Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкоди у розпорядженні, володінні та користуванні власникові квартирою шляхом виселення, в якому просив суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідача з вказаної квартири та стягнути з нього судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він придбав у відповідача та набув право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2013 року, та 22.07.2013 року зареєстрував своє право власності. Однак, як вказує позивач, в належній йому квартирі зареєстрований та проживає [PERSON]. Так, позивач вважає, що проживання, в належній йому квартирі, сторонніх осіб перешкоджає йому володіти, користуватися і вільно розпоряджатися належним йому майном, що призводить до порушення його права приватної власності, у зв'язку з чим і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 22.10.2013 року (зареєстрована в реєстрі за №2951), в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно з вимогами ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22.07.2013 року [PERSON], виконуючи доручення [PERSON], передала, а [PERSON] прийняла у власність належну [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS]. (а.с.3-5) Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6620988 від 22.07.2013 року, [PERSON] зареєструвала право приватної власності на вказану вище квартиру відповідно до вимог закону. (а.с.6) Отже, позивач набув право приватної власності на квартиру [ADDRESS] 22.07.2013 року. Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі до п.17 договору купівлі-продажу від 22.07.2013 року відповідач зобов'язався повністю звільнити спірну квартиру від речей, що в ній знаходяться, для безперешкодного користування нею з боку позивача, передати ключі від квартири та виїхати з неї в строк до 25.07.2013 року. Однак, як вбачається з позовної заяви, на теперішній час в спірній квартирі проживає [PERSON], що, на думку позивач, є порушенням її права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відтак, суд погоджується з доводами позовної заяви, та вважає, що проживання [PERSON] у квартирі, яка належить на праві приватної власності [PERSON] є порушенням права власності позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved