Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він з 21 лютого 1990 року проживає в [ADDRESS], загальною площею 41,28 кв.м. З лютого 1990 року він вільно володіє та використовує це майно, сплачує комунальні платежі та платежі за користування електроенергії. Право власності на цю квартиру належним чином ні за ким не зареєстровано в Ульяновському міжрайонному бюро технічної інвентаризації. З часу його заселення майно не було визнано безхазяйним і не передано у власність місцевій громаді. Свідоцтво на право власності на будівлі він не може отримати, так як не можливо на підставі наявних документів здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, тому що він не може представити документи на підставі якого набуто право приватної власності. Тому просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,28 кв.м. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та вказав, що в 1990 році за рішенням ПНЗ йому виділили квартиру загальною площею 41,28 кв.м., але по причині скрутного матеріального становища він не зміг її приватизувати. Представник відповідача - Побузька селищна рада Голованівського району в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - реєстраційна служба Голованівського РУЮ в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд заслухавши позивача, ознайомившись із матеріалами справи, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. Як зазначено у позовній заяві позивач просить визнати право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,28 кв.м. за набувальною давністю. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно врахувати таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. ?володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до виписки з протоколу № 6 спільного засідання адміністрації та профкому ПНЗ від 17 січня 1990 року позивачу, як працівнику ПНЗ, виділене житло по [ADDRESS] Отже, зважаючи на даний протокол, квартира [ADDRESS], не є чужим майном для позивача. Відтак позивачем обраний невірний спосіб захисту, тобто такий, що не відповідає специфіці правовідносин та Цивільному кодексу України. Відповідач надав суду заяву про відсутність заперечень проти позову, що є фактичним визнанням позову, проте, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд ухвалою відмовив у прийнятті визнання позову, оскільки визнання позову суперечить закону. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed