Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 32542 грн., посилаючись на те, що 11 серпня 2006 року між публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та [PERSON] - відповідачем по справі, укладено кредитний договір № К2Н0RX03800059, відповідно до якого позивачем надано відповідачу кредит в сумі 2238 грн. 50 коп. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконував, станом на 17.09.2013 року виникла зазначена заборгованість за кредитом. А тому вони змушені звернутися до суду для захисту своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень не надав. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що 11.08.2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (17.07.2009 року змінено найменування юридичної особи на публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»)та [PERSON] був укладений кредитний договір № К2Н0RX03800059, відповідно до якого позивачем надано відповідачу кредит в сумі 2238 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (далі - Умови) та заяви позичальника банк надав позичальнику строковий кредит на строк 12 місяців. Відповідно до п.п.3.2.2, 3.2.3Умов, позичальник взяв на себе обов'язки погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплачувати кредит, відсотки за користування кредитом. У разі порушення позичальником будь-якого із вказаних зобов'язань, настають наслідки, передбачені розділом 5 Умов. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, проте відповідач на даний час свої обов'язки за кредитним договором не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.09.2013 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором № К2Н0RX03800059 від 11.08.2006 року в сумі 32542 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 2238 грн. 50 коп.; заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 11754 грн. 17 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 362 грн. 64 коп.; пеня - 16160 грн. 88 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1525 грн. 81 коп. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, позов є обгрунтованим, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на вдповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved