Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 27.09.2017 року, просить розірвати шлюб, укладений із відповідачкою. За змістом позовної заяви 09.11.1991 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану міськвиконкому м.Запоріжжя. Від шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме з батьком та перебуває на його утриманні. Позивач зазначає, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, виховання дитини. Сторони припинили фактичні шлюбні відносини, не мешкають разом з жовтня 2015 року, збереження сімї суперечить інтересам кожного з подружжя. Спір про місце проживання дитини та поділ майна відсутній. Позивач надав до суду заяву, вх.№ від 15.11.2017 року, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві, наполягає на задоволенні позову. Відповідачка згідно з заявою, вх.№ від 01.12.2017 року, заявлений позов визнає, просить розглянути справу без її участі, просить не надавати строк для примирення. Крім того, до матеріалів справи надійшли письмові пояснення представника відповідачки [PERSON] - [PERSON], за змістом яких підтверджено обставини, що зумовили намір сторін розірвати шлюб, зазначені позивачем в позовній заяві. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. На підставі ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання відповідачкою позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про його задоволення. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 445410, 09.11.1991 року між сторонами у справі укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №2567 від 09.11.1991 року (а.с.5). Сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], що визнається сторонами та підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 064704 (а.с.6). Сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини із батьком. Майновий спір між подружжям відсутній. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2015 року, спільне господарство не ведеться. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За наявності законних підстав суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сімї суперечить інтересам сторін. Згідно з ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved