Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 23.11.2006 року померла його двоюрідна тітка [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина , яка складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 2,95 га, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №677562 від 27.08.2002 року. Він є спадкоємцем пятої черги за законом. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину так, як він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також через неможливість підтвердження родинних відносин між ним та спадкодавцем [PERSON]. При вказаних обставинах він не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з чим просив встановити факт родинних відносин та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки має похилий вік, погане здоровя, перебуває на «Д» обліку та незнання чинного законодавства, а отримавши правовстановлюючі документи на спадкове майно вважав, що прийняв спадщину. Представник відповідача [PERSON] в задоволенні позову не заперечував та пояснив, що позивач [PERSON] дійсно є двоюрідним племінником [PERSON], раніше проживав з нею, а потім був з нею прописаний, а також повідомив, що інших спадкоємців немає. просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Свідки [PERSON] та [PERSON], кожний окремо, підтвердили, що покійна [PERSON] дійсно була двоюрідною тіткою позивача [PERSON] по батьковій лінії. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши пояснення представників сторін, свідків, обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2006 року в м.Кролевець Сумської області померла [PERSON], що вбачається з довідки КУ Сумської обласної ради Кролевецький будинок інтернат №70 від 28.02.2018 року та свідоцтва про смерть серії І-БП №261024 (а.с.6,8). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 2,95 га, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №677562 від 27.08.2002 року (а.с.7). Будучи спадкоємцем пятої черги за законом позивач заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк не подав, що вбачається з розяснення нотаріуса (а.с.30). При цьому позивач [PERSON] проживав не за місцем відкриття спадщини, має похилий вік, поганий стан здоровя, перебуває на «Д» обліку, а отримавши правовстановлюючі документи на майно спадкодавця, доброчесно вважав, що в такий спосіб прийняв спадщину а.с.(31-32). Вказані обставини з врахуванням визнання відповідачем позову суд, вважає обєктивним та істотними причинами, що завадили своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 своєї Постанови № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, позивач також не спроможний належними чином оформити свої спадкові права через відсутність документів, які б підтверджували його родинні відносини з [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача серії І ЯК №7489863 від 05.04.1966 року він народився 05.10.1943 року і його батьками записані: батько в російському варіанті «Зайцев Павел Устимович», мати в російському варіанті «Зайцева Мария Александровна» а.с.(9). Однак свідоцтва про народження інших родичів позивача не збереглися. При зверненні позивача до Буринського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Сумської області та Державного архіву Сумської області отримав письмові відповіді, що актового запису про народження його батька [PERSON] не збереглося (а.с.12,17). З архівного витягу про народження рідного діда позивача від 14.02.2018 року № Зм-8 вбачається, що 26.05.1885 року народився «Зайцев Устим Андрійович», а його батьками були: батько «Андрій Артемович Зайцев», мати «Марія Марківна Зайцева» (а.с.10-11). З архівного витягу про народження двоюрідного діда позивача від 14.02.2018 року № Зм-7 вбачається, що 28.01.1894 року народився «Григорій Андрійович Зайцев», а його батьками були: батько «Андрій Артемович Зайцев», мати «Марія Марківна Зайцева» (а.с.15-16). З архівного витягу про народження двоюрідної тітки позивача від 31.01.2018 року № Зм-2 вбачається, що 07.02.1923 року народилася (в російському варіанті) «Зайцева Анна», а її батьками записані: батько в російському варіанті «Григорий», мати в російському варіанті «Катерина» (а.с.13-14). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] це двоюрідна сестра батька позивача [PERSON]. Вона знає позивача з дитинства, робила з ним на одній роботі, а також знала батька позивача [PERSON], який з війни прийшов з пораненням. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знала батька позивача [PERSON], а [PERSON] була його двоюрідною сестрою, а позивачу відповідно двоюрідною тіткою. З урахуванням викладеного у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим вищезазначеним у справі доказам. Суд вважає, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів та їх належна оцінка, підтверджують той факт, що [PERSON], яка померла 23.11.2006 в м.Кролевець Сумської області, являється двоюрідною тіткою позивачу [PERSON]. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи, фактичні обставини справи, а також те, що позивач не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, при цьому визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Outcome: approved