Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи, що 25 квітня 2016 року померла його бабка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало їй за час життя. За час життя [PERSON] зареєструвала його, позивача, за адресою: [ADDRESS]. Потім він разом з бабкою переїхали до квартири [ADDRESS], де проживали до її смерті. В кінці жовтня на початку листопада 2016 року він, позивач, перебуваючи за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS], випадково знайшов правовстановлюючі документи та оригінал заповіту [PERSON] на своє імя. Позивач зазначив, що пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту на його імя він не знав, вважав, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його мати, [PERSON], відповідач у справі. Тому позивач просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 25.04.2016 року два місяці. В судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 49). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 50). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2016 року померла [PERSON], бабка позивача (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за час життя майно. За час життя 24.01.2012 року [PERSON] склала заповіт на імя позивача, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України законодавець встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що в установлений законом шестимісячний строк позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 ( абз.6) постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов*язані з об*єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Отже, оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення за оформлення спадкових прав, суд вважає їх поважними, оскільки дійсно встановлено, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність заповіту [PERSON], скаденого на його імя. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, два місяці.

Outcome: approved