Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 11.01.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали Кредитний договір №945/005. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство та зміну найменувань (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17586,00 доларів США. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти. Відповідач у свою чергу у порушення умов Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.07.2018 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 7037,01 доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку складає - 185185,60 грн., сума заборгованості за відсотками - 9174,69 доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку складає - 241440,68 грн. На виконання умов Договору позичальнику було направлено повідомлення-вимога, про усунення порішень, але на дату подання позовної завяи повідомлення-вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. 26.12.2016 року між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Укрсоцбанк», а ПАТ «Укрсоцбанк» зобов`язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №2 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 945/005 від 11.01.2006 року Товариству з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов`язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ Укрсоцбанк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №2 до Договору відступлення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2018 року позовну заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без руху. 05.11.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у вищевказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 21.01.2019 року призначено по справі судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, у клопотанні просить розглядати справу у відсутність представника Товариства. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв`язку з неможливістю надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв`язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи повідомлялася через офіційний веб-сайт Деснянського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Жодного повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. Крім цього, відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву. Положеннями частини 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Як передбачено ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. Згідно ізст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом,не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов`язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За матеріалами справи встановлено, що 11.01.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали Кредитний договір №945/005. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство та зміну найменувань (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17586,00 доларів США. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти. Відповідач у свою чергу у порушення умов Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.07.2018 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 7037,01 доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку складає - 185185,60 грн., сума заборгованості за відсотками - 9174,69 доларів США, що за курсом НБУ на день розрахунку складає - 241440,68 грн. Відповідно до положень кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за Кредитом, у валюті Кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється, щомісячно в останній робочий день поточного місяця (за винятком місяців в яких надається та остаточно погашається кредит, період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця (включно). Нарахування процентів за користування Кредитом у місяць надання Кредиту здійснюється в останній робочий день цього місяця, за період з дня отримання Кредиту позичальником по день, що передує дню нарахування процентів (включно). У разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених у кредитному договорі, комісій, передбачених умовами кредитного договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених пунктами договору, позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати достроково виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору позичальнику було направлено повідомлення-вимога, про усунення порушення, але на дату подання позовної заяви повідомлення-вимога не виконана. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 26.12.2016 року між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Укрсоцбанк», а ПАТ «Укрсоцбанк» зобов`язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №2 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 945/005 від 11.01.2006 року Товариству з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов`язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Укрсоцбанк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №2 до Договору відступлення. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ч. 1 ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених представником позивача підставах. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 6399,40 грн. На підставі викладеного ат

Outcome: approved