Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з 01.02.2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюб. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя у них не склалося. Шлюб між сторонами розірвано 24.12.2009 року. Після розірвання відповідач взагалі не надавав матеріальної допомоги на утримання доньки. У звязку з цим, позивач 09.11.2010 року звернулася до Суворовського районного суду м.Херсона з заявою про видачу судового наказу, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Суворовським районним судом м.Херсона видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2010 року до повноліття дитини. В Суворовському районному відділі державної виконавчої служби міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу №2-н-1990/10, виданим 03.01.2011 року. Але в судовому наказі вказано в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в частці від заробітку (доходу) не вказано. Таким чином, в порядку примусового виконання даного судового наказу з відповідача стягуються аліменти не у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), а аліменти, які обчислюються виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. 02.11.2018 року державним виконавцем видано довідку-розрахунок, згідно якої заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 02.11.2018 року складає 22856,39 грн. [PERSON], [INFO], з вересня місяця 2018 року навчається у Херсонському академічному ліцеї імені [PERSON] Херсонської обласної ради при Херсонському державному університеті. Навчання платне, вартість навчання на 2018-2019 рік становить 8600 грн. Позивачу одній самотужки важко на належному рівні забезпечувати всебічний розвиток розумових та фізичних здібностей дитини, а також купувати необхідні для її віку продукти харчування, одяг, взуття, лікарські засоби в разі необхідності, засоби гігієни, оздоровлювати дитину в дитячих таборах влітку на морі. Тому, враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідач має змогу і відповідно до чинного законодавства, зобовязаний сплачувати аліменти на утримання їхньої дитини. У звязку з викладеним, позивач просить змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом №2-н-1990/10, виданим 03.01.2011 року Суворовським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2010 року до повноліття дитини та стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини - неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2018 року і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.01.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підтримувала та просила їх задовольнити. Просила збільшення розміру аліментів проводити з дня набрання рішенням законної сили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти збільшення аліментів до ј частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня набрання рішення законної сили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2002 року, згідно актового запису про шлюб №34, зробленого 01.02.2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], згідно актового запису про народження №369, зробленого 04.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м.Херсона. Згідно актового запису про розірвання шлюбу №453, зробленого 24.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, 24.12.2009 року між позивачем та відповідачем шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Савіна». 09.11.2010 року [PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м.Херсона з заявою про видачу судового наказу, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 06.12.2010 року Суворовським районним судом м.Херсона видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2010 року до повноліття дитини. Згідно договору №04-11/57/18 про надання додаткових освітніх послуг у Херсонському академічному ліцеї імені [PERSON] Херсонської міської ради при Херсонському державному університеті на 2018-2019 навчальний рік від 12.09.2018 року . [PERSON], [INFO], з вересня місяця 2018 року навчається у вказаному закладі. Навчання платне, вартість навчання на 2018-2019 рік становить 8600 грн. Згідно довідки-розрахунку від 02.11.2018 року №19-1034 по судовому наказу №2-н-1990/10 від 03.01.2011 року, виданому Суворовським районним судом м.Херсона, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2010 року до повноліття дитини, заборгованість в грошовому виражені станом на 02.11.2018 року складала 22856,39 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3\~ст. 184 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, за необхідне збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 06.12.2010 року, які стягується з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на ј частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня\~набрання рішенням\~законної силидо суду і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved