Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 13 серпня 2018 року відповідач взяв у борг у нього грошові кошти у розмірі 10 000 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 13.08.2018 року, в якій він підтвердив факт отримання від нього даних грошових коштів та зобов`язався повернути їх до 01.04.2019 р. . У домовлений між ним строк, відповідач не повернув позичені кошти. Дане зобов`язання не виконано відповідачем до теперішнього часу. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача не повернені ним за договором позики грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати на сплату судового збору. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2019 р. відкрито провадження по даній справи та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові, відносно винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся, на судові повістки направлені на зареєстровану адресу місця проживання відповідача повернулись до суду з причин «відсутній вдома», тому з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] про час, дату та місце слухання справи повідомлений. Відзиву на позов, будь-які інші заяви, клопотання від відповідача до суду не надходили, причини його неявки до суду не відомі. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що існують всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13.08.2018 року позивач передав грошову позику відповідачу у сумі 10 000 гривень. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 13.08.2019 р., в якій відповідач зобов`язався повернути позичені вищевказані грошові кошти до 01.04.2019 р. Оригінал розписки був оглянутий судом в судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно частини першої ст.1049 ЦК України у разі укладення договору позики на позичальника покладається обов`язок повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, як зазначено у ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач не повернув позивачу позичені ним грошові кошти у визначений сторонами строк, тобто не виконав належним чином грошове зобов`язання. Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 10 000 грн. є законними та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені на сплату судового збору.

Outcome: approved