Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 28.08.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2005448580, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 21 663 грн. для придбання товару та зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. 21.07.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до Договору факторингу свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору. В результаті порушення відповідачем [PERSON] умов зазначеного кредитного договору станом на 25.12.2014 року заборгованість становить 26 057,17 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом - 20 760,78 грн., відсотки за користування кредитом - 1,53 грн. та комісія за обслуговування кредиту - 5 294,86 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та понесені судові витрати. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача на підставі поданих доказів та в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з наступними встановленими судом обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 2005448580 від 28.08.2013 року ПАТ «ОТП Банк» було надано [PERSON] кредит у розмірі 21 663 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно договору факторингу № 21/07/14 від 21.07.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № 2005448580 укладеним з [PERSON] Як вбачається з розрахунку загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 28.08.2013 року станом на 25.12.2014 року складає 26 057,17 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом - 20 760,78 грн., відсотки за користування кредитом - 1,53 грн. та комісія за обслуговування кредиту - 5 294,86 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ст.ст. 1078, 1080, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. На підставі ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049, ч.ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Враховуючи, що [PERSON] з умовами укладеного договору був ознайомлений, зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитним договором не виконано, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved