різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач вказує, що він прийшов до твердого переконання, що сім`я розпалася та її збереження неможливе. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 26.10.2002 року Хорошівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №60; дітей для подальшого проживання залишити з матір`ю. Ухвалою судді Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 16.09.2020 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, в позовних вимогах просить справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибула, надіславши до суду заяву, в якій просить справу розглянути в підготовчому судовому засіданні без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.3, 4\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 2002 року Хорошівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №60, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (а.сп.5); [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружнє життя у них не склалось по тій причині, що вони мають різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач вказує, що він прийшов до твердого переконання, що сім`я розпалася та її збереження неможливе. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. Позивач у своїй позовній заяві просить залишити проживати дітей з матір`ю, тобто з відповідачем, а тому враховуючи положення ст.113 СК України, а також те, що спір щодо проживання дітей відсутній, суд вважає за необхідне задовольнити вказану позовну вимогу.

Outcome: approved