Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № ODXRFT08080149 від 02.08.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], банк надав останній кредит у розмірі\~ 4559.75 гривен зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом,\~ відповідачка належним чином не виконала, в звязку з чим у неї, тобто відповідачки [PERSON], перед позивачем, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 01.12.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 78176.43 гривен.\~ Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 25376.72 гривен, яка була задоволена рішенням Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» м. Дніпропетровська від 20.11.2013 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача, різниця становить 52799.71 гривен. Отже, заборгованість до стягнення становить 55939.70 гривен. Оскільки по теперішній час відповідачка\~ грошові кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.28). В позовній заяві зазначено клопотання про те, що в разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом (а.с.2-3). Відповідачка до суду не прибула. Про час та місце розгляду повідомлялася за адресою свого постійного місця реєстрації: вул. Поштова (колишня назва вулиці [PERSON]), № 61, кв. 3, м. Болград,\~ Одеська область (а.с.28). Усі повідомлення повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.31-32).\~ На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідачка була повідомлена через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 47 (5916) від 11.03.2017 року (а.с.39) та газеті «Одеські вісті» № 18 (4944) від 14.03.2017 року (а.с.42). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації відповідачка вважається повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи.\~ Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової\~ системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.2-3). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобовязаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки\~ (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ODXRFT08080149 від 02.08.2011 року відповідачка [PERSON] 02.08.2011 року отримала кредит у розмірі 4559.75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідачка станом на 01.12.2016 року має заборгованість \~- 78176.43 грн., яка складається з наступного: - 3065.93 гривен\~ заборгованість за кредитом; - 2.06 гривен заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 752.40 гривен - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 74356.04 гривен пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 25376.72 гривен, яка була задоволена рішенням Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» м. Дніпропетровська від 20.11.2013 року з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.4), різниця становить 52799.71 гривен. а такж штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. штраф (фіксована частина). - 2639.99 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 55939.70 гривен. Таким чином, відповідачкою порушені умови договору, що призвели до виникнення вище вказаної заборгованості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с.5-6). Відповідачці суд пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у неї докази на спростування доводів викладених в позовній заяви, що було проігноровано відповідачкою (а.с.28,33). Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідачка знехтувала своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України \~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать:\~ …. п. 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано докази, понесених ним витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду: в газеті «Одеські вісті» в розмірі 220.00 гривен (а.с.41) та\~ в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 630.00 гривен (а.с.38 на звороті), які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 1 600.00 гривен судового збору.

Outcome: approved