Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.02.2017 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 844,50 грн. щомісячно, починаючи з 08.12.2016 року. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.01.2019 року змінено розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 844,50 грн. до ј частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. [INFO] у нього народилася донька - [PERSON] та 07.10.2017 року він уклав шлюб з [PERSON] . Як зазначає [PERSON] , у зв`язку зі зміною сімейного стану, його матеріальне становище погіршилось, позивачу стало тяжко матеріально виплачувати аліменти на утримання сина від першого шлюбу у визначеному рішенням суду розмірі, а тому він просить зменшити розмір аліментів на користь відповідачки до 1/6 частини його заробітку щомісячно. Ухвалою суду від 27.11.2019 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.01.2020 року відкладено підготовче засідання та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] . Ухвалою суду від 04.05.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечує проти позовних вимог про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину від заробітку. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступними обставинами. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2003 року, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.01.2016 року шлю між сторонами розірвано. За рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.02.2017 року з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 844,50 грн. щомісячно, починаючи з 08.12.2016 року. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.01.2019 року змінено розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 844,50 грн. до ј частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. [INFO] у позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] народилася донька [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, 07.10.2017 р. позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Згідно з наказу від 14.02.2020 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь на користь третьої особи [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України розмір аліментів на одну дитину складає 1/4, на двох дітей - 1/3 заробітку. Отже, стягнення аліментів з позивача на утримання двох дітей має бути в розмірі 1/3 заробітку, тобто по 1/6 на кожну дитину. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789-ХІІ від 27.02.1991року та набула чинності для України 27.09.1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина. Отже, суд вважає, що позивач [PERSON] , на підставі належних та допустимих доказів, довів суду наявність підстав для зменшення розміру стягнутих з нього судовим рішенням аліментів на утримання неповнолітнього сина, зокрема, у зв`язку зі зміною його матеріального та сімейного стану. Також суд враховує, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку боржника. Суд вважає, що таке визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси. Враховуючи вищевикладене і те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту зміни сімейного стану та погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Отже, новий розмір аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved