Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 15 жовтня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримував кредит на суму 14000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 44488 гривень 93 копійки, яка складається з наступного: 12104 гривні 64 копійки заборгованість за кредитом, 27839 гривень 58 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1950 гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина), 2094 гривні 71 копійка штраф (процентна складова). Окрім того, позивач просить стягнути на свою користь судовий збір 1378 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач надав письмові заперечення, в яких вказав, що просить відмовити в задоволенні позовних вимог в сумі 32384,29 гривень (заборгованість за комісією, пенею та штрафами), застосувавши Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № б/н від 15 жовтня 2012 року, який укладений між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та фізичною особою [PERSON] вбачається, що банк надає останньому кредит в сумі 14000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки, а він зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути його банку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за договором кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідача пеню та комісію в сумі 1950,00 грн, штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2094,71 грн. (процентна складова), яка рахується з суми позову.

Outcome: partial