Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

\~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 квітня 2010 року розпорядженням голови Золочівської районної адміністрації №138 йому видано дозвіл на виготовлення проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність із земель запасу площею 0,21 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Золочівського району в урочищі «Пантальоха». За заявою позивача [PERSON] підприємство «Центр державного земельного кадастру» розпочало виготовлення проекту землеустрою даної земельної ділянки, однією із складових якого є Акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки. Відповідний акт має бути підписаний суміжними землекористувачами, яким на даний момент являється [PERSON] сільська рада. Однак, [PERSON] сільська рада відмовляється підписати відповідний акт. А тому позивач за захистом своїх прав змушений звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав та дав пояснення аналогічні заявленому позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що, земельна ділянка, яка знаходиться в урочищі «Пантальоха» за межами населеного пункту відноситься до земель сільськогосподарського призначення (рілля) державної власності, тому згідно ст.122 Земельного Кодексу України, розпоряджатися такими землями належить до компетенції Золочівської районної державної адміністрації та Головного управління Держкомзему у Львівській області. У задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи - представник відділу Головного управління Держземагентства у Львівській області [PERSON] надіслав письмові пояснення у справі, відповідно до яких Головне управління Держземагенства в області наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб. Представник третьої особи Золочівської районної державної адміністрації у Львівській області [PERSON] у судовому засіданні заявила про безпідставність заявлених позовних вимог, тому у задоволенні позову просить відмовити. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 12 квітня 2010 року Золочівською районною адміністрацією Львівської області прийнято розпорядження №138 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] на території [PERSON] сільської ради». Згідно із даним розпорядженням [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність із земель запасу площею 0,21 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради в урочищі «Пантальоха». На підставі розпорядження №138 від 12 квітня 2010 року [PERSON] звернувся до Золочівського РВ ДП ЛРФ ЦДЗК із заявою виконати проектно-пошукові роботи по розробці проекту відведення земельних ділянок у власність. 21 березня 2013 року [PERSON] звернувся із заявою до Відповідача голови [PERSON] сільської ради [PERSON] про підписання Акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки. 01 квітня 2013 року [PERSON] за №108 [PERSON] сільська рада Золочівського району Львівської області в особі [PERSON] відмовила у підписанні такого Акту. Посилаючись на те, що земельна ділянка, яка знаходиться в урочищі «Пантальоха» за межами населеного пункту відноситься до земель сільськогосподарського призначення (рілля) державної власності, тому згідно ст.122 Земельного Кодексу України, розпоряджатися такими землями належить до компетенції Золочівської районної державної адміністрації та Головного управління Держкомзему у Львівській області. Згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність, або надання їх у користування. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Відповідно до пункту 12 розділу X «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до п. 6-10 ч. 1 ст. 118 Земельного Кодексу України у зазначеній редакції, яка визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, громадяни, зацікавлені у приватизації земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Порядок видачі державних актів про право власності на земельну ділянку регулюється Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності не земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 4 травня 1999 року №43. Відповідно до п.п.1.12, 1.13 цієї Інструкції складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка та затвердженим в установленому законом порядку відведення цієї ділянки. Статтею 56 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що до складу технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, включаються матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки. Відповідно до статті 198 ЗК України, кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що непогодження межі земельної ділянки є формою реалізації прав відповідача, а за умов недотримання позивачем процедури оформлення землевпорядної документації відмова відповідача у наданні згоди на погодження межі земельної ділянки суміжному землекористувачу (позивачу) не може розцінюватися як порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача. В жодній із застосованих норм закону не йдеться про обов'язок суміжного користувача погоджувати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та обов'язку підписувати акт про погодження (встановлення) визначення меж земельної ділянки, які оформлюються з метою укладення договору оренди землі, на підставі якого виникає право оренди земельної ділянки. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації та видання [PERSON] Свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,21 га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області в урочищі «Пантальоха» без підпису [PERSON] сільської ради в особі голови [PERSON] в Акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки підлягають до задоволення. Однак, вимога щодо визнання протиправною відмову [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області підписати Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки не може бути задоволена, оскільки чинним законодавством України не передбачено обовязок власника суміжної земельної ділянки підписати відповідний акт.

Outcome: approved