Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх доньок у сумі 7143,95 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином в установленому законом порядку, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судові повістки про виклик до суду надсилались за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, однак до суду конверти повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» у зв'язку з відсутністю відповідача за місцем проживання, що відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Суд встановив, що відповідач згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2013 року зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щомісяця по 1/6 частині на кожну дитину всіх видів заробітку (доходів), до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Після ухвалення судового рішення відповідач належним чином, тобто щомісячно та в установленому рішенням суду розмірі не сплачує аліменти, і його заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2017 становить 19000,42 грн., що підтверджується розрахунком по аліментах, складеним державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 2 ст. 196 СК України). Відповідно до роз'яснень викладених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком та відсутні відомості, що він сплачує аліменти на користь інших осіб. Відповідач двічі не зявився на судовий розгляд справи та не надав суду доказів про відсутність його вини у виникненні заборгованості. Зокрема, не надав доказів про сімейний чи матеріальний стан, що могло б бути підставою для зменшення розміру неустойки. Суд вважає, що оскільки заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, то він повинен сплатити неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 7143,95 грн., яка правильно визначена позивачем і суд з нею погоджується, оскільки розрахунок проведений, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати, розміри якої підсумовані за кожен із прострочених платежів та визначена її загальна сума.

Outcome: approved