Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він працював у відповідача та 18.05.2017р. був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, оскільки відповідач мав заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати. Не виплачена заробітна плата, також не виплачена вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат всього на загальну суму 39587грн. 88коп. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі та вихідну допомогу в сумі 39587грн. 88коп., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В судовому засіданні позивач [PERSON] погодився з розрахунком заборгованості наданим відповідачем та просив стягнути на свою користь заборгованість по заробітній платі та вихідну допомогу в сумі 39587грн. 88коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 18577грн. 40коп. Представник відповідача в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали письмові пояснення з приводу позовної заяви та просили справу розглядати без участі їхнього представника. Позовні вимоги визнали у межах суми зазначеної у довідці про заборгованість виданою відповідачем. Вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та 18.05.2017 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, ч.3 ст. 38 КЗпП України. ( а. с.4) Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушенняст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки №16-07/1085 від 20.09.2017 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» заборгованість по заробітній платі позивачу складає 39587грн. 88коп. (сума зазначена після відрахуванням податку з доходів фізичних осіб та військового збору), в тому числі сума нарахованої вихідної допомоги 19638грн. 15 коп., середньоденна заробітна плата складає 320грн. 30коп. без відрахування податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 року про встановлення режиму неповної робочої неділі, з 26.05.2014 року на Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденну неповну робочу неділю, понеділок, вівторок, середа. Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1ст.117КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п.21постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» № 16-07/1092 від 20.09.2017 р. середньоденна заробітна плата [PERSON] без відрахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 320грн.30коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 19.05.2017 року по 05.10.2017 року становить 58 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 18577грн. 40коп. (320грн.30коп. х 58 = 18577грн. 40коп.). Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 39587грн. 88коп. без відрахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 18577грн. 40коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved