overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що їй на підставі права особистої власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який є її сином, однак фактично в ньому не проживає. Позивач, як власник зазначеного будинку, позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з чим, вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2000 року, виданого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Сірою І.Є. зареєстрований в реєстрі за № 3-863, позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS] /а.с.7/, що також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 157213083 від 22.02.2019 /а.с.8/. Згідно довідки, виданої 06 вересня 2018 року головою квартального комітету №103, [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає в ньому з 2006 року /а.с.9-10/. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Згідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач за вказаною адресою не проживає більше одного року. Тому суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаного житла, в ньому зареєстрована відповідач, але вона фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Де відповідач мешкає на сьогоднішній день йому не відомо, оскільки між ними склалися неприязні стосунки. З липня 2017 року [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає, в ній не з'являється, майна, що належить відповідачу у квартирі немає. Реєстрація відповідача обмежує його право користування зазначеною квартирою, тому він вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свій позов підтримує та просить задовольнити його в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити його в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомої суду причини, про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином згідно з вимогами ч. 11 ст. 128 ЦПК України /а.с.25/. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 08.05.2015 за реєстраційним № 936, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2015 /а.с.8-10/. Відповідно до копії довідки, виданої головою ОСББ «Моя щаслива оселя» від 02.01.2019, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з липня 2017 року /а.с.11/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі з липня 2017 року фактично не проживає, в ній не з'являється, вселятись не намагалась, претензій не пред'являла. В силу того, що відповідач прописана в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в квартирі більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаного житла, в ньому зареєстрована відповідач, але вона фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Де відповідач мешкає на сьогоднішній день йому не відомо, оскільки між ними склалися неприязні стосунки. З липня 2017 року [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає, в ній не з'являється, майна, що належить відповідачу у квартирі немає. Реєстрація відповідача обмежує його право користування зазначеною квартирою, тому він вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свій позов підтримує та просить задовольнити його в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити його в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомої суду причини, про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином згідно з вимогами ч. 11 ст. 128 ЦПК України /а.с.25/. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 08.05.2015 за реєстраційним № 936, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2015 /а.с.8-10/. Відповідно до копії довідки, виданої головою ОСББ «Моя щаслива оселя» від 02.01.2019, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживає з липня 2017 року /а.с.11/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі з липня 2017 року фактично не проживає, в ній не з'являлась, вселятись не намагалась, претензій не пред'являла. В силу того, що відповідач прописана в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в квартирі більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаного житла, в ньому зареєстрована відповідач його невістка [PERSON], але вона фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Усі витрати, повязані з утриманням квартири, у тому числі й оплату комунальних послух несе лише позивач. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеною квартирою, а саме отримання субсидій на утримання квартири, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомої суду причини, про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином згідно з вимогами ч. 11 ст. 128 ЦПК України /а.с.49/. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власником квартири № 16, розташованої у будинку № 55 по вул. Гризодубової в м. Мелітополь Запорізької області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2018, копією договору купівлі-продажу від 17.04.1992, реєстраційний № 3-638 /а.с.8-9/. Відповідно до довідки, виданої старшим по будинку та засвідченої директором КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 03.12.2018, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - не проживає /а.с.14/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі фактично не проживає, в ній не зявлялась, вселятись не намагалась, претензій не предявляла. В силу того, що відповідач прописана в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в квартирі більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаного житла, в ньому зареєстрована відповідач, яка доводилась йому дружиною та з якою він на теперішній час офіційно розлучений, але вона фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації. Усі витрати, пов`язані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послух несе лише він. Реєстрація відповідача обмежує право користування позивача зазначеним будинком, а саме отримання субсидій на утримання будинку, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомої суду причини, про день слухання справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2010, копією договору купівлі - продажу частки житлового будинку від 26.12.2018 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2018 /а.с.5, 8, 13/. Відповідно довідки від 25.03.2019, виданої головою квартального комітету Мелітопольської міської ради народних депутатів № 25, [PERSON] , 1971 р.н., за адресою: [ADDRESS] - не проживає з 2010 року /а.с.15/. Отже, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку фактично не проживає, в ній не з`являлась, вселятись не намагалась, претензій не пред`являла. В силу того, що відповідач прописана в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що відповідачі не проживають в квартирі однак залишаються зареєстрованим, що призводить до порушення його прав як квартиронаймача, оскільки їх прописка чинить перешкоди в користуванні власністю та змушує до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву в якій підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд за згодою позивача розглянув справу в заочному порядку, відповідно до глави 8 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення оскільки в судовому засіданні встановлено що відповідачі не проживають у вказаній квартирі з 2005 року, що підтвердилось актом КВЖРЕП -19 (а. с.9) та показами свідків [PERSON], [PERSON]. В зв'язку з викладеним, у відповідності до ст..71 ЖК України суд прийшов до висновку про те, що відповідачі втратила право на користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживають в ньому більше одного року та не приймають ніяких мір щодо проживання в ній. В судовому засіданні не встановлено поважності причин не проживання відповідачів у вказаній квартирі. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, в зв'язку з чим є обґрунтованою і вимога позивача про зняття відповідачів з реєстрації за вказаною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що вони зареєстровані, але не проживають у зазначеному будинку, що не дає змоги йому отримати субсидію від держави. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідачів. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов не подали, а тому враховуючи заяву позивача, вважаю можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на підставі статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок № [ADDRESS] від 27.11.2003 року (а.с.5) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17216315, виданого 26 грудня 2007 року (а.с.6). Відповідачами по справі є колишня невістка та онук позивача, які, згідно адресних довідок відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 04.06.2019 року та від 19.06.2019 року (а.с. 13,18), зареєстровані у вищезазначеному будинку, але не проживають в ньому з 2015 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області від 08.05.2019 року (а.с.7) та актом, складеним депутатом Хлібодарської селищної Ради Біляївського району Одеської області, підписаним сусідами та скріплений печаткою виконавчого комітету Хлібодарської селищної Ради Біляївського району Одеської області від 08.05.2019 року (а.с.8). З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідачі зареєстровані, але не проживають у житловому будинку позивача з 2015 року по теперішній час без поважних причин, що не дає змогу позивачу отримати субсидію від держави, вони мають бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 17 липня 2000 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори, йому на праві власності належить вказаний житловий будинок. У ньому зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та донька [PERSON] , але з моменту реєстрації не проживають в ньому, з реєстрації добровільно не знімаються, чим перешкоджають йому, як власнику, у користуванні своїм будинком, через що він вимушений був звернутися з відповідною заявою до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідачів. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день слухання справи, відзив на позов не подали, а тому, враховуючи заяву позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням наявних у справі доказів, на підставі статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 17 липня 2000 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Бєзугловою Р.Б. та зареєстрованого в реєстрі під № 2332 позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.5). Відповідачами по справі є колишня дружина та донька позивача, які зареєстровані у його будинку, але не проживають в ньому з моменту реєстрації по теперішній час, про що свідчать акти про не проживання осіб за місцем реєстрації від 22.04.2019 року та 15.10.2019 року, складені депутатом Біляївської міської ради Кукушкіним О.Ю. Враховуючи те, що відповідачі без поважних причин не проживають в будинку позивача з моменту реєстрації в ньому, а саме: з 20.02.2004 року, самостійно з реєстрації не знімаються, а тому мають бути визнані такими, що втратили право користування вказаним житловим будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований в с. Градениці пров. Морозова, 45 Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування він є власником вказаного житлового будинку, в якому зареєстровані відповідачі його колишня дружина та її діти, але не проживають в ньому з 2012 року. В судове засідання представник позивача не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, та дав згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідачів. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про день розгляду справи, а судова повістка направлена за місцем їх реєстрації повернута до суду в звязку з їх не проживанням. За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідачів заочно, відповідно положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 16.03.1989 року позивачу належить житловий будинок, що розташований в с. Градениці пров. Морозова, 45 Біляївського району Одеської області (а.с. 6). З актів від 01.06.2015 року, 01.07.2015 року та 05.08.2015 року, складених депутатом Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області вбачається, що відповідачі зареєстровані в житловому будинку, що розташований в с. Градениці пров. Морозова, 45 Біляївського району Одеської області, але не проживають в ньому з 2012 року, і їх особисті речі в будинку відсутні (а.с. 8-11). З довідки виданої виконкомом Граденицької сільскої ради вбачається, що відповідачі зареєстровані в житловому будинку, що розташований в с. Градениці пров. Морозова, 45 Біляївського району Одеської області, але не проживають в ньому з жовтня 2012 року (а.с. 7). Відповідно ст.. 319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а ст. 391 вказаного Кодексу встановлено, що власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved