Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами кредитним договором та наявність значної заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.07.2017 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту №500802889, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредиту у розмірі 66723,77 грн., у строк з 17.07.2017 по 18.07.2019., проте умови відповідачем порушуються і станом на 18.10.2017 його заборгованість по кредитному договору, з урахуванням інших платежів складає 71849,62 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій суду заяві просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач надав відзив до позовної заяви та в судовому засіданні вказав, що вказаний договір від 17.07.2017 є реструктуризацією іншого кредитного договору між сторонами. Кредит тимчасово не виплачувався в звязку з тимчасовими труднощами. Проте, з грудня 2017 і станом на 04.06.2018 ним виплачено 255500 грн., а від так позов визнає частково на суму боргу за кредитом за вирахуванням сплаченої частини кредиту. Також не визнає позовні вимоги щодо стягнення штрафних санкції та відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.07.2017 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угод про надання особистого кредиту №500802889, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредиту у розмірі 66723,77 грн., у строк з 17.07.2017 по 18.07.2019, зі сплатою позичальником 32% річних, а позичальник зобовязувався повернути кредит, відповідно до графіку платежів, відповідно до Додатку №1 до даного договору, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначних даним договором. Відповідно до виписки по особовим рахункам від 18.10.2017, у відповідача наявна заборгованість по вказаному договору на суму 70818,55 грн. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Відповідно до п.5.2. договору, позичальник зобовязаний щомісячно здійснювати повернення Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до Додатку №1 до Угоди про надання кредиту та розрахунку заборгованості від 18.10.2017, заборгованість складає: 71849,62 грн., з них 66723,77 неповернута сума кредиту, 4725,85 грн., - прострочені відсотки, 400 грн.- штраф за несвоєчасну сплату періодичних платежів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконував взяті на себе обовязки відповідно до умов договору і в звязку з чим, виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до наданих відповідачем квитанції від 15.12.2017, 16.01.2018, 19.01.2018, 19.02.2018,18.03.2018, 17.04.2018 та 18.05.2018, станом на час винесення рішення, ним сплачено позивачу заборгованість на загальну суму 25500 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми кредитку підлягають до задоволення частково, а саме за вирахуванням суми в 25500 грн., тобто у розмірі 41223,77 грн. Також підлягають до задоволення стягненню з відповідача заборгованість по прострочених відсотках у розмірі 4725,85 грн. та штрафу у розмірі 400 грн., оскільки дані вимоги підтверджуються умовами договору. Заперечення відповідача в цій частині не підкріпленні належними та допустимим доказами. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення позову частково, стягнути з відповідача, на користь позивача, частково сплачені ним судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 1000 грн. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст. 15, 16, 253, 256, 258, 526, 530, 533, 536, 549-552, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: partial