Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з дітьми, визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей зазначивши, що з 06.05.2006 року по 09.10.2015 року він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Ще до розірвання шлюбу відповідачка забрала дітей в кінці травня 2015 року і вивезла їх в с. В»язівок Городищенкського району до своєї матері. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси з нього стягнуто аліменти на утримання дітей, які він сплачує та заборгованості не має. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2015 року їх шлюб був розірваний. Відповідач самовільно забрала майно з квартири та вивезла його. З цього часу відповідач почала активно чинити перешкоди у спілкуванні його з дітьми, позбавляє можливості бачитись і навіть спілкуватись по телефону, забороняє відвідувати дітей та в навчальних( дошкільних) закладах. 04.02.2016 року він звернувся до служби у справах дітей Черкаської міської ради. 23.02.2016 року була розглянута заява на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету та було прийнято рішення яким встановлено йому спосіб участі у вихованні дітей : перші та треті вихідні місяця в суботу з 16-00 год до 19-00 год, без присутності матері та з урахуванням обставин які можуть виникнути. Відповідач без його дозволу самовільно змінила місце проживання малолітніх дітей, вивезла до своєї матерні сина [PERSON] в с. В»язівок, що суттєво ускладнило його спілкування і його участь в його вихованні. З цього приводу він звертався в службу у справах дітей. 15.09.2016 року він знову звернувся до служби у справах дітей з приводу невиконання рішення відповідачкою. Служба у справах дітей листом порекомендувала звернутись до психолога з метою врегулювання стосунків між батьками. Ці рекомендації він виконав, але врегулювання стосунків не відбулось. 23.02.2017 року служба у справах дітей розглянула повторно його заяву та прийняла рішення встановити спосіб у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми перші та треті вихідні місяця з 10-00 год суботи до 16-00 год неділі за бажанням дітей, без присутності матері та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Відповідачка не виконує рішення служби і він повторно, 23.03.2017, 29.03.2017 року звертався з заявами з приводу невиконання [PERSON] рішення. Відповідач відвезла сина в с. В»язівок до своєї матері і коли він туди поїхав, колишня теща йому категорично відмовилась давати дитину. 21.04.2017 року служба у справах дітей прийняла рішення «Про визначення місця проживання малолітніх разом з матір»ю [PERSON]» Рішення служби у справах дітей відповідач ігнорує, що примушувало його неодноразово звертатись в правоохоронні органи та в службу у справах дітей. В зв»язку з цим, просить усунути перешкоди в спілкуванні і вихованні сина [PERSON] та доньки [PERSON] шляхом зобов»язання матері дітей [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми по телефону, під час перебування у дитячому садочку і школі, забирати дітей зі школи, дитячого садочка, не змінювати місця проживання дітей та їх пересування по Україні (за межі м. Черкаси) без його згоди, відвідувати помешкання де вони проживають. Визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дітей доньки [PERSON] та сина [PERSON] шляхом побачення у парні тижні місяця - вівторок і четвер з 07-30 до 20-00 год; У непарні тижні місяця - вівторок з 07-30 до 20-00гогд; п»ятниця з 07-30 до неділі 18-00 год. Під час шкільних канікул осінніх, зимових та весняних з 09 год понеділка до 12-00 год четверга тижня, на який припадають канікули. Під час літніх канікул з 09 год 1-го числа місяця до 20-00 год 15 числа місяця протягом червня, липня, серпня. Спільний відпочинок батька з дітьми відбувається без присутності матері дітей, у тому числі за межами міста. Батько забирає та повертає дітей до місця проживання матері. В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог позивача та встановлення такого графіку побачення дітей з батьком. Наполягали на тому графіку, який був визначений рішенням комісії з питань захисту прав дітей від 23.01.2017 року. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову позивача та встановлення такого графіку побачень батька з дітьми. Просила встановити графік визначений рішенням комісії служби у справах дітей. Заслухавши пояснення сторін, думку третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст..11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов»язки щодо своїх дітей. Дитина яка проживає окремо від батька або матері, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки які проживають окремо від дитини, зобов»язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню дитини. За змістом частини четвертої, п?ятої, шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (стаття 142 СК України). Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06.05.2006 року по 09.10.2015 року. Під час подружнього життя у сторін народились діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. 09.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Соснівського районного суду м.Черкаси. Судом встановлено, що 04.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Черкаської міської ради з проханням визначити його спосіб у вихованні з малолітніми дітьми. 23.02.2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради було прийнято рішення яким встановлено [PERSON] спосіб участі у вихованні дітей: перші та треті вихідні місяці в суботу з 16-00 год до 19-00 год, без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Постільки, відповідачем [PERSON] рішення не виконувалось, позивач повторно звернувся з заявою до служби у справах дітей в якій просив переглянути графік побачень з дітьми з метою його участі у вихованні дітей нарівні з матір»ю. 23.01.2017 року рішенням служби у справах дітей Черкаської міської ради № 43 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з малолітніми [PERSON] та [PERSON].», встановлено батькові [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: перші та треті вихідні місяця з 10-00 год суботи до 16-00 год неділі, за бажанням дітей, без присутності матері дітей з урахуванням обставин, які можуть виникнути. 21.04.2017 року служба у справах дітей прийняла рішення №292 «Про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON].» визначивши місце проживання малолітніх дітей разом з матір»ю [PERSON] Як зазначив позивач, відповідач, не виконує рішення служби у справах дітей, що і вимусило його звернутись до суду з позовом. Частиною другою статті 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд вважає, що заявлений позивачем спосіб участі батька у вихованні з дітьми буде порушувати нормальний розпорядок життя дітей та діти будуть позбавлені принципів, закріплених Конвенцією, які регламентують врахування найкращих інтересів дітей, зокрема спокій, стабільність та стійке середовище. Крім того, суд враховує розпорядок роботи позивача. Згідно довідки наданої з місця роботи Черкаської Державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23.02.2018 року, графік роботи зазначено понеділок-четвер з 8-00 год ранку до 16-10 год, п»ятниця з 8- 00 год ранку до 15-год. Вихідні дні субота та неділя. Встановлення чіткого графіка перебування дітей у парні тижні місяця - вівторок та четвер, у непарні тижні місяця - вівторок та п»ятниця до неділі 18-00 год, буде порушувати нормальний розпорядок життя дітей пов'язане з необхідністю відвідування дітей школи, дитячого садка, обов'язковість шкільного приладдя, не враховує режим навчання, можливість своєчасного відвідування школи та дитячого садка та вимоги до учня, відвідування гуртків донькою [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками. Таким чином, суд бере до уваги всі вищевикладені обставини, враховуючи вік малолітніх, стан здоров»я, а також ту обставину, що обов»язок виховувати своїх дітей, в тому числі і вибір методів такого виховання, відповідальність за дітей покладається саме на батьків, вважає за можливе визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми перші та треті вихідні місяця з 10-00 год суботи до 17-00 год неділі, без присутності матері та з урахуванням обставин, що можливо виникнуть, а також один місяць, за домовленістю батьків в літній період з 1-го числа по 30 число місяця. Суд також вважає, що підлягають до часткового задоволення і вимоги позивача в частині зобов»язання [PERSON] не чинити перешкоди позивачу [PERSON] у спілкуванні з дітьми, так як таке перешкоджання підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, зокрема неодноразове звернення позивача в службу у справах дітей та до правоохоронних органів. Суд вважає зобов»язати позивачку не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Outcome: partial