Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнював (а.с.1,2,26-27). Просить суд стягнути з Обласного комунального\~виробничого підприємства\~«ДНІПРО-КІРОВОГРАД» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 50858,70 грн. та інфляційні нарахування в сумі 4755,28 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. У період з 06.10.2016 року по 27.09.2018 року він знаходився у трудових відносинах з Обласним комунальним виробничим підприємством «ДНІПРО-КІРОВОГРАД». Перебуваючи у трудових відносинах, він 15.07.2017 року на підставі контракту, наказу командира в/ч [NUMBER] №102-РС був прийнятий у Збройні Сили України на військову службу за контрактом. 23.08.2018 року на підставі ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» він був звільнений в запас через сімейні обставини. Після звільнення з військової служби він звернувся до відповідача з заявою про звільнення та 27.09.2018 року був звільнений за ст.38 КЗпП України у відповідності до наказу №65-зК від 26.09.2018 року. Відповідно до довідок від 20.12.2018 року №00000000222, № 00000000223 з липня 2017 року по серпень 2018 року заробітна плата йому не виплачувалась. Згідно розрахункового листка за вересень 2018 року, виданого Обласним комунальним виробничим підприємством «ДНІПРО-КІРОВОГРАД» його середньоденний заробіток становить 171, 82 грн. Тому, за його розрахунком, з відповідача підлягає стягненню заборгованість з 15.07.2017 року по 23.08.2019 року в сумі 50858, 70 грн. Однак в день звільнення відповідач не здійснив виплату належних коштів, у зв`язку з чим на даний час склалася заборгованість з заробітної плати з урахуванням індексу інфляції в сумі 55613,98 грн. з яких сума інфляційних нарахувань становить 4755,28 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 50858,70 грн., інфляційні нарахування в сумі 4755,28 грн., а всього 55613,98 грн. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2019 року (а.с.28,29) позовну заяву [PERSON] до Обласного комунального виробничого підприємства «ДНІПРО-КІРОВОГРАД» про стягнення заборгованості по заробітній платі прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відкрито провадження по цивільній справі. 19.11.2019\~року на\~адресу суду\~від відповідача\~надійшов відзив на позов з додатками (а.с.33-64), згідно якого відповідач в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі за безпідставністю. Послався на наступні обставини. [PERSON] 06.10.2016 року був прийнятий на роботу на посаду слюсаря аварійно-відновлювальних робіт Смолінського ВКГ ОКВП «ДНІПРО-КІРОВОГРАД». 27.09.2018 року він був звільнений за власним бажанням. Також з 13.06.2017 року [PERSON] не з`являвся на робочому місці, про причини неявки не повідомив. В табелях обліку робочого часу з 13.06.2017 року до 27.09.2018 року він обліковувався як відсутній на робочому місці з невідомих причин. До підприємства не надходило жодних документів про причини відсутності [PERSON] , протягом всього часу до звільнення позивач про причини відсутності не повідомляв. Підприємством вживались заходи щодо встановлення місця перебування позивача, проте жодної інформації підприємство не отримало (копії актів про відсутність працівника за період з 26.06.2017 року по 06.11.2017 року додаються). Як вбачається зі змісту ч.3 ст. 119 КЗпП України, поширення гарантій щодо збереження місця роботи при укладанні контракту законодавець ставить у залежність від необхідних умов: що такі гарантії надаються особі у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, а саме: під час призову, мобілізації та дії особливого періоду. Проте контракт про проходження військової служби від 15.07.2017 року не містить жодних посилань на наявність відповідних необхідних умов, а саме: призов, мобілізацію, укладення його на особливий період, під час кризової ситуації, що загрожує національній безпеці. Навпаки, в п.1 Контракту вказано, що позивач зобов`язується проходити службу протягом строку Контракту (три роки п.3 Контракту), а в разі настання особливого періоду понад установлений строк. Не додано до матеріалів справи наказу військового комісаріату. Вказав, що укладення контракту жодним чином не пов`язано з настанням необхідних умов для поширення гарантій згідно ч. 3 ст.119 КЗпП України. Вважає, що позивач самостійно змінив місце роботи та добровільно на професійній основі уклав контракт на проходження військової служби з 15.07.2017 року. Крім того, позивач на власний розсуд визначив період дії гарантії згідно ч. 3 ст. 119 КЗпП України з 01.07.2017 року по 01.09.2018 року. Також позивач жодним чином не пояснює відсутність та не вимагає оплати з 13.06.2017 року, коли він фактично не з`явився на роботу і не наводить жодних причин не явки. Після звільнення з військової служби 23.08.2018 року і до моменту звільнення з підприємства 27.09.2018 року позивач не з`явився на роботі, жодних документів про проходження військової служби для застосування гарантій згідно ч.3 ст. 119 КЗпП України не надав. Від позивача відповіді на відзив не надійшло. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга\~статті 3\~ЦПК (в редакції закону 2004 року),\~\~то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ст. 3 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються Законодавством про працю. Судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин. Виходячи з положень ч. 2\~ст. 19 Конституції України,\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти тільки на\~\~підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений\~Конституцією\~та законами України. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з трудових правовідносин. З копії трудової книжки (а.с.7,8), заведеної на ім`я [PERSON] , Серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] з 06.10.2016 року по 27.09.2018 року працював слюсарем аварійно-відновлювальних робіт в Смолінському ВКГ Обласного комунального виробничого підприємства «ДНІПРО-КІРОВОГРАД». Вказане підтверджується також іншими матеріалами справи (а.с.6 копія довідки № 2944/11/0721 від 20.12.2018 року, а.с.9 копія наказу № 65-зК про припинення трудового договору, а.с.61- копія заяви про звільнення). Згідно довідки № 2944/11/0721 від 20.12.2018 року (а.с.6), [PERSON] працював слюсарем аварійно-відновлювальних робіт 4-го розряду служби водопостачання Смолінського водопровідно-каналізаційного господарства обласного комунального виробничого підприємства «ДНІПРО-КІРОВОГРАД» з 06.10.2016 року (наказ від 05.10.2016 №22-пС) по 27.09.2018 року (наказ від 26.09.2018 № 65-зК). Згідно копій Довідок про доходи № 00000000221 від 20.12.2018 року, № 00000000222 від 20.12.2018 року (а.с.10,11) [PERSON] була нарахована заробітна плата за періоди жовтень 2016 року - грудень 2016 року, січень 2017 року червень 2017 року. Відповідно до табелю обліку робочого часу працівників служби водопостачання Смолінського ВКГ за червень 2017 року (а.с.36). [PERSON] відпрацював з 01.06.2017 року по 12.06.2017 року 7 робочих днів. Відповідно до табелів обліку робочого часу працівників служби водопостачання Смолінського ВКГ за липень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року (а.с.37-50). [PERSON] на робоче місце не з`явився. З матеріалів справи вбачається, що працівниками відповідача було складено акти ( від 26.06.2017 року, 05.07.2017 року, 18.07.2017 року, 02.08.2017 року, 21.08.2017 року, 07.09.2017 року, 21.09.2017 року, 06.10.2017 року, 27.10.2017 року, 06.11.2017 року) про відсутність працівника [PERSON] на роботі. З яких вбачається, що при відвідуванні його за місцем проживання по [ADDRESS] , його дома не виявлено, на запитання у сусідів ( [PERSON] ) та сестри ( [PERSON] ) отримали відповідь, що його з 12.06.2017 року не бачили, дома не з`являвся, місце його перебування не відомо. Вказано, що додзвонитися до [PERSON] неможливо, оскільки мобільний телефон не відповідає, сестра [PERSON] обіцяє повідомити Смолінське ВКГ про будь-яку інформацію (в разі її надходження), що стосується місця знаходження та причини відсутності на роботі [PERSON] (а.с.51-61). Згідно розрахунку [PERSON] при звільненні (а.с.13), оскільки працівник не відпрацював жодного повного місяця (з перше по перше число) перед звільненням, розрахункового періоду, виходячи із заробітку якого необхідно провадити обчислення середньої зарплати, у цьому випадку фактично немає. Тому компенсацію обчислюють виходячи з посадового (місячного) окладу (тарифної ставки), установленого на момент її нарахування. Середньоденний заробіток працівника 171, 82 грн. Сума компенсації за невикористані 19 календарних днів щорічної відпустки 3264,58 грн. До виплати - 2101, 52 грн. Вказана сума була нарахована та виплачена [PERSON] згідно платіжного доручення № 79967 від 28.09.2018 року (а.с.12,14). Як вбачається з листа від 10.12.2018 року (а.с.20,21), [PERSON] просив відповідача надіслати йому належним чином завірену копію наказу від 27.09.2018 року про його звільнення; трудову книжку; довідку із зазначенням часу роботи на ОКВП «ДНІПРО-КІРОВОГРАД», спеціальності, кваліфікації, посади і розміру заробітної плати за період з 01.01.2016 року по 27.09.2018 року; довідку з обґрунтуванням розміру розрахункових виплат, що належать йому у зв`язку зі звільненням; здійснити виплату належних йому коштів за вказаними ним реквізитами. Також встановлено, що 15.07.2017 року між Міністерством оборони України в особі: Командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] та [PERSON] укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки (а.с.15-16). Як вбачається з військового квитка Серії [NUMBER] [PERSON] , виданого Маловисківським військовим комісаріатом Кіровоградської області 28.05.2003 року (а.с.17-19), 23.08.2018 року він звільнений в запас через сімейні обставини. За вимогами ст.ст.\~263,264 ЦПК України\~рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: partial