Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16.06.2005 року. Від попереднього шлюбу у відповідача була донька [PERSON], [INFO], яка на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 25.09.2006 року була ним усиновлена та зареєстрована як [PERSON]. Оскільки спільне життя не склалося 20.11.2012 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу остання разом з дітьми виїхала на проживати на іншу адресу. Після розірвання шлюбу відносини з усиновленою дитиною погіршились, вона відмовляється від спілкування та підтримки будь-яких стосунків з позивачем. Вважає, що подальше спільне проживання і виконання ним своїх батьківських обов'язків відносно усиновленої [PERSON] в подальшому не має сенсу та є неможливим, просив суд скасувати усиновлення ним, неповнолітньої [PERSON], [INFO], внести зміни до Державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON], виключивши його з відомостей про батька. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. В останнє судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні. В останнє судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи - Органа опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Органа опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради в судовому засіданні, вважала, що скасування усиновлення неповнолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON] є доцільним. В останнє судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи - Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16.06.2005 року. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 25.09.2006 року заяву [PERSON] про всиновлення [PERSON], [INFO], задоволено. Зобов'язано органи РАЦСу внести в актовий запис №450, складений Херсонським міським РАЦс 23.07.2002 року про народження [PERSON] наступні зміни: прізвище «[PERSON]» змінити на «[PERSON]», по-батькові «[PERSON]» на «[PERSON]», у відомостях про батька: «[PERSON]» змінити на «[PERSON]». 13.10.2006 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції видано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], в місті Херсоні, батьком є [PERSON], мати [PERSON], про що 23.07.2002 року складено відповідний актовий запис №450. Згідно ст.240 СК України, право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.1 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. У відповідності з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття, крім випадків, передбачених ч. 2, 3 ст. 238 СК України. Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім'ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров'я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив'язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.» Відповідно до ч.1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Так, судом встановлено, що на час усиновлення дитни, позивач та відповідач проживали однією сім'єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов'язки, зумовлені спільним проживанням однією сім'єю. Згодом стосунки позивача та відповідача погіршилися, вони почали проживати окремо, що об'єктивно ускладнює можливість забезпечення умов для виховання та розвитку позивачем усиновленої дитини в умовах сім'ї. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 20.11.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Крім того, [PERSON] 30.08.2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після одруження прізвище дружини змінено на «[PERSON]», про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні 30.08.2013 року складено актовий запис № 327. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Відповідно до ч.5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до висновку від 09.11.2018 року за № 130 виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради, виконавчий комітет Суворовської районної у м.Херсоні ради вважає доцільним скасування усиновлення [PERSON], [INFO], громадян України [PERSON]. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися між позивачем та усиновленою дочкою, інтереси усиновленої дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] Крім того, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного, ст. 238-241 СК України,

Outcome: approved