Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу № 1625 від 27.09.2017 року [PERSON] на праві приватної власності належить комплекс Шепетівська база по ремонту техніки, площею 352,4 кв.м., по [ADDRESS] . Земельна ділянка з кадастровим номером 6810700000:01:008:0911 загальною площею 3200,0 кв.м. використовується ним для експлуатації та обслуговування вказаного комплексу без оформлення документів на право власності/користування цією землею та без державної реєстрації відповідних прав. Відповідачу повідомлялось про необхідність укладення договору оренди землі, однак такого договору він не уклав, коштів за її користування до бюджету не сплачує, у зв`язку з цим за період з 27.09.2017 року по 01.12.2018 року безпідставно зберіг за оренду землі кошти в сумі 241693,43 грн., які просить стягнути. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що земельна ділянка з приводу якого заявлено позов про стягнення коштів, не огороджена, не має комунікацій, тому не є такою, що може використовуватися для комерційної діяльності, нарахована йому орендна плата в сумі більше 17000грн. в місяць для нього є не підйомною. Крім того, вказує, що попередній землекористувач сплачував орендну плату набагато нижчу в межах 3200грн. в місяць, тому просить застосувати положення ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Судом встановлено, що [PERSON] є власником комплексу Шепетівська база по ремонту техніки, загальною площею 352,4 кв.м., що розташований по [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2018 року. За вказаною адресою розташована земельна ділянка з кадастровим № 6810700000:01:008:0911 площею 0,32 га, з цільовим призначенням для житлової та громадської забудови для обслуговування бази по ремонту техніки, перебуває у комунальній власності, що підтверджується даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-6806121312018 від 20.02.2018 року. Відповідно до даних акту обстеження земельної ділянки № 6, складеного 14.02.2018 року представниками відділу з питань регулювання земельних відносин управління житлово комунального господарства та з питань регулювання земельних відносин Шепетівської міської ради за участю представника ЗАЦ «Карат», земельна ділянка по [ADDRESS] не огороджена, має вільний доступ, на час обстеження відсутні документи, що підтверджують державну реєстрацію права постійного користування або право оренди земельної ділянки. Згідно розрахунку фінансового управління Шепетівської міської ради №02-17/58 від 19.11.2018 року, розмір несплаченої [PERSON] орендної плати за використання земельної ділянки комунальної форми власності по [ADDRESS] , площею 3200 кв.м. за період з 27.09.2017 року по 01.12.2018 року, становить 241693,43 грн. 10.01.2019 року за вих. № 01-13/91 [PERSON] направлена претензія з вимогою сплатити вищевказану суму коштів, яка останнім залишена без реагування. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року № 629/4628/16-ц та від 13 лютого 2019 року № 320/5877/17, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. За наведених обставин вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають до задоволення. Доводи відповідача, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, про те, що спірна земельна ділянка віднесена до категорії земель «Промислових та комунальних підприємств», тому коефіцієнт та розмір орендної плати повинні бути іншими, не заслуговують на увагу, оскільки земельні ділянки, які призначені для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та призначені для обслуговування бази ремонту техніки мають однаковий коефіцієнт 03.07 та відносяться до однієї категорії землі житлової та громадської забудови, тому розмір орендної плати також однаковий в розмірі 12 % від грошової оцінки земельної ділянки. Вказане підтверджується даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.01.218 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-6806121312018 від 20.02.2018 року. Доводи відповідача в судовому засіданні за заперечення позову не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені відповідними доказами. Судовий збір відповідно до п. 1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved