Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд припинити право відповідача на 7/48 часток квартири за адресою вул. Подлєпи, 20/38, зі стягненням грошової компенсації, та визнанням за позивачем права власності на зазначену частку. Відповідач надала заперечення, відповідно до якого не погодилась із сумою компенсації за частку квартири, вказала, що дана частка коштує 41784грн., і тому просила відмовити у позові. В судове засідання сторони не з,явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач позов визнала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступного. Квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Подлєпи, 20/38, належить: 1/12, 1/16 частини [PERSON]; 7/16, 5/12 [PERSON] (а.с.51-52). Згідно з положеннями ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Правовідносини між сторонами регулюються ст. 365 ЦК України, відповідно до норм якої, право особи на часту у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майна за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Суду не представлено доказів того, що частка відповідача може бути виділеною в натурі і квартира підлягає поділу, тобто не спростовані положення п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України, які є самодостатніми підставами для ухвалення рішення про припинення права на частку у спільному майні. Суду доведено, що частка відповідача є незначною, крім того згідно інформації з реєстру речових прав (а.с.49), відповідач має інше житло і не проживає у спірному житлі, тобто припинення права не завдасть істотної шкоди її інтересам. Згідно висновку з незалежної оцінки вартість спірної частини квартири становить 15932 грн.(а.с.13). Позивачем внесено на депозитний рахунок 15932 грн. (а.с.2). Відповідач надала заяву про визнання позову, і таким чином погодилась з розміром компенсації. Таким чином підлягає задоволенню вимога про припинення права власності на 7/48 часток спірної квартири відповідача, зі стягненням на користь відповідача грошової компенсації з депозитного рахунку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином підлягає задоволенню вимога про визнання права власності на спірну частку квартири. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved