Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 33856.01 гривен та судові витрати (а.с.47). Свої вимоги мотивує тим, між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір: №6383/1949CLAPS від 29 листопада 2013 року на суму 23 010.00 гривен на строк до 05 грудня 2016 року. 21 липня 2015 року між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивачем по справі, було укладено договір факторингу №20150721-Г, у відповідності до якого, право вимоги коштів від [PERSON] було відступлене позивачу. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, відповідачка [PERSON] належним чином не виконала, в зв'язку з чим у неї перед позивачем, тобто ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», станом на 20.07.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором № 6383/1949CLAPS від 29 листопада 2013 року у розмірі 33 856.01 гривен, з яких: - 20 244.57 гривен - заборгованість за основною сумою боргу; - 4 485.39 гривен - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9 126.05 гривен - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. В зв'язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідачки суму кредитного боргу та усі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.43). Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність в заочному порядку (а.с.44) . Відповідачка до суду не прибула. Про час та місце розгляду повідомлялася за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] (а.с.32). Повідомлення повернулося до суду без вручення з відміткою, що сплив термін зберігання (а.с.38). На виконання вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідачка, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, викликалася в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідачка була повідомлена через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Одеські вісті» № 4 (4930) від 21.01.2017 року (а.с.53-54), та газеті «Урядовий кур'єр» № 9 (5878) від 18.01.2017 року (а.с.52). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.44). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що 29 листопада 2013 року відповідачка [PERSON] звернулася до позивача з заявою про видачу їй кредиту у розмірі 23 010.00 гривен (а.с.4). В той же день, 29.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №6383/1949CLAPS, який містить норми, що регулюють правовідносини між сторонами, пов'язані з кредитуванням, та положення, які регулюють відкриття та обслуговування поточного рахунку, де позичальник виступає держателем (а.с.5,6). Згідно договору позивач надав відповідачці кредит на поточні потреби у розмірі 23010.00 із строком користування 36 місяців, з процентною ставкою за користування кредитом 12 % річних, з комісією за надання кредиту 426.00 гривен. Відповідно до умов цього договору позивач надав кредитні кошти відповідачу, що підтверджується меморіальним ордером № 226493616 від 02.12.2013 року (а.с.7). 21 липня 2015 року між ПАТ «ПтБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 20150721-Г, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги коштів від відповідача. ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 33856.01 гривен (а.с.15-17). На виконання умов договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року, ПАТ «ПтБ», згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України було направлено [PERSON] лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.12). Крім того, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надіслало [PERSON] повідомлення про зміну умов кредитного договору та включення персональних даних до бази персональних даних (а.с.13). Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов'язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договорам №6383/1949CLAPS від 29 листопада 2013 року не виконує та згідно виписки з Реєстру боржників від 21.07.2015 року заборгованість перед позивачем станом на 20.07.2015 року становить: 33 856.01 гривен, з яких: - 20 244.57 гривен - заборгованість за основною сумою боргу; - 4 485.39 гривен - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9 126.05 гривен - пеня за порушення графіку погашення заборгованості Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача надані розрахунки заборгованості по кредитним договорам (а.с.9-11). Відповідачці суд пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у неї докази на спростування доводів викладених в позовній заяви, що було проігноровано відповідачкою (а.с.31, 40, 41-42). Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідачка знехтувала своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: …. п. 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано докази, понесених ним витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду: в газеті «Одеські вісті» в розмірі 220.00 гривен (а.с.49, 51) та в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 630.00 гривен (а.с.48, 50), які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - судовий збір в розмірі 1 378.00 гривен, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви, що підтверджується платіжним дорученням № 1581 від 08.11.2016 року (а.с.1).

Outcome: approved