Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним майнові права забудовника на житловий будинок з прибудовою на надвірними побудовами, розташований за адресою: Харківська область ,Харківський район, смт Бабаї, вул.Михайлівська (колишня вул.[PERSON]), буд.61, збудовані батьками позивача у їх спільному шлюбі, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 03 лютого 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON] 03.02.2015, відкрилася спадщина на все належне їм майно. Згідно Договору купівлі - продажу житлового будинку з незакінченою будівництвом прибудовою від 12.06.2003, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] за р. № 1301 до спадщини увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та незакінченою будівництвом прибудовою гот. 97% по вул. Карла Маркса № 61/вул. К. Маркса, 135 в смт Бабаї Харківського району, Харківської області, а саме: на земельній ділянці розміром 1200 кв.м. розташований: будинок літ. (А-1), обкладений цеглою, житловою площею 24,40 кв. м., сараї - літ. (В), вбиральня - літ. (Г), огорожа № 1-2, канал.яма - літ. (К), незакінчена будівництвом прибудова, гот. 97 % - літ. (А-1-1) та (А2-1), побудову якої дозволено [PERSON] згідно із рішення виконкому Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області від 11.06.1996 №178. Спадщину прийняв син спадкоємиці [PERSON], згідно із заповітом від 16.05.2014, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р. № 428. У встановлений законодавством строк позивач з батьком звернулись із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за отриманням свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (50%) в разі смерті одного з подружжя, відповідно. Нотаріусом відмовлено у видачі згаданих свідоцтв, та вказано, що оскільки спадкодавець не встигла ввести в експлуатацію завершені будівництвом будинок літ. «Д-2» з прибудовою «Д1-2» загальною площею 224, 50 кв. м., житловою площею - 91,30 кв. м., вона не набула на них права власності. Відтак, нотаріус не вправі видати відповідні свідоцтва. У звязку з чим, позивач і звернувся до суду з відповідною позовною заявою. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій він просить позовні вимоги задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Від представника відповідача Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області до суду надійшла заява, в якій зазначено, що селищна рада просить розглядати дану справу у відсутність їх представника та не заперечує проти позову. Від третьої особи у справі - [PERSON] до суду надано заяву, в якій він просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку з незакінченою будівництвом прибудовою від 12.06.2003, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] за р. № 1301 до спадщини увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та незакінченою будівництвом прибудовою гот. 97% по вул. Карла Маркса № 61/вул. К. Маркса, 135 в смт Бабаї Харківського району, Харківської області, а саме: на земельній ділянці розміром 1200 кв.м. розташований: будинок літ. (А-1), обкладений цеглою, житловою площею 24,40 кв. м., сараї - літ. (В), вбиральня - літ. (Г), огорожа № 1-2, канал.яма - літ. (К), незакінчена будівництвом прибудова, гот. 97 % - літ. (А-1-1) та (А2-1), побудову якої дозволено [PERSON] згідно із рішення виконкому Бабаївської селищної ради Харківського району та області від 11.06.1996 №178. Право власності на житловий будинок з незакінченою будівництвом прибудовою, згідно з копією витягу №2235978 від 10.12.2003, зареєстровано в Комунальному підприємстві «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу за р.№1301 від 12.06.2003. У відповідності до копії рішення виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області «Про дозвіл на будівництво прибудови до житлового будинку, розташованого на садибі №61 по вулиці К.Маркса в смт БАабї, належній гр.[PERSON]О.» від 11.07.2006 №175, [PERSON] дозволено будівництво прибудови літ. «А2-1» (з надбудовою), розміром 6.0х8.0м (гаражу, двох житлових кімнат) до житлового будинку розташованому на належній їй садибі №61 по вул.К.Маркса в смт Бабаї, згідно проектних пропозицій забудови присадибної ділянки, відповідних погоджень у встановленому законодавством порядку. Як вбачається з копії дозволу на виконання будівельних робіт №49інд від 21.07.2006, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Харківського району Харківської області, [PERSON] надано дозвіл на виконання будівельних робіт з прибудови до житлового будинку в смт Бабаї вул.К.Маркса, 61. [PERSON] померла 03 лютого 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №487479, виданого виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області 10 лютого 2015 року, на підставі актового запису №11. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на все належне їм майно. За життя [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 16 травня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за №428, яким заповіла усе своє майно [PERSON]. Даний факт також підтверджується інформацією за вих.№80/01-16 від 04.09.2017, наданої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно із свідоцтвом про шлюб серія II ВЛ № 473277 від 22.11.1985, спадкоємиця на час смерті перебувала у шлюбі з [PERSON], відтак житловий будинок з надвірними побудовами по вул. Карла Маркса, 61 в смт Бабаї був придбаний в шлюбі та належав подружжю на праві спільної сумісної власності (ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України). У відповідності до інформації за вих.№80/01-16 від 04.09.2017, наданої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що після смерті [PERSON], [INFO], померлої 03 лютого 2015 року, яка на день смерті мешкала в [ADDRESS], відкрита спадкова справа №7/2015 та подані наступні документи: -[PERSON], сином спадкодавця, була подана заява про прийняття спадщини, згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 16.05.2014 за реєстром №428, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 23.07.2015 під №29; -[PERSON], чоловіком спадкодавця, була подана заява про те, що йому відомо про наявність заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 16.05.2014 за реєстром №428, не на його користь та права на обовязкову долю у спадщині він не має, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 23.07.2015 під №30; -[PERSON], матірю спадкодавця, була надана заява про те, що від спадщини по всім підставам вона відмовляється, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 03.08.2015 під №31. Іншим заяв про відмову або про прийняття спадщини не надходило. 16 червня 2016 року за реєстровим №578 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя сина спадкодавця [PERSON] на 1/3 частину квартири №108, що знаходиться в місті Харкові, Садовий проїзд, будинок №11-А. Згідно результатів технічної інвентаризації (технічний паспорт від 18.03.2016 та довідка КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації від 30.03.2016 вих. № 685) замість знесеного житлового будинку літ. (А-1) на земельній ділянці розміром 1200 кв.м. по вул. Михайлівська, 61 (був. [PERSON]) в смт Бабаї Харківського району Харківської області розташовані: вказана в договорі купівлі-продажу прибудову 97 % готовності літ. «А1-1», «А2-1» завершена будівництвом та проінвентаризована як житловий будинок літ. «Д-2» з прибудовою «Д1-2», загальною площею 224, 50 кв.м., житловою площею 91,30 кв.м. не введені до експлуатації; сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г»; навіс літ. «Е», огорожа № 1,2; вигрібна яма літ. «К»; колонка літ. «К1», водопровід літ. «К2», замощення № 1. Інвентаризацією встановлено відсутність самочинного будівництва чи переобладнання Відповідно до рішення Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області V сесії VІІ скликання «Про перейменування вулиць на території Бабаївської селищної ради» від 09.02.2016, вулиця Карла Маркса перейменована на вулицю Михайлівську. У встановлений законодавством строк позивач разом з зі своїм батьком звернулися до нотаріуса із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за отриманням свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (50%) в разі смерті одного з подружжя, відповідно. Нотаріусом відмовлено у видачі згаданих свідоцтв, при цьому розяснено, що оскільки спадкодавець не встигла ввести в експлуатацію завершені будівництвом будинок літ. «Д-2» з прибудовою «Д1-2» загальною площею 224,50 кв.м., житловою площею 91,30 кв. м., вона не набула на них права власності. Відтак, нотаріус не вправі видати відповідні свідоцтва та роз'яснено право спадкоємця і другого з подружжя звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно з копією рішення виконкому Бабаївської селищної ради № 632 від 11.11.1997 земельна ділянка розміром 1200 кв.м. передана в приватну власність [PERSON], в тому числі для обслуговування житлового будинку по вул. Карла Маркса, № 61/був. № 135. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в ред. від 26.04.2003, чинній на час укладення договору купівлі-продажу) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. За приписами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно із абзацами 2 - 4 пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 0.05.2008 правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Спадкодавець може передавати за заповітом частину належної йому земельної ділянки, тоді інша частина цієї ділянки спадкується за законом. У разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, то спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, незалежно від змісту заповіту. За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку. Спадкодавець набула право власності на земельну ділянку розміром 1200 кв. м. по вул. Михайлівська, 61 (був. [PERSON]) в смт Бабаї Харківського району Харківської області в 2003 році внаслідок купівлі будинку з надвірними побудовами, що розташовані на ній. Реалізуючи права власника земельної ділянки щодо її забудови (ч. 1 ст. 375 ЦК України) спадкодавцем добудований будинок та зведена прибудова до нього. Отже, на земельній ділянці розміром 1200 кв.м. по вул. Михайлівська, 61 (був. [PERSON]) в смт Бабаї Харківського району Харківської області розташовані 2 об'єкти будівництва, що не введені в експлуатацію спадкодавцем: будинок літ. «Д-2» з прибудовою літ. «Д1-2» загальною площею 224, 50 кв.м., житловою площею - 91,30 кв. м. З огляну на приведене вище, суд приходить до висновку, що будівництво 2 об'єктів (будинок літ. «Д-2» з прибудовою літ. «Д1-2» загальною площею 224, 50 кв.м., житловою площею - 91,30 кв. м.) не є самочинним оскільки збудоване на відведеній для цього земельній ділянці, втім після завершення будівництва, будинок не було введено в експлуатацію відповідно до чинного законодавства України, а отже і не було жодним чином зареєстроване право власності спадкодавця на будинок. Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно положень ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Об'єктами цивільних прав, відповідно до ст. 177 та 190 ЦК України, є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права, а відповідно до ч 1 ст. 178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 3.2), що потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до спадщини у тих випадках, коли будівництво було здійснено на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах тощо, тобто не є самочинним, але за життя спадкодавець і будинок в експлуатацію та відповідно не набув право власності на нього, тому до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що у разі здійснення будівництва згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, позивач є особою, що прийняла спадщину втім оформити спадщину, тобто отримати відповідне свідоцтво не в змозі, а за таких обставин єдиним способом набуття права власності на спадкове майно є звернення до суду із позовом про визнання прав забудовника із подальшим введенням будинку в експлуатацію. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved