Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] 14.06.2012 року був укладений кредитний договір №б/н про надання кредиту в розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки. У звязку з чим, станом на 25.10.2016 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам становить 25\~463,18 грн., яка складається з: 1327,81 грн. - заборгованість за кредитом; 19246,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. нарахованої пені та комісія; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1188,72 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідач заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в сумі 25\~463,18 грн., а також понесені витрати по справі 1378,00 грн. судового збору. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] 14.06.2012 року був укладений кредитний договір №б/н про надання кредиту в розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] належним чином не виконала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки. У звязку з цим, станом на 25.10.2016 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам становить 25\~463,18 грн., яка складається з: 1327,81 грн. - заборгованість за кредитом; 19246,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. нарахованої пені та комісія; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1188,72 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає в частині стягнення суми штрафу за кредитним договором у розмірі: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1188,72 грн. - штраф (процентна складова), - відмовити. П. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», розяснено, що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті\~551\~ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи суму основного боргу 25\~463,18 грн., суд вважає зменшити розмір пені до 200,00 грн. в рахунок штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредитних коштів. З огляду на те, що до теперішнього часу відповідач заборгованість у повному обсязі не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, а саме - 1327,81 грн. - заборгованість за кредитом; 19246,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. нарахованої пені та комісія;, а також судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1378,00 грн. та витрати на оголошення в газеті 420,00 грн.

Outcome: partial