Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення боргу за договором позики, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14 березня 2014 року він зайняв відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, які вона зобовязалась повернути 14 червня 2014 року. На підтвердження факту укладання договору позики [PERSON] власноруч написала розписку. До теперішнього часу відповідач борг не сплатила, у звязку з чим просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 53997,172 гривень, 3 % річних за три роки прострочки у розмірі 4859,75 гривень, а всього на загальну суму 58856,92 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте до суду надав заяву, про розгляду справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення боргу за договором позики, підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: 14 березня 2014 року [PERSON] передав у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, про що відповідачем була написана розписка, в якій вона зобовязалась повернути борг 14 червня 2014 року. До теперішнього часу відповідач грошей не повернула. Відповідно до скріншоту офіційної сторінки веб-сайту НБУ з встановленим офіційним курсом гривні до іноземних валют станом на 02 лютого 2017 року 100 доларів США складає 2699,8586 гривень. Загальна сума позики складає 2000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату подання позову дорівнює 2000 х 26,998586 = 53997,172 гривень. Таким чином 3% річних за кожен рік прострочення виконання грошового зобовязання складає (53997,172 х 3% / 100%) х 3 = 4859,75 гривень. Відповідно вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України слідує, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку із чим, з відповідача в дохід держави має бути стягнено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved