overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 15.07.2017 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №485. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем та перебуває на її утриманні. Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2018 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 4). Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення і справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.07.2017 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №485 (а.с. 22). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2018 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, неповнолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилася проживати з матір`ю, [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 15.12.1995 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровськ, актовий запис №1196. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем. Подружні стосунки між ними припинені з серпня 2018 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати та судові витрати у справі покласти на нього. Позивач в судове засідання не з`явився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 15). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.12.1995 року виконкомом Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровськ між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №1196 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2018 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, неповнолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилася проживати з матір`ю, [PERSON] За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 16.04.2004 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 160. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з грудня 2017 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дітей та їх виховання між ними відсутній. За домовленістю між ними їх донька після розірвання шлюбу проживатиме з ним, а їх син - з матір'ю. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу між ними. Зазначила, що між нею та позивачем не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей, у зв'язку з чим це питання вирішуватиметься ними в іншому провадженні. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.04.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 160 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Подружні стосунки між сторонами припинені з грудня 2017 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна між сторонами немає. Спір про визначення місця проживання дітей вирішуватиметься сторонами в іншому провадженні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 16.10.2010 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №804. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем. Подружні стосунки між ними припинені з листопада 2018 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати та судові витрати у справі покласти на нього. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила повернути їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.10.2010 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №804 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки між сторонами припинені з листопада 2018 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишився проживати з матір`ю, [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати та повернути відповідачеві дошлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 17.08.1990 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 916. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 2002 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дітей та їх виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити і шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення і справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 18). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.08.1990 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 916 (а.с. 17). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Подружні стосунки між сторонами припинені з 2002 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання дітей та їх виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 17.10.2014 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1713. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 11.12.2017 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити і шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення і справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 15). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.10.2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1713 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з 11.12.2017 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання сина та його виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 18.06.2011 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №294. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем. Подружні стосунки між ними припинені з березня 2020 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив справу розглянути без його участі (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення і справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 21). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.06.2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №294 (а.с. 20). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2020 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, неповнолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилася проживати з матір`ю, [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 18.09.2010 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 664. Від шлюбу мають малолітню доньку Надію, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з серпня 2017 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити і шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення і справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 16). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.09.2010 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 664 (а.с. 17). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Надію, [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання доньки та її виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved