Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 15.04.2011 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припиненні з травня 2017 року тому, спільного господарства не ведуть, мешкають за різними адресами. Основна причина розпаду сім'ї - це постійні суперечки, внаслідок чого між ними відсутнє взаєморозуміння і довір'я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач зазначає, що ні він, ні дружина не мають наміру зберегти шлюб, та подальше спільне життя його з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу є неможливим. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, укладений 15.04.2011 року, стягнути з відповідача понесений ним судовий збір за подання позовної заяви, справу розглядати без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві просив справу розглянути без його участі, судовий збір стягнути з відповідача, зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 3-4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак у поданій до суду телефонограмі зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме заперечує проти стягнення з неї судового збору, оскільки ніде не працює, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею, спір про поділ майна подружжя відсутній, просить розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 10 серпня 2017 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 33 (а.с. 9, 16). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 10 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 10). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, сторони до примирення не спрямовані, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, стосунки не підтримують. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище - [PERSON]. За ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У батьків неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], відсутній спір щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, а тому суд вважає доцільним при ухваленні рішення про розірвання шлюбу встановити місце проживання дитини разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв'язку з тим, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved