Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору №б/н від 25.09.2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит в розмірі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідачем не виконуються зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 23\~156,15 грн., що складається з: 346,86 грн. - заборгованість за кредитом; 17\~140,54 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 4\~089,89 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1078,86 грн. - штраф (процентна складова), яку й просили стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд даної справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.09.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №4149437723199012 «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 31.12.2016 року нараховано заборгованість 23\~156,15 грн., яка складається з наступного: 346,86 грн. - заборгованість за кредитом; 17\~140,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4\~089,89 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1078,86 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Певний період часу, початок якого визначений календарною датою або подією, починається з наступного дня після вказаної дати або дня події, які, в свою чергу, до цього строку не включаються. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу. Строк як часова категорія характеризується не тільки початковим, а й кінцевим моментом. Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку. Судом встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.09.2012 року, що останній платіж відповідачем з погашення кредиту здійснено 14.01.2013 року (а.с. 4, 53). Отже трирічний строк позовної давності у спорі, що виник між сторонами, обчислюється з 15.01.2013 року і закінчується 16.01.2013 року. Відповідна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 19.03.2014 року у справі №6-14цс14. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду 30.01.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. ПАТ КБ «ПриватБанк» на вимогу суду оригінали первинних бухгалтерських документів, що підтверджують внесення позичальником коштів на погашення боргу 12.06.2014 року не надав. Натомість направив на адресу суду банківську виписку по рахунку, де зазначено, що 12.06.2014 року «автоматичне списання коштів для погашення простроченої заборгованості по карті 41**12». Таким чином, у суду відсутні підстави вважати ці дії такими, що переривають перебіг строку позовної давності, оскільки позивачем не доведено факту вчинення цих дій саме за волевиявленням відповідача, як це передбачено ч. 1 ст. 264 ЦК України. Також позивач не надав доказів, що підтверджують строк дії карти, який відповідає строку дії кредитного договору, що унеможливлює встановити кінцевий термін повернення кредиту. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити. На підставі вкладеного та

Outcome: dismissed