Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 26 вересня 2016 року о 17 годині 19 хвилин в місті Києві на вулиці Набережно - Хрещатицькій сталась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Хюндай I-300», державний номерний знак [NUMBER], яким керував за дорученням [PERSON], що належить на праві власності [PERSON], та автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. У результаті ДТП автомобіль «Хюндай I-30», державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження: пошкодження задньої та центральної частини автомобіля. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER]. За висновком експертного автотоварознавчого дослідження, по визначенню матеріального збитку, нанесеного власнику ДТЗ, складеного експертом-авто-товарознавцем [PERSON] за фактом пошкодження автомобіля при ДТП [PERSON] заподіяно матеріальний збиток в розмірі 24016,80 грн., що є рівним вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин, а також додаткові збитки: телеграма відповідачу про проведення авто-експертизи на суму 432 грн., та за послуги автоексперта 1015,20 грн. Страховий поліс у відповідача [PERSON] відсутній, а тому відшкодування за полісом страхування обов'язкової цивільної правової відповідальності власників транспортних засобів, в межах максимальної страхової виплати за заподіяну майнову шкоду є неможливим. Просив стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 33200,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн., витрати пов'язані з послугами автоексперта 1015,20 грн., вартість відправлення телеграми 432,00 грн., витрати пов'язані з наданням правової допомоги 5000 грн., а також витрат пов'язаних з сплатою судового збору у сумі 640 грн., що разом становить 42287,40 грн. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання повістки про виклик до суду за місцем реєстрації свого проживання, причини неявки до суду не повідомив. Згідно з ст. 169 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи відповідача, не є перешкодою для розгляду справи. Оскільки в судове засідання повторно не з'явився відповідач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України прийшов до висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів, постановити заочне рішення. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2016 року о 17 годині 19 хвилин в місті Києві на вулиці Набережно - Хрещатицькій сталась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Хюндай I-30», державний номерний знак [NUMBER], яким керував за дорученням [PERSON], що належить на праві власності [PERSON], та автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Дорожньо - транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який порушив правила дорожнього руху, в результаті чого був пошкоджений транспортний засіб позивача. [PERSON] визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на місці ДТП написав розписку, в якій визнав свою вину та зобов'язувався відшкодувати шкоду завдану при ДТП (а.с.6). Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Відповідач не дотримався вказаного обов'язку, що призвело до зіткнення автомобілів. Зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної ДТП, викладене у розписці від 26 вересня 2016 року, є визнанням вини у пригоді, таке визнання було добровільним. Факт отримання механічних пошкоджень транспортним засобом позивача під час дорожньо-транспортної пригоди 26 вересня 2016 року підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження, по визначенню матеріального збитку, нанесеного власнику ДТЗ, складеного експертом-авто-товарознавцем [PERSON] за фактом пошкодження автомобіля при ДТП [PERSON] Відповідно до рахунків-фактур №ПА-07325 від 27 вересня 2016 року та №ПА-09176 від 21 листопада 2016 року, повна вартість ремонту автомобіля позивача склала 33200 гривень 20 копійок. З огляду на викладене на користь позивача у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу підлягають стягненню витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, наведені оцінювачем у звітах про експертну оцінку. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В позовній заяві позивач стверджує, що у наслідок пошкодження його автомобіля джерелом підвищеної небезпеки, під керування відповідача, він зазнав душевних стражданнях, нервового перенапруження, стресу, які пов'язані із порушенням його звичайного способу життя, витрат часу на проходження процедур, пов'язаних із дорожньо-транспортною пригодою, порушенням первинного виду його автомобіля. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, суд вважає, що моральна шкода заподіяна протиправними винними діями відповідача позивачу повинна бути відшкодована останньому в розмірі 2 000 (двох тисяч) гривень. Такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості, встановленими ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, не подав. Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто, у випадку незгоди відповідача із цим рішенням, він має змогу звернутися до Миронівського районного суду Київської області із заявою про перегляд цього рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати пов'язані з проведенням судових експертиз (ст. 79 ЦПК України). Згідно з ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб на 1 січня 2017 року становив 1 600 гривень. Аналізуючи зміст зазначених норм законодавства України, суд приходить до висновку, що максимальний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах на момент ухвалення рішення не може перевищувати 640 гривень (1600*40%=640) за такі дії: годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні; годину участі особи, яка надавала правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; годину ознайомлення з матеріалами справи в суді. В матеріалах справи відсутні докази того, що адвокат Дятлов Є.Ю. знайомився із матеріалами справи в суді. Під час розгляду справи не вчинялись окремі процесуальні дії поза судовим засіданням. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача компенсації витрат на правову допомогу адвоката Дятлова Є.Ю. за його участь в судових засіданнях. Із матеріалів справи вбачається, що судове засідання по справі за участі адвоката Дятлова Є.Ю. відбувалося 21 серпня 2017 року, тривалістю менше однієї години. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 14/03 від 15 березня 2017 року позивач сплатив адвокату Дятлову Є.Ю. 5000 гривень. Оскільки відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» стороні на користь якої постановлено судове рішення в цивільній справі компенсуються його витрати на правову допомогу адвоката за його участь в судових засіданнях, у даній справі адвокат Дятлов Є.Ю. брав участь в судовому засіданні, тривалість якого не перевищує однієї години, а тому суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 640 гривень (640*1=640), його витрат на правову допомогу за одну годину участі адвоката Дятлова Є.Ю. в судовому засіданні під час розгляду справи, які відповідають 40 відсоткам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2017 року за одну годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не передбачено компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, які полягають в оплаті попередніх консультацій, визначення правових позицій, підготовки письмових заперечень по справі. Враховуючи викладене, на підставі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. ст. 22, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: partial