Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 605, 47 доларів США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 220 567, 67 грн. та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.09.2008 року між ПАТ КБ ?ПриваБанк? та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № LVL6АЕ00000165, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 13266, 96 доларів США на купівлю автомобіля на термін до 27.09.2013 року зі сплатою 17,04% річних за користування кредитом, а відповідач передав в заставу транспортний засіб марки ?MITSUBISHI Galant?, державний номер [NUMBER]. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що передбачені договором. Банк виконав свої зобов'язання згідно умов кредитного договору в повному обсязі. В порушення умов договору позичальник своїх зобов'язань не виконала, не здійснювала погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, тому просить стягнути з відповідача заборгованість в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, крім того не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому, зі згоди представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. 29.09.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк ?ПриватБанк? та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № LVL6АЕ00000165, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 13266, 96 доларів США на купівлю автомобіля на термін до 27.09.2013 року зі сплатою 17,04% річних за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, Позичальник надав банку предмет застави, а саме транспортний засіб марки ?MITSUBISHI Galant?, державний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та знаходиться за адресою: ([ADDRESS]). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується копією ордера розпорядження від 29.09.2008 р. та копією заяви про повний розрахунок [PERSON] Відповідно до умов договору позичальник зобов'язаний щомісяця надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із повернення основної суми Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії та інших винагород. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, станом на 21.10.2013 року її заборгованість перед банком становить 27 605, 47 доларів США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 220 567, 67 грн. з яких: -заборгованість за кредитом - 7841, 51 доларів США; -заборгованість по процентах за користування кредитом - 3718, 64 доларів США; -заборгованість по комісії за користування кредитом - 1047, 15 доларів США; -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13653, 82 доларів США; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: -31,29 долари США- штраф (фіксована частина); -1313,06 долари США- штраф (процентна складова). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 2 Закону України ?Про банки і банківську діяльність? коштами є гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язанням допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. З положень ст. ст. 47 та 49 Закону України ?Про банки і банківську діяльність?, вбачається, що наявність у Банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій є достатньою підставою для здійснення Банком операцій з валютними цінностями, в тому числі операцій з використання іноземної валюти як засобу платежу. Як вбачається з копії банківської ліцензії, ПАТ КБ «ПриватБанк» така видана 05.10.2011 року. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, не залежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст. 1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1052 ЦК у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Виходячи з вище викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, відповідач не виконує свої зобов`язання, не здійснює погашення заборгованості за договором, не сплачує проценти, тому суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved