Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення відшкодування збитків. В позовній заяві позивач вказує, що 24 грудня 2015 року між ним та відповідачем був укладений Договір про надання електромонтажних послуг № 40, згідно умов якого відповідач повинен був встановити обладнання з моменту передоплати 100% вартості матеріалів відповідно до сертифікації протягом 10 днів з моменту надходження грошей. Позивачем 24 грудня 2015 року була сплачена грошова сума в розмірі 14\~256 грн. 00. Але відповідачем до теперішнього часу не виконані умови договору. Тому позивач просить суд відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути з відповідача на його користь суму грошових збитків в розмірі 14\~256 грн. 00 коп. В судове засідання сторони не зявились. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Двічі поверталися конверти, надіслані на юридичну адресу відповідача, із відміткою «по закінченню терміну зберігання». Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Позов позивача надійшов до суду 24 березня 2016 року. Таким чином, дії відповідача по неотриманню поштової кореспонденції на адресу юридичної особи судом розцінюються як його намір на затягування строку розгляду справи, що є порушенням як положень ЦПК України, так і пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також підриває авторитет правосуддя та створює умови існування правового нігілізму в державі. Для уникнення зловживань з боку учасників процесу з метою затягування судового розгляду суд повинен активно сприяти забезпеченню пришвидшення судового розгляду, додержуючись при цьому неупередженості та процесуальних прав сторін. Також згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, у разі повторної неявки відповідача, повідомленого про дату судового засідання, тобто незалежно від поважності причин його неявки, навіть якщо вони є поважними, суд на підставі наявних у справі доказів вирішує справу (постановляє заочне рішення). Останні слова взяті в дужки і це означає лише як альтеративне вирішення справи: або ухвалення звичайного рішення, якщо позивач не погоджується на заочне рішення (це вимога ч.1 ст. 224 ЦПК України), або ухвалює заочне рішення при згоді на це позивача. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-227 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 24 грудня 2015 року між ТОВ «Компанія МВО» та [PERSON] був укладений Договір про надання електромонтажних послуг № 40 (надалі Договір), згідно умов якого відповідач (Виконавець) зобовязався провести установку та наладку охоронної сигналізації на обєкті позивача (п. 11 Договору). \\а.с. 6\\ Відповідно до п. 3.1 Договору Виконавець приступає до установки обладнання з моменту надходження передоплати в розмірі 100% вартості матеріалів згідно специфікації. Строки установки обладнання 10 робочих днів з моменту надходження коштів. \\а.с. 6\\ Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно копії Квитанції до прибуткового касового ордера № 094 від 24 грудня 2015 року, [PERSON] сплатив грошову суму в розмірі 14\~256 грн. 00 коп. за обладнання згідно договору № 40 від 24.12.2015 року. \\а.с. 8\\ Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач не виконав свої зобовязання за Договором. 24 березня 2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача про повернення грошових коштів в розмірі 14\~256 грн. 00 коп. у звязку з невиконання умов договору. \\а.с. 10\\ Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.\~ Суд вважає, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за Договором, сплатив за роботу відповідачу, а останній в свою чергу порушив умови Договору, своєчасно не приступив до встановлення обладнання після 10 робочих днів з моменту надходження грошей і до теперішнього часу. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає грошова сума в розмірі 14\~256 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved