Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він після смерті отчима - [PERSON] , 1949 р.н., отримав за заповітом спадщину, а саме 5/6 часток квартири під номером [ADDRESS] . На даний час за вказаною адресою зареєстрований лише рідний брат померлого [PERSON] - [PERSON] (відповідач по справі). Фактично останній не мешкає за зазначеною адресою більше тридцяти років. Останні відомості, які є про нього це довідка про судимість, за якою він відбував покарання з 29.08.1991 року по 13.10.2004 року та звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 м. 26 дн. Після звільнення він прибув на пару днів до міста Суми та потім забрав свої речі та зник у невідомому напрямку. Жодної можливості з ним зв`язатися не має, на поховання рідного брата він не приїхав, де на даний час фактично мешкає можливості дізнатися не має. За таких обставин позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30.09.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті суду від 12.11.2020 року https://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/ogoloshenia_pro/, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надав. Від Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.09.2020 року, позивачу [PERSON] належить 5/6 часток квартири під номером [ADDRESS] . (а.с.9) Як вбачається з довідки КП «Сумижилкомсервіс»\~Сумської міської\~ради за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] (помер [INFO] ) та його брат [PERSON] відповідач по справі (а.с.5). Згідно з довідкою про судимість, відповідач [PERSON] відбував покарання з 29.08.1991 року по 13.10.2004 року та був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 м. 26 дн. (а.с.6) Проте після звільнення відповідач прибув на пару днів до міста Суми забрав свої речі та зник у невідомому напрямку. Жодної можливості з ним зв`язатися у позивача [PERSON] не має. Допитані у\~судовому засіданні\~свідки [PERSON] \~та [PERSON] \~кожен окремо\~підтвердили факт\~не проживання [PERSON] протягом тривалого часу без поважних причин за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні У силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідач не вносить плату за комунальні послуги, не проживає в жилому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідача від права користування даною квартирою без наміру збереження права користування нею. Таким чином, враховуючи положення наведених норм житлового законодавства, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved