Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що йому належить легковий автомобіль ВАЗ-21051 р. н. [NUMBER] , 1991 року випуску, тип седан, об`єм двигуна 01300 куб. см., шасі № [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано 23.11.2005 Скадовським реєстраційно-екзаменаційним підрозділом ДАІ ГУ МВС України в Херсонській області. 01.12.2009 державний виконавець відділу ДВС Скадовського районного управління юстиції при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні №14738288 на підставі ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову АВ №401219 про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони його відчуження, відповідно до якої прийняв рішення про накладення арешту на вказаний автомобіль та заборонив здійснювати його відчуження. Підставою для накладення арешту на автомобіль стала постанова ВДАІ від 29.07.2009 ВТ008761 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у сумі 510 грн. 08.12.2010 державний виконавець ВДВС Скадовського РУЮ на підставі ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову АВ401265 про арешт належного позивачу автомобіля та заборонив здійснювати його відчуження. Підставою для накладення арешту на автомобіль стала постанова ВДАІ від 14.02.2010 ВЕ070286 про притягнення його до адміністративної відповідальності на накладення штрафу у сумі 850 грн. 27.09.2013 державний виконавець ВДВС Скадовського РУЮ при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні №36933990 згідно зі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою наклала арешт на належний позивачу автомобіль ВАЗ-21051 номерний знак [NUMBER] та автомобільний причеп до нього УВН 810080 номерний знак [NUMBER] . Підставою для накладення арешту стала постанова ВДАІ від 14.01.2013 ВМ1 117569 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у сумі 255 грн. 18.10.2013 позивач сплатив штрафи, надавши до ВДВС відповідні квитанції. 21.10.2013 державний виконавець направив позивачу та начальнику управління ДАІ УМВС України в Херсонській області копії прийнятої постанови від 21.10.2013 у виконавчому провадженні ВП №36933990 про припинення розшуку майна боржника та видачу автомобіля ВАЗ 21051 реєстраційний номер [NUMBER] та автомобільного причепа до нього УВН 810080 реєстраційний номер [NUMBER] , зі змісту якої вбачається, що позивач 18.10.2013 сплатив борг у повному обсязі. Припускає, що вказана постанова державного виконавця про припинення розшуку майна боржника не була внесена до інформаційної системи ДАІ. Позивач має намір продати автомобіль, але не може зняти його з обліку через існування в базі даних інформаційної системи Головного та регіональних сервісних центрів МВС України відомостей про арешт належного йому автомобіля та заборони його відчуження. У грудні 2018 року позивач звертався до Скадовського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із заявою про скасування арешту автомобіля та зняття заборони на його відчуження; листом від 12.12.2018 №16066 йому було відмовлено, оскільки виконавчі провадження знищені, та рекомендовано звернутися до суду. 09.04.2019 позивач повторно звернувся до Скадовського РВ ДВС із заявою про звільнення майна з-під арешту; листом від 09.04.2019 йому повідомили, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих зберігання, становить 3 роки, а виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню; тому вирішити питання про скасування арешту з легкового автомобіля неможливо; рекомендовано звернутися до суду. Просить зняти арешт з легкового автомобіля марки ВАЗ-21051 реєстраційний номер [NUMBER] , 1991 року випуску, тип транспортного засобу седан, об`єм двигуна 01300 куб. см., шасі № [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано 23.11.2005 Скадовським реєстраційно-екзаменаційним підрозділом ДАІ ГУ МВС України в Херсонській області, що належить [PERSON] , накладений постановами відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції в Херсонській області (на теперішній час Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області), а саме: на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.12.2009 серії АВ № 401219 (штраф 510 грн.); на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.12.2010 серії АВ № 401265 (штраф 850 грн.); на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2013 у виконавчому провадженні №36933990 (штраф 255 грн.). Представник позивача за довіреністю Зікрач Н. В. в судовому засіданні підтримала заявлену вимогу, посилаючись на обставини, викладені в позові, у подальшому в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Скадовський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове засідання представника не направив, заперечень на позов не надав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Скадовським РЕВ ДАІ ГУМВС України 23.11.2005 [PERSON] є власником автомобіля марки ВАЗ-21051 реєстраційний номер [NUMBER] , 1991 року випуску, тип транспортного засобу седан, об`єм двигуна 01300 куб. см., шасі №ХТА210500М1224701. З постанов державного виконавця АВ № 401219 від 01.12.2009, АВ №401265 від 08.12.2010, постанови у ВП №36933990 від 27.09.2013 вбачається, що державним виконавцем ВДВС Скадовського РУЮ було накладено арешт на транспортний засіб УВН 810080, [NUMBER] , ВАЗ 21051, [NUMBER] , що належить [PERSON] 21.10.2013 державним виконавцем винесена постанова про припинення розшуку майна боржника, а саме транспортного засобу УВН 810080 , [NUMBER] , ВАЗ 21051, [NUMBER] , що належить [PERSON] , у зв`язку зі сплатою боргу у повному обсязі. Відповідно до повідомлень Скадовського РВ ДВС від 12.12.2018 та 09.04.2019, на виконанні відділу відсутні виконавчі провадження у зв`язку із закінченням строку їх зберігання, у зв`язку з чим неможливо вирішити питання про зняття арешту з легкового автомобіля, що належить [PERSON] , та рекомендовано звернутися до суду. З повідомлення Регіонального сервісного центру МВС в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (РСЦ МВС) від 12.03.2019 вбачається, що на автомобіль марки ВАЗ-21051, 1991 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , накладено обтяження: арешт, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.12.2009, серії АВ №401219; арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.12.2010, серії АВ №401265; арешт, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2013 за виконавчим провадженням №36933990. За змістом ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення закріплені в ст.316-321 ЦК України. Так, відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Крім того, згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, який був чинний на час накладання державним виконавцем арешту, передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст.55 вказаного Закону, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб. Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, який чинний на час розгляду справи, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Статтею 59 цього Закону визначено підстави для зняття арешту з майна боржника, а також зазначається, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження були винесені понад п`ять років тому, на даний час виконавчі провадження відсутні, що унеможливлює зняття арешту державним виконавцем в межах вказаних виконавчих проваджень, у зв`язку з чим з метою захисту прав та інтересів позивача суд вважає необхідним звільнити майно з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved