Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та, уточнивши свої позовні вимоги, мотивує тим, що 07 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] був укладений договір на іпотечний кредит №4-28-1063, згідно якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 15 000 доларів США. Згідно п. 2.5 кредитного договору, кредит надавався позичальнику на бронювання 1-кімнатної квартири [ADDRESS]. Позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту та процентах перед позивачем до 06 листопада 2026 року, погашаючи щомісячно кредит, проценти за користування кредитом, суми неустойки в порядку, в розмірі та у строки відповідно до графіку погашення що є невід'ємним додатком до кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору укладено договір іпотеки № 3-58-934 від 06 листопада 2007 року, згідно якого предметом іпотеки є однокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06 квітня 2007 року № 147. 17 грудня 2012 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, який в подальшому змінив своє найменування на ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив права вимоги за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи» у відповідності до п. 2.2 Договору відступлення прав вимоги. 04 квітня 2013 року до позивача надійшло звернення від [PERSON], з якого новий кредитор дізнався про те, що [INFO] року [PERSON] помер. З свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності, після смерті [PERSON] відбувся перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до інших осіб - його спадкоємців. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 92189,74 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідачі як спадкоємці прийняли в спадок не тільки права, а й обов'язки померлого щодо погашення заборгованості по кредитному договору, кожний з спадкоємців прийняв у спадщину по 1/3 частки майна, просить стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору в порядку спадкування в сумі по 30729,91 грн. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви, в яких вони просять провести розгляд справи без їх участі, підтримують пояснення надані під час попередніх судових засідань та просять відмовити у задоволенні позову. В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В попередньому судовому засіданні [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення позову та свої заперечення обґрунтовували тим, що квартира [ADDRESS] та є предметом застави за кредитним договором №4-28-1063 від 07 жовтня 2006 року, перебуває у спільній частковій власності [PERSON] (дружина померлого позичальника) - 2/3 частки квартири, [PERSON] -1/6 частки квартири, [PERSON] - 1/6 частки квартири (неповнолітня дочка померлого позичальника). 27 серпня 2010 року відповідачі отримали свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємці [PERSON] Будучи обізнаними про кредитні зобов'язання [PERSON] перед ПАТ «Промінвестбанк», після смерті позичальника у розпорядження банку спадкоємцями були надані документи, які свідчили про його смерть. Відповідно до п.7.4 договору на іпотечний кредит №4-28-1063 від 07 жовтня 2006 року питання, не врегульовані даним договором, регулюються чинним законодавством. Тому ПАТ «Промінвестбанк»- первісному кредитору - на виконання ст.1281 ЦК України, яка передбачає обов'язок спадкоємців повідомити кредитора про відкриття спадщини, належним чином неодноразово повідомлялося про відкриття спадщини, коло спадкоємців позичальника та оформлення ними спадщини. Дані обставини підтверджуються також актом прийому - передачі оригіналів документів від 14 грудня 2010 року. З огляду на положення п.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. ПАТ «Промінвестбанк» на адресу відповідачки та адресу її неповнолітньої доньки будь-яких вимог стосовно кредитних зобов'язань [PERSON] не висував ні на день відкриття спадщини, ні під час оформлення спадкового майна у нотаріуса, ні під час отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, ПАТ «Промінвестбанк» без поважних причин пропустив встановлений законом строк пред'явлення вимог спадкоємцям. 30 серпня 2011 року [PERSON] на адресу банка було надіслано лист з пропозицією вирішити з дотриманням положень законодавства питання, пов'язані з виконанням кредитного договору, але і на цю пропозицію банк не пристав, не вчинив і будь-яких дій стосовно усунення порушень права власності та вирішення питання по суті. Посилаючись на зазначені обставини просить суд від мотиви у задоволенні заявлених вимог до неї та її доньки [PERSON] В попередньому судовому засіданні [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що про смерть боржника первісний кредитор був повідомлений, але ніяких вимог не заявив. Згідно ст.609 ЦК України зобов'язання припиняється в зв'язку зі смертю. Ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин на підставі якого виникло зобов'язання, тобто з [PERSON] повинен був укладений договір, на підставі якого вона була визнана боржником по первісному кредитному договору. Загальний строк позовної давності 3 роки, тому вважає, що для вирішення питання стягнення заборгованості з неї пропущений строк позовної давності. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи в письмовій заяві просить розглядати справу за його відсутності згідно з чинним законодавством, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком «Промінвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк»), та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 4-28-1063, згідно якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 15 000 доларів США зі сплатою 11% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 06 листопада 2026 року (а.с. 25-32). В забезпечення виконання зобов'язання по вказаному кредитному договору 06 листопада 2007 року між Акціонерний комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір №3-58-934. Згідно з пунктом 1.2 цього Договору, предметом іпотеки, за рахунок якого іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючії сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, є: однокімнатна квартира за [ADDRESS] (а.с.38-43). [INFO] року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 46). З свідоцтва про право власності від 27 серпня 2010 року вбачається, що [PERSON] як пережившою дружиною [PERSON] належить ? частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 серпня 2010 року вбачається, що спадкоємцями [PERSON] є його дружина - [PERSON] на 1/3 частку, мати - [PERSON] на 1/3 частку, донька - [PERSON] на 1/3 частку (а.с. 50). Відповідно до ст.ст. 1077-1079 ЦК України відступлення права вимоги є двостороннім правочином, в якому сторонами є первісний кредитор і новий кредитор. Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, при відступленні права вимоги не відбувається припинення або зміна зобов'язання, а лише змінюється кредитор в зобов'язанні. З договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитним договором № 4-28-1063, укладеним з [PERSON] 07 листопада 2006 року (а.с. 58-63). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою, у зв'язку з чим зберегли свою чинність після смерті позичальника. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 ЗУ «Про іпотеку»). Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. В той же час позивачем пред'явлено позов до відповідача 20 вересня 2013 року. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідачі заявили клопотання про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Так, з дослідженої під час судового розгляду цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Сумське центральне відділення «Промінвестбанк», третя особи: [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у реалізації прав власника (справа № 2-385/12) вбачається, що 05 січня 2010 року ПАТ «Промінвестбанк» звернувся до відповідачів з листом, в якому, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], пропонувалося в разі прийняття спадщини за померлим погасити заборгованість по кредиту (а.с. 62 справи № 2-385/12). Про обізнаність ПАТ «Промінвестбанк» про факт оформлення відповідачами своїх спадкових прав свідчить і лист, який був направлений 26 серпня 2010 року на адресу Першої державної нотаріальної контори, та яким банк передавав оригінали правовстановлюючих документів на предмет застави (а.с. 187). Виходячи з викладеного пред'явлення позову про стягнення вказаної заборгованості обмежується трирічним строком, який закінчився у серпні 2013 року. Суд не може погодитися з доводами представника позивача як на підставу заперечень проти пропуску строку позовної давності про те, що про смерть [PERSON] ТОВ «Кредитні ініціативи» стало відомо 04 квітня 2013 року, оскільки, як вже зазначалось, при відступленні права вимоги не відбувається припинення або зміна зобов'язання, а лише змінюється кредитор в зобов'язанні, а тому такі доводи не грунтуються на законі та обчислення строку позовної давності має вираховуватися виходячи з моменту, коли про своє порушене право стало відомо первісному кредитору. Суд приходить до висновку, що позивачем не надано достатніх доказів в частині наявності правових підстав для поновлення строків позовної давності, визначеної ст. 257 ЦК України, а тому необхідно у задоволенні позову з цих підстав відмовити.

Outcome: dismissed