Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що за рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21.09.2009 року з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.02.2002 року і до досягнення дочкою повноліття. В даний час він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, так як не працює, і не має стабільного заробітку. Крім того він має нову сім»ю і проживає та перебуває у фактичному шлюбі з іншою жінкою і з нею спільно виховує двох неповнолітніх дітей, тому просить зменшити розмір аліментів, на утримання неповнолітньої дочки та просить стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила зменшити розмір аліментів, так як позивач не працює та має іншу сім»ю, в якій виховує двох дітей теперішньої дружити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила і суду пояснила, що дочка постійно хворіє, а тому потребує додаткових витрат. Крім того у дітей, яких він виховує з співмешканкою є батько, а тому він повинен утримувати своїх дітей. А тому вважає, що позивач спроможний сплачувати аліменти згідно рішення суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що за рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21.09.2009 року з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] 10.10.2004 року стягуються аліменти в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 70 Закону України Про виконавче провадження із заробітної плати боржника у разі стягнення аліментів може бути утримано 50 % заробітної плати, а з позивача стягнуто 1\\3 частину всіх видів заробітку, а тому суд вважає, що його права не порушені. Твердження представника позивача, що позивач не має роботи, знаходиться на обліку в центрі зайнятості, а також перебування його в фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка має двох неповнолітніх дітей, не можуть бути взяті до уваги, так як він являється працездатним і спроможним заробляти кошти на утримання дитини. Так як зменшення розміру аліментів може вплинути на матеріальне становище по утриманню дочки [PERSON] [INFO], яка свого заробітку не має, не здатна сама себе утримувати, а тому батьки зобовязані утримувати дитину, що відповідає вимогам ст.. 180,182 СК України. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed