Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що\~\~ відповідно до умов укладеного договору №DN10RX207240040 від 23 лютого 20011 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 5695,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтримала свою згоду на отримання кредиту та умов його видачі, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідно до яких зобовязалася сплачувати кредит в наступному порядку: щомісяця в період спали, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотки, комісію, а також інші витрати згідно Умов. У звязку із неналежним виконання відповідачкою покладених на неї обовязків щодо сплати кредитних коштів, станом на 23.09.2015 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 31140,03 грн., яка складається з наступного: -4924,93 грн. заборгованість за кредитом; -5,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3083,64 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -23125,81 пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Позивачем від даної суми віднято суму 20305,45 грн., яка стягнута з відповідачки рішенням Третейського суду від 23 жовтня 2012 року. У відповідності до п. 2.4.5.5 позивачем також нараховані штрафи: -500 грн. штраф (фіксована частина); -541,73 грн. штраф (процентна складова). Таким чином загальна сума заборгованості склала 11876,31 грн. Позивач вважає, що у звязку з невиконанням відповідачкою умов договору, він має право на стягнення в судовому порядку зазначеної заборгованості і просить суд ухвалити відповідне рішення. В судове засідання позивач не зявився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надавала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному, виходячи з наступного.\~ Банківський кредит це\~ будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник\~ зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 23 лютого 2011 року між сторонами позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON], було укладено кредитний договір № DN10RX207240040. Укладення договору відбулося згідно надання та підписання відповідачем заяви № DN10RX207240040 на отримання кредиту, та одночасно Умов надання споживчого кредиту «Розстрочка». Згідно умов даної заяви відповідачу в кредит надано грошову суму у розмірі 5695,61 грн., зі строком його погашення не пізніше 22.02.2013року, на умовах сплати відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту та єдиноразової сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 192,611 грн. За Умовами надання споживчого кредиту «Розстрочка», відповідач зобовязалась сплачувати кредит в наступному порядку: щомісяця в період сплати ( з 20 по 25 число кожного місяця), позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж), який складає 436,97 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотки, комісію, а також інші витрати згідно Умов. Кредитні кошти відповідачкою були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за договором щодо повернення їх банку щомісячними платежами зі сплатою процентів за користування ними належним чином не виконала, у визначені строки кредит не повернула, в звязку з чим станом на 23.09.2015 року за договором утворилась заборгованість: -4924,93 грн. заборгованість за кредитом; -5,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3083,64 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 23125,81 пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості. Так, нарахована сума штрафів склала: -500 грн. штраф (фіксована частина); -1082,34 грн. штраф (процентна ставка). Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням всіх штрафних санкцій, пені та відсотків склала 32722,37 гривень. Рішенням Третейського суду №1834/2012 від 23.10.2012 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за невиконання умов кредитного договору № DN10RX207240040 від 23 лютого 2011 року було стягнуто суму заборгованості з урахуванням всіх штрафних санкцій, пені та відсотків, яка склала 20305,45 грн. За вирахуванням вказаної суми станом на 23 вересня 2015 року сума заборгованості становить 11876,31 грн. Оскільки, відповідно до умов кредитного договору зобовязання відповідачки діють до повного погашення заборгованості за договором, вона є такою, що прострочила їх виконання, та не виконала добровільно до цього часу, нарахування штрафних санкцій, пені та відсотків позивачем продовжує нараховуватися, тому, за наведеного нормативного обґрунтування та встановлених судом обставин по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість станом на 23 вересня 2015 року у розмірі 11876,31 гривень. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.\~

Outcome: partial