Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначив, що будучи органом опіки та піклування виявив, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків: не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, навчання, підготовку до самостійного життя, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не достатньо спілкуються з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального розвитку, тому просить позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. 28.07.2016 року та 22.08.2016 року позивач подав до суду заяви про уточнення позовних вимог, в яких просив не позбавляти відповідача [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] та [PERSON], оскільки згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька записані зі слів матері, та просив в зв'язку з тим, що на даний час діти перебувають у тимчасовій формі влаштування, стягувати аліменти на користь закладу (опікуна) де будуть перебувати діти. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити на підставах, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову та не позбавляти їх батьківських прав, оскільки вони намагаються виправитись та забезпечити дітей всім необхідним. Також зазначив, що він працює (хоча і не офіційно), намагається кинути пити та дуже любить своїх дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову та не позбавляти її батьківських прав. Зазначила, що вона постійно відвідує своїх дітей. Які зараз перебувають у лікарнях, веде домашнє господарство та кинула пити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сільським головою та знає цю сім'ю близько трьох років. Декілька разів приїжджав до них додому та перевіряв стан справ. Бачив, що діти живуть самі по собі, а батьки часто зловживали алкоголем. Однак, зазначив, що батьки дітей не ображали. Щодо позбавлення відповідачів батьківських прав наголосив на тому, що відповідачі можуть залишитись батьками, а дітей можна направити до інтернату. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що родина [PERSON] їй відома, так як вона працює в Обухівській РДА директором соціальної служби центру сім'ї та молоді. Пояснила, що обстановка в будинку відповідачів на час відвідування була неприємна, а діти брудні. Цій сім'ї надавалась благодійна допомога. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Відповідачі мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Також мають двох дітей (але в свідоцтвах про народження батько зазначений зі слів матері, тобто - не [PERSON], оскільки діти були народжені до шлюбу відповідачів), а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Частинами 5,6 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Питання доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] та громадянина [PERSON] відносно їх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Обухівської районної державної адміністрації, що відбулося 12.05.2016 року. Про що свідчить відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав № 07-15/927 від 30.05.2016 року. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї, дітей від 27.01.2014 року, 24.03.2014 року, 24.04.2014 року вбачається, що за місцем проживання відповідачів із дітьми забезпечені прийнятні (достатні) умови для проживання дітей. У судовому засіданні не встановлено факту ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів не підтверджується наявність того, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей. Відповідачі підтвердили той факт, що їхніх дітей дійсно відібрали відповідно до розпорядження від 12.05.2016 року (оскільки вони потребують професійного медичного нагляду), однак мати постійно відвідує дітей у лікарнях та піклується про них. Відповідно до довідок-характеристик № 228 та № 229 від 11.08.2016 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані в [ADDRESS], разом з дітьми, останнім часом зарекомендували себе з позитивної сторони, у громадських місцях поводять себе добре, спиртними напоями не зловживають, з сусідами та жителями села підтримують дружні відносини, в порушенні громадського порядку не помічались. Оцінивши надані сторонами докази, суд вважає доводи позову недостатньо переконливими, оскільки вони не в повній мірі підтверджують факти, які могли б слугувати передбаченою ст. 164 СК України підставою для задоволення позову. Наявність переконливих та беззаперечних обставин, визначених у пунктах 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» як ознаки ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, під час судового розгляду не встановлено. Сукупність зібраних по справі доказів не надає можливості суду дійти до достатньо обґрунтованого висновку про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки вжиті ними заходи вказують на їх бажання та спроможність надалі виконувати свої батьківські обов'язки в повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи спір, суд вважає, що підстави позову, зазначені позивачем не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed