Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що 10 лютого 2015 року між ПАТ «Криворіжхліб» та працівником підприємства [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики, згідно умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 7300,00 грн., з кінцевим строком повернення 10.02.2016 року. У звязку із розірвання трудового договору зобовязання по поверненню грошових коштів настало 10.06.2015 року. Відповідач [PERSON] не виконує зобовязання за договором внаслідок чого станом на 02.09.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 1646,01 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. 10 лютого 2015 року між ПАТ «Криворіжхліб» та [PERSON] укладено договір безпроцентної позики, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7300,00 грн., на умовах виплати щомісяця рівними частинами у розмірі 608,33 грн., на строк до 10.02.2016 року.(а.с.6). ПАТ «Криворіжхліб» належно виконано умови договору, що підтверджується відомістю про виплату грошей №17 від 23.02.2015 року.(а.с.7). Згідно наказу ПАТ «Криворіжхліб» за №176-к від 10.06.2015 року відповідач [PERSON] звільнений з підприємства 10.06.2015 року за власним бажанням.(а.с.5). Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обоязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. ст.\~6,\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Відповідно до\~ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до п.5.2 Договору, у випадку розірвання трудового договору з будь-яких підстав, Позичальник зобовязаний достроково повернути Позикодавцеві повну суму заборгованості за цим Договором, не пізніше останнього дня трудових відносин. (а.с.6). Так, відповідач [PERSON] станом на 02.09.2015 року не повернув позивачу повну суму заборгованості за договором позики від 10.02.2015 року, внаслідок чого станом на 02.09.2015 року, у останнього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 1646,01 грн., що підтверджується наданою позивачем довідкою. (а.с.15). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості згідно умов Договору - не повернув, чим порушив ст. 526 ЦК України та умови Договору. Враховуючи порушення відповідачем умов договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Криворіжхліб» сплачені судові витрати по справі у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved