Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 81656/30/к/СН, відповідно до якого Відповідачу був наданий кредит на споживчі потреби у сумі 8000,00 грн., строком на 24 місяців, з 20.11.2013 року до 20.11.2015 року зі сплатою 24% річних. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Згідно п. 1.4. Договору, з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладання Договору, на поточний рахунок Банку, до закінчення строку дії договору процентна ставка становить 38% річних. Пунктом 4.3 Договору передбачено, що процентна ставка за користування простроченою сумою кредиту збільшується на 5%, тобто становить 29% річних. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Проте, свої зобов'язання по договору відповідач виконує неналежним чином, про що свідчить наявна заборгованість, яка виникла з травня 2016 року. Станом на 01.12.2016 року заборгованість відповідача по погашенню тіла кредиту складає 2954,66 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам складає 811,91 грн. Згідно з пунктами 6.2., 6.3. Договору, за порушення строків повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом Відповідач повинен сплачувати Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Пеня по кредиту та відсоткам складає відповідно 1128,82 грн. та 69,97 грн.. Пунктом 6.4 договору передбачено стягнення штрафу у розмірі 10% від суми отриманого відповідачем кредиту в разі порушення ним п. п. 5.2.3, 5.2.4 договору. Оскільки відповідач порушив вимоги договору, не повідомивши банк про події, які негативно вплинули на його фінансовий стан, що спричинило невиконання договірних зобовязань, йому нараховані штраф у сумі 800,00 грн. згідно з розрахунком. Також відповідачу відповідно до вимог ст. 625 ЦК України проведено інфляційні нарахування на тіло кредиту 575,12 грн.. Банк неодноразово звертався до відповідача з вимогами про погашення боргу, однак борг погашено не було. Загальна сума заборгованості на 01.12.2016 року по кредитному договору складає : 2954,66грн. (заборгованість по тілу кредиту) + 811,91 грн. (заборгованість по нарахованих відсотках) + 1128,92 грн. (заборгованість по пені) + 69,97 грн. (пеня на відсотки) + 575,12 грн. (інфляційні нарахування на тіло кредиту)+ + 800,00 грн.(штраф) = 6340,48 грн.. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору від 20.11.2013 року в розмірі 6340,48 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. До початку судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового засідання був належним чином повідомлений. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно Кредитного договору № 81656/30/к/СН від 20.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON], п.1.1 якого передбачено, що на умовах Договору, Кредитодавець зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти ( кредит ), а Позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, визначені Договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов'язання за договором, та повернути Кредитодавцю кредит на умовах та в строки ( терміни ), визначені Договором. Кредит надається в сумі 8000 грн., на строк 24 місяці, з 20.11.2013 року по 20.11.2015 року. Дата повернення кредиту не пізніше 20.11.2015 року ( п.1.2, 1.3 Договору ). Відповідно до п.2.4 Кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ( картковий ) рахунок Позичальника № 26200882351236.0, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця. У випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за Договором, Позичальник відшкодовує Кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку ( штраф, пеню ), які передбачені Договором. За прострочення Позичальником визначеного договором строку (терміну ) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожен день прострочення ( п.6.1,6.2 Кредитного Договору). Пунктом 6.4 Кредитного Договору передбачено, що за прострочення Позичальником визначенного Договором строку ( терміну ) повернення кредиту в розмірі, визначеному Договором, позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожен день прострочення. Згідно п.6.5 Кредитного Договору за невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-якої умови Договору, зазначеної в п.п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 Договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 01.12.2016 року має перед ПАТ АБ «Експрес-банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 634048 грн., яка складається з : - 2954,66 грн. (заборгованість по тілу кредиту); - 811,91грн. (заборгованість по нарахованих відсотках); - 1128,92 грн. (заборгованість по пені); - 69,67 грн. (пеня на відсотки); - 575,12 грн. (інфляційні нарахування на тіло кредиту); - 800,00 грн.(штраф). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови Кредитного договору № 81656/30/к/СН від 20.11.2013 року, укладеного між ним та ПАТ «АК «Експрес-Банк»КБ, розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.11.2013 року підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктами 6.5, 6.6., 6.7 Кредитного договору № 81656/30/к/СН від 20.11.2013 року передбачена сплата штрафів як вид цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобов'язань, передбачених Договором. Окрім того, п.п. 6.2, 6.3 вищезазначеного Договору передбачено застосування ПАТ АБ «Експрес-Банк» пені як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання будь-якої умови Договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 5540,48 грн., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у сумі 800,00 грн., з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обов'язків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобов'язань перед кредитором. Крім того, ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.526, 527, 530, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, висновку Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15ЦПК України,

Outcome: partial