Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 22.12.2015 року між ними та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування № 28-0199-РМ2-1500094, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу - автомобіля «Volkswagen», номерний знак [NUMBER]. 16.03.2016 року в м. Києві на вул. Паркова Дорога, відбулась ДТП за участю автомобіля «Volkswagen», номерний знак [NUMBER], та автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2016 року винним у ДТП було визнано [PERSON] та [PERSON] Страхова компанія на підставі Рахунку № С4274480-9 від 28.03.2016 року, страхового акту № СТОКА -2889 від 31.03.2016 року та розрахунку до нього, на рахунок вигодонабувача - ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 117 144,21 грн. (платіжне доручення № 5834 від 31.03.2016 року). Відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Інго Україна». Оскільки, вина в ДТП є обох водіїв, то сума відшкодування зі сторони відповідача складає 58 572,11 грн. 14.08.2016 року вони звернулися до страхової компанії відповідача, де було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн. Решта суми - 8 572,11 грн. має бути стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутність, та задоволення позовних вимог у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Враховуючи відсутність в судовому засіданні сторони відповідача, відсутність заяви про розгляд справи у його відсутність, чи відкладення розгляду справи з поважних причин, відзиву на позов, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Дана справа зареєстрована в суді 07.05.2018 року. Ухвалою від 15.05.2018 року відкрито провадження у справі. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що 22.12.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування № 28-0199-РМ2-1500094, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу - автомобіля «Volkswagen», номерний знак [NUMBER]. 16.03.2016 року в м. Києві на вул. Паркова Дорога, відбулась ДТП за участю автомобіля «Volkswagen», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановами Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2016 року винними у ДТП було визнано [PERSON] та [PERSON] Страхова компанія на підставі Рахунку № С4274480-9 від 28.03.2016 року, страхового акту № СТОКА -2889 від 31.03.2016 року та розрахунку до нього, на рахунок вигодонабувача - ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 117 144,21 грн. (платіжне доручення № 5834 від 31.03.2016 року). Відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Інго Україна». Оскільки, вина в ДТП є обох водіїв, то сума відшкодування зі сторони відповідача складає 58 572,11 грн. 14.08.2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Інго Україна», де було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн. Решта суми - 8 572,11 грн. має бути стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи надані позивачем документи, та вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 762,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved