Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.02.2019 року по справі №487/7282/18 з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньоїдоньки - [PERSON] , 2007 року народження, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). З 2009 року позивач знаходиться у шлюбі з [PERSON] , від якого має сина [PERSON] , 2011 року народження та доньку - [PERSON] , 2019 року народження. Зазначає, що з 2017 року проходить службу у м. Одеса, орендує квартиру. Дружина на даний час не працює, тому що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Окрім того, позивач вказує на те, що має гіпертонічну хворобу І стадії. На підставі вищевказаного, просить зменшити розмір аліментів на користь відповідачки до 1/5 частини його заробітку щомісячно. Ухвалою Заводського районного суду від 22.09.2020 року дану справу передано до Центрального районного суду м. Миколаєва за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020 року визначено головуючого суддю Черенкову Н.П. Справа отримана суддею Черенковою Н.П. 30.10.2021 року. Ухвалою суду від 26.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Рішенням Заводського районного суду від 12.02.2019 року у справі №487/7282/19 ухвалено про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Жовтневою сільською радою Ружинського району, Житомирської області, 02.10.2009 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] у позивача [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , а [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] відповідно. Як вбачається з довідки від 22.04.2020 року № 367, виданої ТОВ «Дельта Вілмар Україна», [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 22.02.2020 року по 19.12.2022 року. Згідно свідоцтва про хворобу від 09.06.2017 року №642 позивач має діагноз - Гіпертонічна хвороба І стадії. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України розмір аліментів на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. ВС зазначив, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, суд вважає, що позивач [PERSON] , на підставі належних та допустимих доказів, довів суду наявність підстав для зменшення розміру стягнутих з нього судовим наказом аліментів на утримання неповнолітньої доньки, зокрема, у зв`язку зі зміною його матеріального та сімейного стану. Враховуючи вищевикладене і те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту зміни сімейного стану та погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Отже, новий розмір аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved