Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що він з відповідачем 16 вересня 2000 року уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, в них відсутні спільні інтереси та взаємопорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо більше восьми років, спільного господарства не ведуть, на даний час він проживає з іншою жінкою і має намір створити з нею сім`ю, а тому позивач вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 16 вересня 2000 року виконкомом Новоборівської селищної ради Володарсько - Волинського району Житомирської області, актовий запис №19. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 28.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу місця проживання відповідача, копію ухвали від 28.04.2021 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 06.05.2021 року, про що свідчить його підпис в повідомленні. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2000 року виконкомом Новоборівської селищної ради Володарсько - Волинського району Житомирської області, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя [PERSON] від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про народження. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, в них відсутні спільні інтереси та взаємопорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо більше восьми років, спільне господарство не ведуть, на даний час позивач проживає з іншою жінкою і має намір створити з нею сім`ю, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved