Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 18393,66 грн., а також судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладених договорів від 21.08.2012 року № 879/2798/ВСL1А та від 14.06.2012 року № 799/2798/ВСLА з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (надалі - ПАТ «Платинум Банк») відповідач отримала кредит у розмірі 8260 грн. та 5684 грн. відповідно зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки та в порядку, встановлених договором. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, за умовами ПАТ «Платинум Банк» відступив права вимоги за зазначеним кредитними договорами. На виконання умов договору факторингу було направлено на адресу відповідача лист з повідомленням про відступлення права вимоги. Однак відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим за кредитними договорами утворилась заборгованість у загальному розмірі 18393,66 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не з'являлася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 14.06.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 799/2798ВСLА. Відповідно до договору ПАТ «Платинум Банк» надало [PERSON] строковий кредит у сумі 5684 грн. на строк 36 місяців з кінцевим терміном повернення - 14.06.2015 року за умови оплати за користування кредитом процентів у розмірі 20 % річних та комісії за обслуговування кредиту й всіх інших платежів. Крім того, 21.08.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 879/2798ВСL1А, за умовами якого [PERSON] було надано кредит у сумі 8260 грн. на строк 36 платіжних періодів з кінцевим терміном повернення - 04.09.2015 року за умови оплати за користування кредитом процентів у розмірі 20 % річних та комісії за обслуговування кредиту й всіх інших платежів. Відповідно до п. 4.2 зазначених кредитних договорів у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позивальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконувала, тіло кредиту не повертала, проценти за користування кредитом не сплачувала у визначений договором термін. Таким чином, відповідач порушила істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом, яка складає за кредитним договором № 799/2798ВСLА від 14.06.2012 року загальну суму у розмірі 7468,17 грн. (у тому числі заборгованість по тілу кредиту - 5326,3 грн., проценти за користування кредитом - 1165,56 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 976,31 грн.) та за кредитним договором № 879/2798ВСL1А від 21.08.2012 року загальну суму у розмірі 10925,49 грн. (у тому числі заборгованість по тілу кредиту - 8090,67 грн., проценти за користування кредитом - 1650,94 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 1183,88 грн.). Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи. На підставі Договору про відступлення права вимоги № 20130619-К від 19.06.2013 року, ПАТ «Платинум Банк» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами № 799/2798ВСLА від 14.06.2012 року та № 879/2798ВСL1А від 21.08.2012 року. На виконання умов договору факторингу ПАТ «Платинум Банк» направив на адресу відповідача листи від 25.06.2013 року з повідомленням про відступлення права вимоги. Крім того, 25.06.2013 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про зміну умов вище зазначених кредитних договорів з вимогою сплатити загальну суму заборгованості по кредити договорам. Проте відповідач зобов'язання по теперішній час не виконує. Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли із приводу надання кредиту та відступлення права вимоги за договором факторингу і регулюються главою 71 ЦК України, загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір, а також главою 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грршової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved