Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів в якій просить суд зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 14 серпня 2014 року на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з ј частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явилась, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд в їх задоволенні відмовити. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, судом встановлено, що з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2014 року (справа №185/7819/14ц) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу). 15 квітня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по цивільній справі № 185/1057/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд керується положеннями ч. 1 ст. 192 СК України, яка передбачає що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Викладене приводить до висновку , що сімейний та матеріальний стан позивача змінився і він зобов`язаний утримувати двох дітей, тому вбачаються підстави для зменшення розміру аліментів, які стягнуто з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved