Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови укладеного кредитного договору № 815-003/08Ф від 15 серпня 2008 року, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Мотивували свої вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 815-003/08Ф від 15 серпня 2008 року, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію в іноземній валюті(долар США) для споживчих цілей із графіком зменшення ліміту кредитування на строк до 15 серпня 2016 року зі сплатою відсотку за користування кредитними коштами у розмірі 14.99% річних. Станом на 27 жовтня 2014 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 41699.58 доларів США, з яких по сплаті кредиту 18376.00 доларів США, по сплаті процентів у розмірі 19487.58 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 2587.00 доларів США, пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1249.00 доларів США. Відповідач не виконав своїх обов'язків перед позивачем за вказаним договором, а тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Стягнути з відповідача на користь позивача, суму заборгованості у розмірі 41699.58 доларів США та судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду у розмірі 3441 гривень. Позивач надіслав до суду заяву з клопотанням слухати справу у відсутність його представника. Позов просив задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення пені та відсотків за користування кредитом. Зокрема зазначив, що він не отримав від позивача у кредит ту суму на яку розраховував, оскільки позивачем було частково припинено надання кредиту, у зв'язку з виданням урядом України нормативного акту, який призупинив право банків надавати кошти у кредит. Вважав, що позов не підлягає до задоволення, оскільки йому необхідно більше часу для того, щоб домовитися з позивачем про реструктуризацію заборгованості. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд покладає в основу мотивування рішення наданий позивачем розрахунок і вважає переконливо доведеним факт того, що станом на 27 жовтня 2014 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 41699.58 доларів США, з яких по сплаті кредиту 18376.00 доларів США, по сплаті процентів у розмірі 19487.58 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 2587.00 доларів США, пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1249.00 доларів США, що в загальному за курсом Національного банку України станом на день стягнення становить 929053(дев'ятсот двадцять дев'ять тисяч п'ятдесят три) гривні 72 копійки. Задовольняючи позов повністю та вирішуючи питання про стягнення суми коштів, суд вважає необхідним застосувати правила статті 533 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інших порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 22 квітня 2015 року офіційний курс Національного банку України гривні по відношенню до долара США складає 22 гривні 28 копійок. Таким чином, суд вважає, що до стягнення підлягає сума в гривнях у розмірі 929053(дев'ятсот двадцять дев'ять тисяч п'ятдесят три) гривні 72 копійки. Суд не бере до уваги твердження відповідача з приводу того, що саме ПАТ КБ «Правекс Банк» порушив умови договору не видавши йому всю суму кредиту і таке потягнуло за собою утворення боргу. Не беручи таке твердження до уваги, суд враховує, що п. 1.5.2 договору кредиту № 815-003/08Ф від 15 серпня 2008 року визначено, що банк має право припинити надання кредиту (повністю або частково) у випадку настання форс-мажорних обставин, тобто обставин непереборної сили(пожежі, повені, землетрусу, епідемії, тощо), видання органами влади або контролюючими органами нормативних актів, а також інших обставин, що не залежать від волевиявлення сторін і унеможливлюють подальше виконання зобов'язань згідно даного Договору. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Outcome: approved