Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що з 4 лютого 2015 року по 30 березня 2015 року він працював директором Ананьївської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України. За час роботи він отримав лише 1300 гривень заробітної плати хоча повинен був отримати 3759.36 гривень. В зв'язку з чим у підприємства виникла заборгованість по виплаті позивачу заробітної, загальна сума якої склала 2459,36 гривень. Окрім заробітної плати підприємство зобов'язано виплатити йому компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 219,96 гривень, однак дану суму він також не отримав у зв'язку з відмовою підприємства виплатити їх у добровільному порядку. [PERSON] вказує, що неодноразово звертався до голови Одеської обласної організації ТСО України з приводу виплати йому вищезазначеної заборгованості як під час роботи, так і безпосередньо після звільнення, але йому було відмовлено, з урахуванням того, що в касі та на рахунках підприємства повністю відсутні грошові суми,\~ також було обіцяно при надходженні грошей на розрахункові рахунки підприємства провести з позивачем повний розрахунок, але до теперішнього часу сума заборгованості не виплачена. Позивач зазначає, що його середній заробіток складає 2216,98 гривень, він претендує на стягнення даної суми з відповідача по справі за квітень і травень місяці поточного року, так як за даний період йому не було сплачені ні заробітна плата, ні\~ сума за невикористану відпустку, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судовому засіданні, під час розгляду справи позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що він дійсно з 4 лютого 2015 року по 30 березня 2015 року працював директором Ананьївської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України. У підприємства виникла заборгованість по виплаті йому заробітної плати, загальна сума якої склала 2459,36 гривень. Окрім заробітної плати підприємство зобов'язано виплатити йому компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 219,96 гривень та оскільки підприємство своєчасно з ним не розрахувалось, тому просить стягнути середньомісячну заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 4433 гривні з квітня по травень 2015 року, однак дані кошти на даний час він не отримав,у зв'язку з чим звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача директор Ананьївської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення, також пояснив, що дійсно існує заборгованість по сплаті заробітної плати позивачу, однак здійснити розрахунок на даний момент неможливо, так як відсутні кошти на розрахункових рахунках підприємства. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши та перевіривши документи справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту, позивач [PERSON], [INFO], уродженець та мешканець м. Ананьїв, пров. Партизанський, 27, Одеської області (а.с.3). Згідно копії трудової книжки серії БТ-І №8832994 та копії наказів, [PERSON] наказом №8 від 03 лютого 2014 року прийнято на посаду директора Ананьївської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України з 04 лютого 2015 року та наказом № 19-ос від 26 березня 2015 року, [PERSON], звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України, з 30 березня 2015 року, сплативши грошову компенсацію за невикористані відпустки за період праці з 04 лютого 2015 року по 30 березня 2015 року за 3 календарних дня. (а.с.4-5,7). Відповідно копії довідки ТСО України Ананьївська автомобільна школа №6 від 19 травня 2015 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01 травня 2015 року складає 2459 гривень 00 копійок (а.с.6). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно ст.60 ч.1,3,4 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають \~ обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявленим звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 24 Закону України виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватись через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обовязковою оплатою цих послуг за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою повязана відповідна виплата. \~ Згідно п.5 вказаного Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку). Згідно статті 238 КЗпП України, при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд констатує факт порушення Ананьївською автомобільною школою Товариства сприяння обороні України законних трудових прав працівника [PERSON], який був звільнений з посади директора з 30 березня 2015 року, щодо своєчасної виплати йому заробітної плати. Враховуючи те, що підприємством було порушено строки виплати заробітної плати, суд вважає за необхідне зобовязати Ананьївську автомобільну школу Товариства сприяння обороні України виплатити [PERSON] середньомісячну заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з квітня по травень 2015 року у розмірі 4433 (чотири тисячі чотириста тридцять три) гривні 96 копійок Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, ст. 4, 7, 10, 11, 14, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 115-117 КЗпП України, ст. 24, 34 ЗУ Про оплату праці, суд, -

Outcome: approved