Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 05 серпня 2016 року о 13.30 годині в Біляївському районі Одеської області на 14 км. траси М-05 (Київська траса), [PERSON] керував трактором NEW HOLLAND Т8/390 рухаючись у напрямку м. Київ, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA державний під керуванням [PERSON] . 23 вересня 2016 року постановою Біляївського районного суду Одеської області [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю SKODA OCTAVIA, який належить [PERSON] на праві приватної власності, завдані значні технічні ушкодження. До теперішнього часу у добровільному порядку ані [PERSON] , ані Селянське (фермерське) господарство «Сільгосппром» відшкодовувати завдані [PERSON] в результаті ДПТ збитки відмовляються. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Та, у своїй відповіді на відзив зазначив, що наданий ним Звіт № 5504 є належним та допустимим доказом на підтвердження заявленої суми вартості відновлювальних робіт, яку необхідно стягнути з відповідачів по справі. Представник відповідача у судовому засіданні був присутнім та у відзиві наданому до суду, просив задовольнити позовні вимоги позивача частково. Просить стягнути з [PERSON] та СФГ «Сільгосппром» матеріальну шкоду у розмірі 126261, 14 грн. Обґрунтовує це тим, що відповідач частково визнає обставини по справі, а саме факт скоєння ДТП 05.08.2016 року, винесену постанову суду від 23.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП, також визнає те, що [PERSON] у момент скоєння ДТП працював трактористом на підприємстві, транспортний засіб, на якому скоєно ДТП, належить підприємству, під час ДТП [PERSON] виконував трудові обов`язки та те, що цивільно-правова відповідальність власника трактору не була застрахована. Однак, не погоджуючись з заявленою сумою вартості відновлювального ремонту, яка складає 232173,89 грн., вважає, що з відповідачів слід стягнути лише суму матеріальних збитків заподіяних власнику авто, яка відповідно Звіту № 5504 склала 126261,14 грн. і визнається відповідачем, як реальна сума збитку. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2016 року о 13.30 годині в Біляївському районі Одеської області на 14 км. траси М-05 (Київська траса), [PERSON] керував трактором NEW HOLLAND Т8/390 державний номерний знак [NUMBER] рухаючись у напрямку м. Київ, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. (а.с. 8). У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю SKODA OCTAVIA державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності, завдані технічні ушкодження. Відповідно до висновку Звіту № 5504 вартість відновлювального ремонту заподіяного власникові автомобіля SKODA OCTAVIA державний номерний знак [NUMBER] , на дату оцінки складає 232173,89 грн. (а.с. 11-29). Згідно відповіді Селянського (фермерського) господарства «Сільгосппром» вих. № 2017/11 від 21.11.2017: [PERSON] , [INFO] на момент ДТП, тобто на 05 серпня 2016 року перебував у трудових відносинах з Селянським (фермерським) господарством «Сільгосппром». Працював трактористом з 01 серпня 2014 року(наказ №3-ВК від 01.08.2014). [PERSON] 01 листопада 2017 року звільнився за власним бажанням(наказ №1-ВК від 31.10.2017);трактор NEW HOLLAND Т8/390 державний номерний знак [NUMBER] , яким у день ДТП керував [PERSON] належить Селянському (фермерському) господарству «Сільгосппром» на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серії [NUMBER] ;під час ДТП, керуючи трактором 05 серпня 2016 року, [PERSON] виконував свої трудові обов`язки;згідно законодавства України страхування не є обов`язковим, тому цивільно- правова відповідальність власника трактора на момент ДТП не була застрахована (а.с. 9-10). До теперішнього часу у добровільному порядку ані [PERSON] , ані Селянське (фермерське) господарство «Сільгосппром» не відшкодували завдані [PERSON] в результаті ДПТ збитки. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, зокрема в пунктах 4, 8 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні з`ясувати, який суб`єкт і на якій правовій підставі володіє відповідним транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно відповіді директора СФГ «Сільгосппром» від 27.11.2017 року, [PERSON] , на момент скоєння ДТП, 05.08.2016 року перебував у трудових відносинах з господарством та працював трактористом з 01.08.2014 року (Наказ № 3-ВК від 01.08.2014 року) та на час скоєння ДТП, керуючи трактором, який належить підприємству, виконував трудові обов`язки. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. А у відповідності до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, оскільки шкода [PERSON] завдана з вини [PERSON] який керував трактором NEW HOLLAND Т8/390 державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є Селянське (фермерське) господарство «Сільгосппром» (ЄРДПОУ 25416983) (а.с.10) та перебував в трудових відносинах з підприємством, то обов`язок по відшкодуванню шкоди в даному випадку покладається на СФГ «Сільгосппром», як власника джерела підвищеної небезпеки та завдана працівником. Стаття 541 ЦК України, зазначає, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Таким чином, суд дійшов висновку, щодо безпідставності солідарного стягнення шкоди, про яке просить позивач. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, доказами у тому числі є висновки експерта. Згідно ч. 1, 3 ст. 102 ЦПК України - висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Так, позивачем на підтвердження заявлених матеріальних вимог надано до суду Звіт № 5504 про автотоварознавче дослідження для визначення матеріального збитку транспортного засобу, який визначає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 232173,89 грн. Згідно ст. 77 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, а тому позов підлягає задоволенню в заявленній сумі відшкодування, яка складає 232173,89 грн. Суд не погоджується з думкою представника відповідача, що стягненню підлягає тількі 126261,14 грн., оскільки висновок експерта зазначає суму відновлюванного ремонту, тобто суму яка має бути потрачена на досягнення мети поновлення первиного становища автомобілю. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial