Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що на підставі рішення Маріупольської міської ради між відповідачем та [PERSON] 07.09.2009 року було укладено договір оренди земельної ділянки. 28.08.2015 року [PERSON] було подано до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт. 18.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила об`єкт незавершеного будівництва, який складається з багатоквартирного житлового будинку, готовністю 8%. 06.06.2019 року [PERSON] через Центр надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради було подана заяву про передачу в оренду земельної ділянки при переході права власності на об`єкти нерухомого майна для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Маріупольська міська рада рішенням від 05.09.2019 року відмовила у наданні в оренду земельної ділянки. У зязку з чим, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради № 7/44-4364 від 05.09.2019 року «Про надання в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] громадянці [PERSON] »; зобов`язати Маріупольську міську раду укласти з [PERSON] договір оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,301 га, кадастровий номер 1312300000:046016:0195 на тих самих умовах як із попереднім землекористувачем. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.10.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 01.11.2019 року відповідачем подано відзив на позов, в якому останній не погоджується із позовом та просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі. 04.11.2019 року позивачем надано відповідь на відзив Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.01.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, та відсутністю позивача. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. В судове засідання представник відповідача та третя особа не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не інформували, тому суд визнає причину неявки представника відповідача та третьої особи неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позовпідлягає до задоволенню, враховуючи наступне. На підставі рішення Маріупольської міської ради від 07.07.2009 року № 5/34-5615 « Про надання земельної ділянки по [ADDRESS] приватному підприємцю [PERSON] » між Маріупольською міською радою( Орендодавець) та приватним підприємцем [PERSON] (Орендар) 07.09.2009 року бцло укладено договір оренди земельної ділянки. Відповідно до п.1.1. Договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по [ADDRESS] . В оренду передається земельна ділянка площею 0,301 га (п.2.1. Договору). Згідно з п.3.1. Договору, договір укладено терміном на 10 років. Умовам и Договору передбачено. Що земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку: одно-трьох поверхова забудова ( будівництво та послідуюче функціонування багатоквартирного будинку) (п.5.1. Договору). Відповідно до п. 6.5. Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 (п`яти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі об`єкту оренди. Договір оренди земельної ділянки було підписано сторонами та 11 вересня 2009 року книзі про державну реєстрацію договорів оренди землі вчинено запис №04.06.162.01371 та передано земельну ділянку Орендарю на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки. 28\~серпня 2015\~року [PERSON] \~було подано\~до Департаменту\~державної архітектурно-будівельної\~інспекції у\~Донецькій області\~декларацію про\~початок виконання\~будівельних робіт:\~будівництво багатоквартирного\~житлового будинку\~по [ADDRESS] . Вказана Декларація була зареєстрована за №ДЦ 082 152 410\~214. 18 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила об`єкт незавершеного будівництва, який складається з багатоквартирного житлового будинку, готовністю 8% (вісім відсотків). літ. А-1. загальною площею 195 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці - Маріупольської міської ради площею 0,0301 га. кадастровий номер 1412300000:04:016:0195, за адресою: [ADDRESS] (один). 06 червня 2019 року [PERSON] через Центр надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради було подано заяву про передачу в оренду земельної ділянки при переході права власності на об`єкти нерухомого майна для будівництва та обслуговування багатотоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . До заяви про передачу в оренду земельної ділянки було додано заяву [PERSON] від 01 червня 2019 року з проханням припинити дію договору оренди земельної ділянки від 07.09.2019 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав за нерухоме майно від 11.09.2009 року. Маріупольська міська рада рішенням від 05.09.2019 №7/44-4364 «Про надання в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] громадянці [PERSON] » відмовила у наданні в оренду земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер 1412300000:04:016:0195) площею 0.0301 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (одно-трьохповерхова забудова( будівництво та послідуюче функціонування багатоквартирного жилого будинку) по [ADDRESS] громадянці [PERSON] . Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно преамбули Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування. За приписами п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. У відповідності до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації. Згідно з\~ст.\~1\~Закону України\~«Про адміністративні\~послуги»:\~1)\~адміністративна послуга\~-\~ результат\~здійснення владних\~повноважень суб`єктом\~надання адміністративних\~-\~за заявою\~фізичної або\~юридичної особи,\~спрямований на\~набуття,\~зміну чи\~припинення прав\~та/або\~обов`язків\~такої особи\~відповідно до\~закону;\~3)\~суб`єкт\~надання адміністративної\~послуги -\~орган виконавчої\~влади,\~інший державний\~орган,\~орган влади\~Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування. їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону зализати адміністративні послуги. Аналогічна норма закріплена у ст. 10 Закону України «Про адміністративні послуги», в якій встановлено, що граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом. У разі якщо законом не визначено граничний строк надання адміністративної послуги, цей строк не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання суб`єктом звернення заяви та документів необхідних для отримання послуги. Статтею 12 Закону України «Про адміністративні послуги» передбачено, що Центр надання адміністративних послуг - це постійно діючий робочий орган або структурний підрозділ місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, що зазначений у частині другій цієї статті, в якому надаються адміністративні послуги через адміністратора шляхом його взаємодії з суб`єктами надання адміністративних послуг. Проте, Маріупольська міська рада у порушення вказаних норм законодавства України прийняла оскаржуване рішення після спливу 3 місяців з дня звернення [PERSON] до Центру надання адміністративних послуг, тобто рішення №7/44-4364 від 05.09.2019 року прийнято Маріупольською міською радою з порушенням встановлених строків. Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Як передбачено ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, и передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.. Так, за змістом ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Так. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статей 1, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог зе6мельного законодавства. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачені істотні умови договору оренди землі, зокрема це: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки),\~строк дії\~договору оренди,\~орендна плата\~із зазначенням\~її розміру,\~індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Як передбачено ст. 141 Земельного кодексу України та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Між тим ст. 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. З ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Таким чином, аналізуючи вищенаведене можна зробити висновок, що діючим законодавством України закріплено право нового власника нерухомого майна на укладення договору оренди земельної ділянки на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього власника нерухомого майна та землекористувача. З моменту виникнення права власності у [PERSON] права власності на незавершене будівництво, яке складається з багатоквартирного житлового готовністю 8%, літ. А-1, загальною площею 195 кв.м. за адресою: [ADDRESS] до неї перейшло право оренди земельної ділянки площею 0,301 га, кадастровий номер 1412300000:04:016:0195, за адресою: [ADDRESS] , на тих самих умовах. Позивачем [PERSON] , як новим власником незавершеного будівництва, яке складається з багатоквартирного житлового будинку, готовністю 8%, були здійснені всі необхідні дії для переоформлення права оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,301 га, кадастровий номер1412300000:04:016:0195. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання не законним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/44-4364 від 05.09.2019 року є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. З огляду на викладене, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи понесені позивачем у розмірі 768,40 грн. - витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з Маріупольської міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved