Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що у квартирі за вказаною адресою відповідачі зареєстровані, але не мешкають більше п'яти років, комунальні послуги відповідач [PERSON] не сплачує, не несе інших витрат по утриманню квартири. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON],. яка дії в інтересах [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про визнання позову. Представник третьої особи Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Лобенко Т.Г. у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На ім'я позивача оформлено житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 870/9 від 30.12.1999 року (а.с.17). У зазначеній квартирі зареєстровано троє осіб: позивач [PERSON], його донька [PERSON] та онука [PERSON], [INFO] (а.с.16,24). За вказаною адресою фактично проживає лише позивач. Відповідач [PERSON] разом з дітьми зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS], про що свідчить запис в паспорті [PERSON] та витяг з домової книги від 22.02.2019 року (а.с.9,1,12-13) [PERSON] мешкає разом з матір'ю та навчається в 5-А класі загальноосвітньої школи № 3 м.Подольськ, що підтверджується довідкою № 60 від 21.02. 2019 року, виданою Муніципальною загальноосвітньою установою «Середня загальноосвітня школа № 3» (а.с.14). З висновку виконавчого комітетуЛозівської міської ради як органу опіки та піклування вбачається, що комітет не заперечує проти визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], оскільки дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], за місцем проживання навчається у загальноосвітньому закладі. Суд зазначає, що у відповідності до ст.71 ч.1 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку. Відповідач [PERSON] в даному разі своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права користування, а саме нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинен сплачувати з вини відповідача. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» на ствердження вибуття на інше постійне місце проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, зокрема повідомлення про те у листах, розписках, переадресуванні кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих п.10 Постанови «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, у справах щодо визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідач з донькою не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], понад шість місяців без поважних причин, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснює, а тому втратила право на користування жилим приміщенням. Також суд враховує положення ч.4 ст.29 ЦК України, ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, що місцем проживання фізичної особи яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з яким вона проживає. Тобто дитина згідно із законодавством має бути зареєстрованою з одним із батьків. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Згідно ст.ст.13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved