Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати недійсним рішення Чапаєвської сільської ради № 233-52-VІ від 05 червня 2014 року, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність гр. України [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради Таращанського району та передано їй у власність земельні ділянки в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради по вул. Затонського, 16 загальною площею 0,3904 га, з них: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га кадастровий номер 3224487701:01:013:0038, для ведення особистого селянського господарства - 0,1404 га кадастровий номер 3224487701:01:013:0039 та визнати за ним право користування на земельну ділянку площею 0,35 га, що знаходиться за адресою вул. Затонського, 18 с. Чапаєвка Таращанського району Київської області в межах, що існували до порушення його права, як землекористувача, відновити стан його земельної ділянки, який існував до порушення його права, зобовязавши відповідачку перенести паркан на межу земельних ділянок, яка визначається посередині криниці між земельними ділянками, що знаходяться по вул. Затонського, 16 та вул. Затонського, 18 в с. Чапаєвка Таращанського району Київської області. Свої вимоги він мотивував тим, що йому відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 червня 2008 року належить житловий будинок, що розташований в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області по вул. Затонського, 18. В п. 1.1. Договору зазначається, що до будинку прилягають господарські будівлі та споруди: сарай цегляний, позначений «Б», 1/2 частина колодязя- з/б кільця, позначена «№1». Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі переходу права власності на житловий будинок, будівлі, споруди до нового власника переходять права на земельну ділянку, на якій такий будинок (будівлі, споруди) розташований. Таким чином, після купівлі житлового будинку, сараю цегляного та 1/2 частини колодязя до нього перейшло право користування земельною ділянкою на якій розташовані вищезазначені обєкти. Оскільки виділення земельних ділянок відбувалося давно, документи на земельну ділянку відсутні. Проте, протягом багатьох років попередній власник, а потім він користувався даною земельною ділянкою. Згідно довідки виконавчого комітету Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області від 12.11.2013 року № 351, за ним [PERSON], обліковується земельна ділянка в розмірі 0,39 га (рілля - 0,35 га, прибережна зона - 0,04 га), а за громадянкою [PERSON] (відповідачем), його сусідкою, обліковується земельна ділянка в розмірі 0,39 га (0,35 га рілля, прибережна зона - 0,04 - га). На межі, яка розділяє їхні земельні ділянки, попередніми власниками було збудовано колодязь із залізобетонних кілець, 1/2 частина якого належить йому на праві власності. Протягом довгих років межі земельних ділянок визначалися огорожею, яка проходила по 1/2 частині криниці та була незмінною, а розмір належної йому земельної ділянки та земельної ділянки [PERSON] були рівними та становили по 0,35 га ріллі, що підтверджується вищезазначеною довідкою сільської ради від 12.11.2013 року № 351. Однак, його сусідка, [PERSON], без його погодження як користувача суміжної земельної ділянки в порушення його прав здійснила перенесення огорожі вглиб його земельної ділянки та незаконно захопила її частину, а тому під час приватизації відповідачкою земельної ділянки, він не поставив свого підпису у Акті встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі та передачу на зберігання межових знаків, в якому було зазначено, що суміжними землекористувачами ніяких претензій при встановленні зовнішніх меж землекористування не виявлено, межі погоджені та не викликають спірних питань. З приводу існуючого спору щодо суміжного землекористування він неодноразово усно звертався до Чапаєвської сільської ради з приводу порушення його прав як землекористувача. Також 11.05.2012 року ним до Чапаєвської сільської ради було подано письмову заяву з проханням розібратися у спірних питаннях, що виникли між сусідами. Проте, порушення його права не припинилося і до сьогодні, а Чапаєвська сільська рада на його звернення не відповідала. Крім того, всупереч існуючого спору з приводу суміжного землекористування, порушуючи його права, 05 червня 2014 року Чапаєвська сільська рада приймає рішення № 233-52-VІ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність гр. України [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради Таращанського району та передачу їй у власність земельні ділянки в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради по вул. Затонського, 16 загальною площею 0,3904 га: з них для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га кадастровий номер 3224487701:01:013:0038, для ведення особистого селянського господарства - 0,1404 га кадастровий номер 3224487701:01:013:0039. В судовому засіданні позивач та його представник, не заперечуючи факту відсутності у нього будь-яких документів, зокрема і акту відведення земельної ділянки, яка перебуває у нього в користуванні, в натурі, на яких були б зображені її межі та конфігурація, підтримали його позовні вимоги в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, в обгрунтування яких також послались на висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №5572/16-41від 19.08.2016 року, яким було встановлено той факт, що площа фактичного користування земельними ділянками для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства [PERSON] становить 0,3911 га, що не відповідає площі првоустановчим документам. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали в повному обсязі з підстав наведених в запереченні на позов, зазначивши зокрема, що відповідач є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, (зокрема і цілої криниці) що знаходяться за адресою с.Чапаєвка на даний час змінено назву на с. Калинове по вулиці Затонського, 16 Таращанського району Київської області. Даний житловий будинок з господарським будівлями та спорудами розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,2500 га. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, які раніше надавались їм в користування. Статтею 116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України, шо діє з 2002 року, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, що перебуває у його користуванні, звертається до відповідної районної державної адміністрації або відповідної сільської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. В 2013 році [PERSON], як власник житлового будинку звернулася до Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області з письмовою заявою про передачу їй у приватну власність земельних ділянок в с. Чапаєвка по вул.Затонського, 16, загальною площею 0,3904 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1404 га. Для цього нею було надано зокрема, схематичний план земельних ділянок, правовстановлюючий документ на житловий будинок. Пізніше 22 липня 2013 року рішенням за № 196-42-VІ Чапаєвської сільської Таращанського району Київської області [PERSON] було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність громадян для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. Власником сусіднього житлового будинку, що розташований по вулиці Затонського, 18 в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області є позивач [PERSON]. Як вбачається з наданого позивачем договору купівлі-продажу житлового будинку 03 червня 2008 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою по вул. Затонського, 18 в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області. Відповідно до п. 3.1 розділу 3 «Перехід права власності на житловий будинок» вище зазначеного договору, передбачено, що право власності на житловий будинок переходить до покупця з моменту державної реєстрації цього договору. Як вбачається з копії [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 22250538 від 23.03.2009 року, [PERSON] лише 23.03.2009 року після державної реєстрації набув права власності на житловий будинок, що розташований по вулиці Затонського, 18 в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області. За життя попередній власник даного житлового будинку [PERSON], яка померла 24.11.2011 року, не реалізувавши своє право щодо приватизації присадибної земельної ділянки та неотримала на дану земельну ділянку правовстановлюючий документ - Державний акт про право власності на земельну ділянку, а тому жодних актів відведення в натурі вищезазначеної земельної ділянки позивачеві чи попередньому власнику житлового будинку не має та і бути не може. Підставою для набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Тобто, будучи власником житлового будинку, що розташований по вул. Затонського, 18 в селі Чапаєвка [PERSON] до відчуження його позивачеві не реалізувала своє право, щодо приватизації (чи укладенню договору оренди) присадибної земельної ділянки. Крім того, відповідно до умов договору купівлі-продажу вона продала [PERSON] лише житловий будинок, до якого прилягають господарські будівлі та споруди. А тому станом на 23.09.2009 року і на даний час власником земельної ділянки на якій розташований житловий будинок, який належить позивачеві є Калиновецька (Чапаєвська) сільська рада Таращанського району Київської області і тому питання, щодо виділення та передачі даної земельної ділянки фізичній особі повинно вирішуватися згідно з вимогами ЗК України. За ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших обєктів загального користування. Статтею ст. 92 ЗК України визначено, що право постійного користування - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Ст. 120 ЗК України передбачає, що право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Так, позивач помилково вважає, що у попереднього власника житлового будинку [PERSON] перебувала у користування присадибна земельна ділянка та після купівлі житлового будинку право користування даною земельною ділянкою повинно було перейти до нього, проте відповідно до ч. 2 статті 92 та ст. 120 ЗК України таке право за позивачем не передбачено. Оскільки як вбачається з наданих суду разом з запереченням Чапаєвською сільською радою Таращанського району Київської області записів в земельно-шнуровій книзі за період 1995-2008 р.р. за особовим рахунком, який був зареєстрований за [PERSON] під житловим будинком (під забудову) рахується земельна ділянка загальною площею 0,07 га., тому в даному випадку позивач має право через відповідне рішення органу місцевого самоврядування реалізувати своє право на отримання у приватну власність чи в оренду земельну ділянку площею 0,07 га. Крім того, відповідно з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 5572/16-41 від 19.08.2016 року, (питання №2) встановлено, що загальна площа земельної ділянки, яка перебуває фактично у користуванні [PERSON] складає 0,2681 га. Тобто вище вказаної площі земельної ділянки в цілому вистачає для обслуговування та будівництва житлового будинку та господарських будівель та споруд. Крім того, 13 серпня 2013 року за участю [PERSON] представника Калиновецької (Чапаєвської) сільської ради Таращанського району Київської області та суміжних землекористувачів було проведено відновлення межових знаків та погодження меж земельних ділянок. Дані дії проводилася виключно по межах, які існували до передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки. Також для відновлення межових знаків, для складання даного акту сільською радою був запрошений і [PERSON], який відмовився брати участь у складанні даного акту. Враховуючи небажання позивача брати участь у погодженні меж суміжних землекористувачів, 05.03.2014 року комісією в складі голови постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин і екології [PERSON] та членів комісії [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було проведено обмір земельної ділянки, яка згодом була передана [PERSON] у власність. За результатами обміру даної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою вул. Затонського, 16 с. Калинове (Чапаєвка) Таращанського району Київської області, було встановлено, що земельна ділянка становить 0,3904 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1404 га. при цьому межові знаки не порушені. Також, дана комісія рекомендувала погодити встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі. Згодом сесією Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області 05 червня 2014 року відповідно до вимог ЗК України було проведено затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність громадян для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. На даний час [PERSON] реалізувала своє право на безкоштовну приватизацію земельних ділянок та отримала у власність земельні ділянки в с.Чапаєвка по вул. Затонського, 16, загальною площею 0,3904 га з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1404 га. На даний час це право зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України. Представник Чапаєвської сільської ради, яка після того як згідно постанови Верховної [PERSON] України від 04.02.2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» село Чапаєвка Таращанського району Київської області було перейменовано на село Калинове, відповідно до рішення цієї ж ради від 29 лютого 2016 року № 37-07-VII була перейменована на Калиновецьку сільську раду, позов не визнав з мотивів наведених у запереченні на позов, вважаючи, що своїм рішенням № 233-52-VІ від 05 червня 2014 року, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність гр-ці України [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради Таращанського району та передано їй у власність земельні ділянки в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради по вул. Затонського, 16 загальною площею 0,3904 га, з них: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га кадастровий номер 3224487701:01:013:0038, для ведення особистого селянського господарства - 0,1404 га кадастровий номер 3224487701:01:013:0039, ніяким чином не були порушені права позивача [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача та його представника, заперечення відповідача [PERSON] та її представника, представника Чапаєвської (після декомунізації Калиновецької) сільської ради, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 червня 2008 року позивач [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, що розташований в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області по вул. Затонського, 18. В п. 1.1. Договору зазначається, що до будинку прилягають господарські будівлі та споруди: сарай цегляний, позначений «Б», 1/2 частина колодязя- з/б кільця, позначена «№1». Відповідно до п. 3.1 розділу 3 «Перехід права власності на житловий будинок» вище зазначеного договору, передбачено, що право власності на житловий будинок переходить до покупця з моменту державної реєстрації цього договору. Як вбачається з копії [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 22250538 від 23.03.2009 року, [PERSON] лише 23.03.2009 року після державної реєстрації набув права власності на житловий будинок, що розташований по вулиці Затонського, 18 в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області. За життя попередній власник даного житлового будинку [PERSON] не реалізувала своє право щодо приватизації присадибної земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні та не отримала на дану земельну ділянку правовстановлюючий документ, а тому на підставі ст. 120 ЗК України, яка діяла в редакції на момент набуття права власності позивачем [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, до нього, як набувача переходило право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Підставою для набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Тобто, будучи власником житлового будинку, що розташований по вул. Затонського, 18 в селі Чапаєвка [PERSON] до відчуження його позивачеві не реалізувала своє право, щодо приватизації (чи укладенню договору оренди) присадибної земельної ділянки. Крім того, відповідно до умов договору купівлі-продажу вона продала [PERSON] лише житловий будинок, до якого прилягають господарські будівлі та споруди. А тому станом на 23.09.2009 року і на даний час власником земельної ділянки на якій розташований житловий будинок, який належить позивачеві є Калиновецька (Чапаєвська) сільська рада Таращанського району Київської області і тому питання, щодо виділення та передачі даної земельної ділянки фізичній особі повинно вирішуватися згідно з вимогами ЗК України. Відповідач [PERSON], в свою чергу, є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, (зокрема і цілої криниці 1967 року збудови), що знаходяться за адресою с. Чапаєвка на даний час змінено назву на с. Калинове по вулиці Затонського, 16 Таращанського району Київської області. Даний житловий будинок з господарським будівлями та спорудами розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,2500 га.. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, які раніше надавались їм в користування. Статтею 116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України, шо діє з 2002 року, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, що перебуває у його користуванні, звертається до відповідної районної державної адміністрації або відповідної сільської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. В 2013 році [PERSON], як власник житлового будинку звернулася до Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області з письмовою заявою про передачу їй у приватну власність земельних ділянок в с. Чапаєвка по вул.Затонського, 16, загальною площею 0,3904 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1404 га. Для цього нею було надано зокрема, схематичний план земельних ділянок, правовстановлюючий документ на житловий будинок. Пізніше 22 липня 2013 року рішенням за № 196-42-VІ Чапаєвської сільської Таращанського району Київської області [PERSON] було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність громадян для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. 13 серпня 2013 року за участю [PERSON] представника Калиновецької (Чапаєвської) сільської ради Таращанського району Київської області та суміжних землекористувачів було проведено відновлення межових знаків та погодження меж земельних ділянок. Дані дії проводилася виключно по межах, які існували до передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки. Також для відновлення межових знаків, для складання даного акту сільською радою був запрошений і [PERSON], який відмовився брати участь у складанні даного акту. Враховуючи небажання позивача брати участь у погодженні меж суміжних землекористувачів, 05.03.2014 року комісією в складі голови постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин і екології [PERSON] та членів комісії [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було проведено обмір земельної ділянки, яка згодом була передана [PERSON] у власність. За результатами обміру даної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою вул. Затонського, 16 с. Калинове (Чапаєвка) Таращанського району Київської області, було встановлено, що земельна ділянка становить 0,3904 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1404 га. при цьому межові знаки не порушені. Також, дана комісія рекомендувала погодити встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі. Згодом сесією Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області 05 червня 2014 року відповідно до вимог ЗК України було проведено затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність громадян для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. На даний час [PERSON] реалізувала своє право на безкоштовну приватизацію земельних ділянок та отримала у власність земельні ділянки в с.Чапаєвка по вул. Затонського, 16, загальною площею 0,3904 га з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1404 га. На даний час це право зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України. Проте відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 5572/16-41 від 19.08.2016 року площа фактичного користування земельними ділянками для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства [PERSON] становить 0,3911 га. Площа фактичного використання не відповідає площі згідно правовстановлюючим документам. Невідповідності описані в дослідницькій частині висновку та відображені в Додатках №№ 1, 2, 3, 4 до висновку, зокрема площа відхилення фактичних меж земельних ділянок (лінія між точками від А до Б зеленого кольору), що належать [PERSON] в бік суміжної земельної ділянки, якою користується [PERSON] (згідно кадастрових планів, наявних в проекті землеустрою, виготовленим ПП «Обрій» в 2014 році (Проект землеустрою, арк. 14, 15) та поземельної книги, відкритої відділом Держземагентства у Таращанському районі 30.04.2014 року (Том 2, а.с. 10, 19) від меж згідно наданих координат, становить 0,0048 га, або 48 кв.м, розміри відхилення становлять від 0,11 м до 0,47 м. Площа відхилення позначена контуром з штрихуванням лініями зеленого кольору, розміри відхилення позначені цифрами також зеленого кольору. Крім того, відповідно з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 5572/16-41 від 19.08.2016 року, (питання №2) встановлено, що загальна площа земельної ділянки, яка перебуває фактично у користуванні [PERSON] складає 0,2681 га. Тобто вище вказаної площі земельної ділянки в цілому вистачає для обслуговування та будівництва житлового будинку та господарських будівель та споруд. Згідно вимог\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог\~ст. 152 Земельного кодексу України\~держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог\~ст. 158 ЗК України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян, і додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. В даному випадку орган місцевого самоврядування за заявою позивача мав би вирішити земельний спір, який виник між сторонами у справі, та прийняти відповідне рішення. Згідно вимог\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За вимогами ст.\~ст. 57-59 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] та його представники не надали суду достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги в частині того, що прийняттям рішення Чапаєвської сільської ради № 233-52-VІ від 05 червня 2014 року, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність гр. України [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради Таращанського району та передано їй у власність земельні ділянки в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради по вул. Затонського, 16 загальною площею 0,3904 га, з них: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га кадастровий номер 3224487701:01:013:0038, для ведення особистого селянського господарства - 0,1404 га кадастровий номер 3224487701:01:013:0039, були порушені права позивача щодо набуття права користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою вул. Затонського, 18 с. Чапаєвка Таращанського району Київської області в порядку, передбаченому ст. 120 ЗК України в редакції яка діяла на момент переходу права власності на житловий будинок з господарською будівлею та спорудою, розташованою за вказаною адресою, в межах та розмірах, якими користувалася попередній власник, площею, як помилково вважає позивач, 0,35 га, оскільки до нього як набувача переходило право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, тобто в тому фактичному розмірі 0,2681 га, який встановлений відповідно з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 5572/16-41 від 19.08.2016 року, (питання №2). Так само, як не надано таких доказів і щодо попереднього розташування паркану на межі земельних ділянок, яка визначається посередині криниці між земельними ділянками, що знаходяться по вул. Затонського, 16 та вул. Затонського, 18 в с. Чапаєвка Таращанського району Київської області та доказів перенесення відповідачем [PERSON] вказаного паркану в сторону земельної ділянки позивача [PERSON], оскільки сам позивач та його представники не заперечували факту відсутності у нього будь-яких документів, зокрема і акту відведення земельної ділянки, яка перебуває у нього в користуванні, в натурі, на яких були б зображені її межі та конфігурація. Судом критично оцінються показання свідка [PERSON], який повідомив, що брав участь у копанні криниці, проте його покази не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він вказав, що в 1976 році було викопано криницю, а згідно технічного паспорту рік збудови криниці, яка в цілому належить відповідачу [PERSON] -1967 рік і взагалі відповідно до правовстановлюючих документів за власниками сторонами по справі рахуються 1? криниці. Також до показів свідка - [PERSON] жительки м. Києва потрібно ставитись критично, оскільки як вбачається з її показань їй нічого фактично невідомо про земельний спір, та вона навіть не памятає в якому році закінчила школу у с. Чапаєвка та коли повернулася назад туди проживати. Тому як вона може памятати в якому році побудована криниця та де стояв паркан між земельними ділянками. А тому, враховуючи наведене, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, в частині зобовязання відповідача [PERSON] перенести межу та паркан відповідно до Додатків №№ 2-4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 5572/16-41, виходячи з того, що площа відхилення фактичних меж земельних ділянок (лінія між точками від А до Б зеленого кольору), що належать [PERSON] в бік суміжної земельної ділянки, якою користується [PERSON](згідно кадастрових планів, наявних в проекті землеустрою, виготовленим ПП «Обрій» в 2014 році (Проект землеустрою, арк. 14, 15) та поземельної книги, відкритої відділом Держземагентства у Таращанському районі 30.04.2014 року (Том 2, а.с. 10, 19) від меж згідно наданих координат, становить 0,0048 га, або 48 кв.м, розміри відхилення становлять від 0,11 м до 0,47 м.. Площа відхилення позначена контуром з штрихуванням лініями зеленого кольору, розміри відхилення позначені цифрами також зеленого кольору. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд

Outcome: partial