Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 04 вересня 2017 року померла його мати [PERSON]. Будучи спадкоємцем померлої за заповітом, він спадщину прийняв. За життя померла розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,999 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну ділянку не був виготовлений та виданий [PERSON] у звязку з її смертю. Зазначена обставина перешкоджає оформити спадщину, тому просив визнати за ним право на завершення розпочатої процедури приватизації земельної ділянки та одержання\~витягу з\~Державного реєстру\~речових прав\~ на\~нерухоме майно\~у виді\~земельної ділянкиплощею 1,999 га, кадастровий номер 3222985400:04:001:0001, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 17 квітня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідачі відзив на позов не подали. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належно Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 04\~вересня 2017\~року померла\~[PERSON].\~Дана обставина\~підтверджується доданим\~до позовної\~заяви свідоцтвом\~про смерть\~серії І-ОК\~№ 406674,\~виданим виконавчим\~комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області 06 вересня 2017 року. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, посвідченим секретарем Піївської сільської ради Миронівського району Київської області [PERSON] 30 січня 2009 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 1.\~ [PERSON] зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51347581 від 23 березня 2018 року, який приєднано до матеріалів спадкової справи, складений [PERSON] заповіт є чинним. 24 січня 2018 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.\~ Інші спадкоємці померлої за заповітом, якими є сини [PERSON] та [PERSON], від прийняття спадщини відмовилися, про що подали нотаріусу відповідні заяви. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.\~ За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 23 березня 2018 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належні померлій [PERSON] земельні ділянки та житловий будинок. Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,999 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. [PERSON] зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оформити спадкові права позивач не взмозі з тих підстав, що на земельну ділянку не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки не була завершена. У матеріалах справи міститься повідомлення нотаріуса від 24 березня 2018 року № 145/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, є відсутність документів, що підтверджують право на земельну ділянку, які повинні бути зареєстровані за законодавством на момент виникнення права власності відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Судом встановлено, що розпорядженням Миронівської районної державної адміністрації № 541 від 20 жовтня 2010 року про надання дозволу громадянці [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку площею 1,99 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради. На земельну ділянку ФОП [PERSON] був виготовлений та погоджений проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Такі обставини підтверджені доданими до позовної заяви копією розпорядження Миронівської районної державної адміністрації № 541 від 20 жовтня 2010 року про надання дозволу громадянці [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради, копією проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Вказані обставини свідчать про те, що у [PERSON] виникли підстави для приватизації земельної ділянки, оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та здійснення державної реєстрації права. Земельна ділянка була виділена в натурі, їй присвоєно кадастровий номер, складено кадастровий план земельної ділянки, встановлено межові знаки. [PERSON] даних [PERSON] з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 3222985400:04:001:0001, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, державна реєстрація земельної ділянки мала місце 29 березня 2013 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, виготовленого ФОП [PERSON] Такі обставини підтверджені даними доданого до позовної заяви [PERSON] з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 березня 2013 року. Приватизація земельної ділянки не була завершена, документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, не видавався, реєстрація права воасності на земельну ділянку не мала місця. Відповідно до пункту г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Вищий спеціалізований\~суд України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~листом від\~16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13\~«Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. [PERSON] зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Умовно процес привататизації складається з декількох етапів: отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі; затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або органом місцевого самоврядування (розпорядником земель державної або комунальної власності); державна реєстрація права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та обтяжень. Померла [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, померла, не завершивши її, оскільки не здійснила державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та обтяжень. Право на завершення процедури приватизації, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої, та підлягає захисту в судовому порядку. На підставі ст.ст. 16, 373, 1216 - 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 121, 125, 152 Земельного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved