Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 13.04.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Київське регіональне управління» ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21-07-И/10. Згідно даного договору банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кошти в сумі 84 100,00 доларів США, з терміном погашення до 12.04.2027 року, зі сплатою 13,5 % річних. Позичальник зобов'язався щомісячно в термін з 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного ануїтентного платежу, розмір якого становить 1 121,26 доларів США. Банк свої зобов'язання виконав, на підставі письмової заяви позичальника, за погодженням із банком, здійснив видачу кредитних ресурсів в сумі 84 100,00 доларів США. Позичальник коштами скористувався, проте свої зобов'язання належним чином не виконує, систематично порушує виконання умов кредитного договору, про що була повідомлена банком листами від 22.03.2011 року за № 10/4169, від 17.01.2013 року за № 163, від 12.02.2013 року за № 9-242400/1292. За весь період позичальник сплатила 3 851,26 доларів США за основним боргом, 46 314,89 доларів США за відсотками. Станом на 17.06.2013 року загальна сума боргу позичальника складає 1 390 654,11 грн., і включає в себе: сума строкової заборгованості по основному боргу - 76 041,40 доларів США, еквівалент 607 798,91 грн.; сума простроченої заборгованості по основному боргу - 4 207,34 доларів США, еквівалент 33 629,27 грн.; борг по нарахованих відсотках - 511,58 доларів США, еквівалент 4 089,06 грн.; борг по нарахованих відсотках - 21 940,51 доларів США, еквівалент 175 370,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків - 569 766,37 грн. В забезпечення виконання зобов'язання, між Банком, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки. Відповідно до договору поруки № 21-07-И-П/10 від 13.04.2007 року, договору поруки № 21-07-И-П2/10 від 12.05.2007 року, договору поруки № 21-07-И-П3/10 від 12.05.2007 року, поручителі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати перед кредитором у повному обсязі, к солідарні боржники. Крім того, 13.04.2007 року між банком та позичальником укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляром О.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 1311, згідно якого позичальник передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 28.09.2009 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» змінено найменування банку на ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», що є правонаступником всіх прав і зобов'язань ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ, КБ «Фінанси та Кредит» та КБ «Банк ділового співробітництва». В судовому засіданні представник позивача обставини викладені в позовній заяві, та позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що усі докази на підтвердження вимог ним надано, інших документів немає В судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, врахувати їх письмові заперечення. В судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у запереченнях. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, в матеріалах справи наявні її письмові заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], її представника, представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що до суду звернулося ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що є правонаступником всіх прав і зобов'язань ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ Банку «Фінанси та Кредит», посилаючи на те, що 13.04.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Київське регіональне управління» ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21-07-И/10. Згідно даного договору банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кошти в сумі 84 100,00 доларів США, з терміном погашення до 12.04.2027 року, зі сплатою 13,5 % річних. Позичальник зобов'язався щомісячно в термін з 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного ануїтентного платежу, розмір якого становить 1 121,26 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання, між Банком, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки. Відповідно до договору поруки № 21-07-И-П/10 від 13.04.2007 року, договору поруки № 21-07-И-П2/10 від 12.05.2007 року, договору поруки № 21-07-И-П3/10 від 12.05.2007 року, поручителі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати перед кредитором у повному обсязі, к солідарні боржники. 13.04.2007 року між банком та позичальником укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляром О.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 1311, згідно якого позичальник передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS]. [PERSON] коштами скористувалася, проте свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 17.06.2013 року загальна сума боргу позичальника складає 1 390 654,11 грн., і включає: сума строкової заборгованості по основному боргу - 76 041,40 доларів США, еквівалент 607 798,91 грн.; сума простроченої заборгованості по основному боргу - 4 207,34 доларів США, еквівалент 33 629,27 грн.; борг по нарахованих відсотках - 511,58 доларів США, еквівалент 4 089,06 грн.; борг по нарахованих відсотках - 21 940,51 доларів США, еквівалент 175 370,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків - 569 766,37 грн. Враховуючи викладене, Банк просить стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як з солідарних боржників, борг в сумі 1 390 654,11 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Однак, в процесі розгляду справи постало питання щодо належного права ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на звернення до суду з даним позовом, а саме чи є позивач правонаступником прав ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» по відношенню до [PERSON] На підтвердження цього представником позивача було надано - Протокол загальних зборів учасників Банку ТОВ «Фінанси та Кредит» № 3 від 15.12.2006 року; Протокол загальних зборів учасників Банку ТОВ «Фінанси та Кредит» № 1 від 12.04.2007 року; Статут ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», затверджений Установчими зборами ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно з протоколом № 1 від 12.04.2007 року; Протокол загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» № 4 від 02.09.2009 року; Статут ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», затверджений Загальними зборами акціонерів згідно протоколу № 4 від 02.09.2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України (у редакції, чинній під час здійснення реорганізації TOB Банк «Фінанси та Кредит») юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Статтею 108 ЦК України передбачено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 107 ЦК України (в редакції, чинній під час здійснення реорганізації TOB Банк «Фінанси та Кредит») після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення. Нотаріально посвідчені копії передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію, за місцем державної реєстрації юридичної особи, що припиняється, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію, за місцем державної реєстрації юридичної особи правонаступника. Передавальний акт/розподільчий баланс складається після проведення інвентаризації активів банку, що реорганізовується, та усунення виявлених розбіжностей, що підтверджується відповідним актом, оформленим згідно з вимогами законодавства України, і закінчення строку для пред'явлення кредиторами вимог (задоволення чи відхилення вимог кредиторів). Передавальний акт/розподільчий баланс складається на дату, визначену в плані реорганізації, (п. 3.4. Постанови Правління Національного банку України від 27 червня 2008 року N 189 «Про затвердження Положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників»). Після затвердження передавального акта/розподільчого балансу учасниками банку, що реорганізовується, проводяться установчі (загальні) збори банку-правонаступника (п.3.8. вказаної вище постанови НБУ № 189). Таким чином, юридичні особи, що припиняються в результаті перетворення, передають іншим юридичним особам - правонаступникам усе своє майно, права та обов'язки, які зазначені у передавальному акті та акту інвентаризації, на підставі якого готується та затверджується передавальний акт. В наданому представником позивача Протоколі загальних зборів учасників Банку TOB «Фінанси та Кредит» № 1 від 12.04.2007 pоку, міститься рішення зборів з четвертого питання порядку денного «Про затвердження Передавального акту Банку у зв'язку з його реорганізацією шляхом перетворення у відкрите акціонерне товариство». З цього питання ухвалено рішення про затвердження передавального акту Банку, який затверджений 12.04.2007 року Правлінням Банку. Таким чином встановлено, що передавальний акт ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» на ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» затверджено 12.04.2007 року (складений також станом на 12.04.2007 рік), тоді як кредитний договір між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено 13.04.2007 року. А тому зобов'язання за цим договором не обліковуються ні в Акті інвентаризації TOB Банк «Фінанси та Кредит», ні в Передавальному Акті. Це свідчить про те, що TOB «Банк «Фінанси та Кредит» не передав банку-правонаступнику ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 21-07-И/10 від 13.04.2010 року, за іпотечним договором № 1311 від 13.04.2010 pоку, а також до [PERSON], [PERSON], [PERSON] за відповідними договорами поруки. Відповідно до 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, та мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно ст.ст. 510, 511 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно - правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. В суді встановлено, що кредитний договір № 21-07-И/10 від 13.04.2010 року та Іпотечний Договір № 1311 від 13.04.2010 року були укладені між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 10 філії «Київське регіональне управління» Банку «Фінанси та Кредит» Цумана С.М., та [PERSON]. З позовом про стягнення боргу за спірним кредитним договором звернулося ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Однак доказів, що до них перейшло право вимоги до [PERSON], поручителями якої зазначені [PERSON] та [PERSON], суду представник позивача не надав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову має бути відмовлено. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed