Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] В обґрунтування вимог посилається на те, що 24.08.2011 року між сторонами укладено кредитний договір № 001-22059-240811, згідно якого останньому відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, тобто надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт якої на день укладання кредитного договору становив 100000 грн. Крім того, відповідно до кредитного договору, позивач може самостійно один раз на місяць змінювати розмір ліміту кредитної лінії. Відповідач зобов'язався щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць та сплачувати всю суму процентів нарахованих за користування кредитною лінією. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, прострочив умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 08.10.2014 року має заборгованість в сумі: 27415 грн. 01 коп., в т.ч. 16892 грн. 21 коп. - тіло кредиту, 3359 грн. 64 коп. - прострочене тіло кредиту, 7163 грн. 16 коп. - заборгованість за комісіями. Просить стягнути з відповідача суму боргу та витрати судового збору по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, у позові просила справу слухати у її відсутність. 23 грудня 2014 року надала письмові пояснення по справі, з яких слідує, що у користуванні відповідача є кредитна картка Банку. За умовами кредитного договору відповідач повинен сплачувати Банку щомісячно 2% суми знятої з картки та 3,95% плати за обслуговування кредитного рахунку до повного виконання свого зобов'язання. На час розгляду справи кредитний рахунок не закритий. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що дійсно отримав кредитну картку, користувався нею, погашав суми, нараховані до сплати, розмір яких зазначався в SMS повідомленні. Після звільнення з роботи втратив можливість погашати кредит. Погодився з сумою боргу за кредитом. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено судом, 24.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-22059-240811, згідно якого останньому відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, тобто надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт якої на день укладання кредитного договору становив 100000 грн. У порушення умов договору, у відповідача [PERSON] виникло прострочення. Згідно розрахунку позивача прострочена сума заборгованості станом на 08.10.2014 року складає 27415 грн. 01 коп., в т.ч. 16892 грн. 21 коп. - тіло кредиту, 3359 грн. 64 коп. - прострочене тіло кредиту, 7163 грн. 16 коп. - заборгованість за комісіями. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання по кредитному договору за якими позивач виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ПАТ «Дельта Банк». При наявності таких доказів суд вважає доведеним отримання відповідачем кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачем позивачу кредиту та відсотків за кредитом в зазначених позивачем сумах, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин та при наявності таких доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов'язання. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем суд вважає необхідним відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданими до матеріалів справи квитанціями.

Outcome: approved