Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500945687 від 09.06.2014 року на загальну суму 48473,86 грн. та 1218,00 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, а також вказує, що заборгованість виникла в звязку із скрутним фінансовим становищем (зниженням заробітної плати та ростом цін). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 09.06.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» (надалі позивач) та фізична особа [PERSON] (надалі відповідач) уклали кредитний договір, згідно з умовами якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 30863,39 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача, у строк з 09.06.2014 року до 10.06.2017 року. В порушення умов Договору, Відповідач, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 30189,72 грн., за відсотками 6551,02 грн. та по комісії 9333,12 грн.. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобовязаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 19.11.2015 року розмір неустойки становить: штраф - 2400,00 грн.. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору Відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобовязання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. З наведеного вбачається, що у позивача наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором та нарахованих: заборгованості по процентах за користування кредитом, заборгованості по комісії та штрафу, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, понесені ним судові витрати в розмірі 1218,00 грн..

Outcome: approved