Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором SAMDN52000108390424 від 10 квітня 2019 року в розмірі 49200 грн. 61 коп. Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 22 березня 2010 року, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість. У подальшому відповідач та АТ КБ «Приватбанк», 10 квітня 2019 року підписали Додаткову угоду, відповідно до якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та у строки вказані в п.1.5.2 Додаткової угоди. Строк повернення кредиту вказаний в п.1.3 Додаткової угоди до 25 жовтня 2019 року. У разі неналежного виконанням клієнтом зобов`язань, які передбачені договором п.1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості та умова про зміну процентної ставки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 16 грудня 2020 року має заборгованість в сумі 49200 грн. 61 коп., з яких: 2584 грн. 61 коп. заборгованість за кредитом; 0 грн. 46 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією, 46615 грн. 55 коп. заборгованість за пенею. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, де міститься підпис отримувача, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Будь-які клопотання чи заяви від неї не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. (ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.ст.76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому, частиною 2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до доводів позивача, викладених у позовній заяві, 22 березня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , шляхом підписання останньою заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, укладено кредитний договір без номеру,згідно з яким банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, при цьому відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором внаслідок чого утворилася заборгованість. У зв`язку з чим між відповідачем та АТ КБ «Приватбанк» 10 квітня до цього договору була підписана додаткова угода . Разом з цим, на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин позивачем до позовної заяви додано Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг підписану Разінковою І.А. 22 березня 2010 року та додаткову угоду до договору №SAMDN52000108390424 від 10 квітня 2019 року, в якій вказано, що вона укладена з метою створення сприятливих умов для виконання клієнтом зобов`язань за кредитним договором №SAMDN52000108390424 від 17 вересня 2013 року. Також до позовної заяви позивачем додано графік погашення боргу за реструктуризацію на термін 6 місяців, від 10 квітня 2019 року, розрахунок заборгованості за договором SAMDN52000108390424 від 10 квітня 2019 року, виписки по рахунках № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] з 10 квітня 2019 року по 16 грудня 2020 року. Інших доказів матеріали справи не містять. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про те, що додаткова угода SAMDN52000108390424 від 10 квітня 2019 року, якимось чином пов`язана з кредитним договором б/н від 22 березня 2010 року. Кредитний договір №SAMDN52000108390424 від 17 вересня 2013 року, на виконання якого укладено додаткову угоду, як про це йдеться в угоді, до позовної заяви не додано. Яким чином договір б/н від 22 березня 2010 року пов`язаний з кредитним договором №SAMDN52000108390424 від 17 вересня 2013 року, в позовній заяві не зазначено і доказів на підтвердження цього не надано. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором SAMDN52000108390424 від 10 квітня 2019 року, в сумі 49200 грн. 61 коп, оскільки заявлені позовні вимоги не обгрунтовано і не доведено, а відтак і задоволенню вони не підлягають. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати суд відносить на рахунок позвача.

Outcome: dismissed