Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що 02 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р25.217.70876, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 33500 грн. зі сплатою 3% річних, з погашенням кредиту та процентів за графіком щомісячних платежів встановлених кредитним договором. Відповідач зобовязання перед банком не виконала. 30.10.2015 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені ПАТ «Ідея Банк» на користь позивача. Відповідач не виконує свої зобовязання за договором внаслідок чого мається заборгованість перед позивачем в сумі 42583,28 грн. Просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечувала, зазначила, що не сплачує кредит у звязку з маленькою заробітною платою та відсутністю грошових коштів. Суд, заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. 02 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р25.217.70876, згідно умов якого відповідачу наданий кредит у розмірі 33500,00 грн., зі сплатою процентів 3% річних строком до 02.07.2019 року.(а.с.12-14). ПАТ «Ідея Банк» свої зобовязання перед відповідачем виконав перерахувавши на рахунок [PERSON] №26204000137803.980 від 02.07.2014 року грошові кошти у розмірі 28878,45 грн. попередньо відрахувавши страховий платіж у сумі 4621,55 грн. (а.с.15,22) 30 жовтня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» укладено договір факторингу №30/10-1 відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило позивачу право вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договорів та підтверджуються документацією.(а.с.16-21). Відповідно до витягу з додатку №2 до договору факторингу №30/10-1 від 30.10.2015 року позивач набув право вимоги заборгованості до відповідача в сумі 42583,28 грн., з яких: 25591,61 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 5460,17 грн. - прострочений борг, 11531,50 грн. - прострочені проценти.(а.с.24,25). Позивачем направлено відповідачу [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги з вимогою перераховувати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Р25.217.70876 від 02.07.2014 року на рахунок позивача. (а.с.11) Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. ст.\~6,\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Відповідно до\~ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Так за кредитним договором №Р25.217.70876 від 02.07.2014 року у [PERSON] перед позивачем мається заборгованість у розмірі 42583,28 грн., що підтверджується відповідними письмовими доказами та не заперечувалось відповідачкою під час розгляду справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконала, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, не повернула, чим порушила ст. 526 ЦК України та умови Договору. Враховуючи порушення відповідачкою умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» сплачені судові витрати по справі (а.с.4).

Outcome: approved