Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 42 930.57 гривен, у тому числі: заборгованість за кредитом - 8 207.69 гривен, заборгованість по процентам за користування кредитом - 29 501.18 гривен, заборгованість за пенею та комісією - 2 701.20 гривен, штраф (фіксована частина) - 500.00 гривен, штраф (процентна складова) - 2 020.50 гривен, а також судові витрати (а.с.1-3, 53, 56). Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов договору № б/н від 24 січня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], банк надав відповідачці кредит у розмірі 8 500.00 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків, нарахованих за користування кредитом, відповідачка свої обов'язки належним чином не виконала, в зв'язку з чим у [PERSON], перед позивачем, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 42 930.57 гривен. Оскільки по теперішній час відповідачка грошові кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.48). Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності (а.с.38). Відповідачка до суду не прибула. Про час та місце розгляду повідомлялася за адресою свого постійного місця реєстрації: вул. Грушевського (попередня назва Котовського), № 45, с. Виноградівка, Болградський район, Одеська область (а.с.42, 41, 48) Усі повідомлення повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.43, 51-52). На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідачка була повідомлена через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр»№ 135 (5755) від 21.07.2016 року (а.с.54) та газеті «Одеські вісті» № 61 (4884) від 06.08.2016 року (а.с.56). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.38). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що відповідно договору № б/н від 24.01.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], банк надав відповідачці кредит у розмірі 8 500.00 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (а.с.6-7, 8-31). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 має заборгованість у розмірі - 42 930.57 гривен, яка складається з наступного: - 8 207.69 гривен - заборгованість за кредитом; - 29 501.18 гривен - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 701.20 гривен - заборгованість за пенею та комісією; - 500.00 гривен - штраф (фіксована частина); - 2 020.50 гривен - штраф (процентна складова); Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с.3-4). Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: …. п. 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано докази, понесених ним витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду: в газеті «Одеські вісті» в розмірі 200.00 гривен (а.с.55 зворотна сторінка) та в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 630.00 гривен (а.с.53 зворотна сторінка), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 1 378.00 гривен судового збору.

Outcome: approved