Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони здійснюють обслуговування будинку [ADDRESS] . Відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] , отримує від них житлово-комунальні послуги, а саме послуги з утримання будинку та прибудинкової території. 17.07.2014 року між ними та відповідачем укладено Договір б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем (їх підприємством) надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а обов`язком відповідача (споживача) є сплачувати послуги в установлені строки. В період з 01.05.2015 року по 01.08.2018 року відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території на загальну суму 11 523,73 грн. За порушення грошового зобов`язання, з урахуванням вимог ст.625 ЦК України, на суму заборгованості відповідачу нараховано 3% річних, що становить 428,92 грн., інфляційне збільшення заборгованості, що становить 2 528,82 грн. В судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути суму заборгованості, а також судові витрати. Просила врахувати, що вони є належним позивачем, підприємство дії у відповідності до вимог законодавства та нормативних актів. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила врахувати, що вона подавала позивачу заяву про припинення договору про надання послуг; складала та подавала скарги, акти щодо ненадання чи неякісних послуг. Вважала КП «Житло-сервіс» неналежним позивачем, оскільки їм було передано даний будинок на обслуговування тимчасово, що вони визначені управителем будинку доказів не надали. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Вказана позовна заява зареєстрована в суді 01.10.2018 року. 01.10.2018 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 11.10.2018 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 17.10.2018 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23.10.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 13.11.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до ухвали суду від 12.03.2019 року з підстав неявок сторони позивача в судові засідання, відсутності заяви про розгляд справи без участі представника позивача, позовна заява була залишена без розгляду. Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 13.06.2019 року була задоволена скарга позивача і скасована ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 12.03.2019 року, справа направлена для продовження розгляду. Представником позивача до закінчення розгляду справи було подано заяву про надання додаткових доказів на понесені позивачем витрати на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. В суді встановлено, що відповідач [PERSON] проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . 17.07.2014 року між позивачем КП з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (виконавець) та відповідачем [PERSON] (споживач) було укладено договір б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структур, періодичності та строків надання послуг, а споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені цим договором строки. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що відповідач умови договору не виконує, в результаті чого за період з 01.05.2015 року по 01.08.2018 року має заборгованість по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 11 523 грн. 73 коп. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно діючого законодавства обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг (Постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц). Вирішуючи спір по суті, суд приходить до висновку, що позивачем вірно нараховані суми по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, відповідно до затверджених тарифів, з урахуванням загальної площі приміщення відповідача. В суді встановлено, що за період з 01.05.2015 року по 01.08.2018 року відповідач має заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 11 523 грн. 73 коп. За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. По даній справі, враховуючи наявність заборгованості по сплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території, на підставі вимог статті 625 ЦК України на суму боргу 11 523,73 грн. інфляційне збільшення становить 2 528,82 грн., 3% річних - 428,92 грн. Загальна сума боргу з урахуванням інфляційного збільшення та 3 % річних складає 14 481 грн. 47 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Заперечення сторони відповідача судом не враховуються, так як не було надано до справи належних, допустимих доказів до цих заперечень. Посилання на те, що відповідач повідомила позивача про припинення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не є підставою для нездійснення оплат за надані послуги. Не можуть бути прийняті як належний доказ відсутності боргу у відповідача надані нею акти, претензії, скарги, оскільки вони не містять даних, належно оформлених та підтверджених, надання неякісних послуг чи взагалі ненадання послуг позивачем по утриманню будинку та прибудинкової території. Щодо відсутності у позивача права на звернення до суду з даним позовом (неналежний позивач), суд перевіривши матеріали справи, отримані додатково документи від позивача, приходить до висновку, що дані твердження відповідача не відповідають дійсності, Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» є належним позивачем. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. По даній справі позивач просить стягнути судовий збір в розмірі 1 841 грн. і дані витрати мають бути відшкодовані відповідачем позивачу. Щодо витрат на правничу допомогу представник позивача до завершення розгляду справи подав заяву, в якій повідомив про подачу після рішення суду додаткових доказів, як це передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved