Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 1716 грн. 00 коп. завданої майнової шкоди та 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 1,9830 га для ведення особистого селянського господарства в с. Улянівка Переяслав-Хмельницького району Київської області. 08 червня 2016 року відповідач на цій земельній ділянці самовільно скосив багаторічні трави, які використовують на сіно для свійської худоби, площею 0,30 га, чим заподіяв йому майнову шкоду в розмірі 1716 грн.00 коп. Своїми неправомірними діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн.00 коп. Позивач та його представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили задовольнити їх. Відповідач позову не визнав, вважає його не обґрунтованим, оскільки він скосив траву на земельній ділянці, яка була надана в користування його батьку, про що є рішення сільської ради. Зазначив, що не оспорює факту косіння ним трави, однак не визнає, що вчинив це на земельній ділянці, що належить позивачу. Зазначає, що на вищевказаній земельній ділянці він косив і буде косити траву. не визнаючи права позивача на таку ділянку. Правовстановлюючого документу на таку ділянку суду не надав, вважаючи достатньою підставою її використання рішення органу місцевого самоврядування про надання у користування землі його батьку. Після смерті батька вважає, що право користування перейшло до його матері. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши показання свідків та письмові матеріали справи судом встановлено наступне. Позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 1,9830 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Улянівка Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка була надана йому відповідно до рішення Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за №269-42-5 від 06 жовтня 2010 року. Право приватної власності на землю посвідчується державним актом серії ЯМ№428491, виданим 02 квітня 2012 року на імя [PERSON], який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №322330001004752. 08 червня 2016 року відповідач [PERSON] на вказаній земельній ділянці площею 0,30 га самовільно скосив багаторічні трави, які використовують на сіно для свійської худоби, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 08 червня 2016 року складеним депутатом Улянівської сільської ради [PERSON], показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки №01.01-14/09, виданої 05 січня 2017 року відділом агропромислового розвитку Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, середня урожайність багаторічних трав на сіно (сіножаті), згідно оперативної інформації у 2016 році по сільськогосподарських підприємствах Переяслав-Хмельницького району Київської області, становить 28,6 центнерів з гектара. З довідки, виданої 12 січня 2017 року Комунальним підприємством «Переяслав-Хмельницький міський ринок» вбачається, що на ринку вартість сіна складає 40-45 грн.00 коп. за тюк вагою 20 кг. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він з листопада 2015 року є депутатом Улянівської сільської ради. До нього звернувся [PERSON] щодо самовільного викосу трави на його земельній ділянці, яку він використовує для сіножаті. Приїхавши до земельної ділянку [PERSON] він побачив, що [PERSON] трактором косить траву, викошена площа складала близько 0,30-0,32 га. Пізніше він бачив, що [PERSON]М перевозив сіно, вважає, що це сіно з ділянки [PERSON], оскільки у нього своєї земельної ділянки немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що побачивши відповідача, який косив траву на земельній ділянці [PERSON], повідомив про це останньому. Пізніше бачив, як [PERSON] забрав сіно з ділянки. Ці події відбувалися у 2016 році. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно роз'яснень ,що викладені в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідально до розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, у тому числі, у порушенні права власності. Враховуючи, що відповідач самовільно скосив багаторічні трави на земельній ділянці, що належить на праві власності позивачу, порушені права позивача, як власника земельної ділянки, останній має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди особою, яка її завдала. Внаслідок неправомірних дій відповідача, був порушений звичайний спосіб життя позивача [PERSON], який виразився у позбавленні можливості нормально користуватися своєю земельною ділянкою та плодами на ній, звернення до суду для відновлення свого порушеного права, тому, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди в розмірі1000 грн.00 коп., що буде достатньою та розумною сатисфакцією за таким деліктним зобовязанням. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню6 майнова шкоду підлягає відшкодуванню в повному обсязі. а моральна частково. Доказів, які б спростовували правомірність вимог позивача, в судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 1280 грн.00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial