Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок конфліктів між ним та відповідачем, вона у червні 2014 року переїхала на постійне проживання до АР Крим. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2015 року їх шлюб розірвано. У зв'язку з тим, що відповідач має негативне ставлення до української культури та сепаратиські настрої стосовно територіальної цілісності України, а також планування нею навчання сина в військовому ліцеї Російської Федерації, та в подальшому набуття ним громадянства вказаної держави, нив був поданий позов про визначення постійного проживання дитини з ним. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року його позов був задоволений та визначено місце проживання сина з ним. З метою відпочинку та оздоровлення дитини він має намір поїхати за кордон, проте через перебування відповідача на окупованій території, він не має можливості отримати відповідний дозвіл матері, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи сповіщалася згідно норм законодавства на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], визначено з батьком - [PERSON]. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Позивач просить надати йому дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього сина за кордон з метою відпочинку та оздоровлення дитини. Враховуючи те, що відповідач проживає на окупованій території та позивач не має змоги отримати нотаріально посвідчений дозвіл, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved