Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт б/н від 30.09.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6481,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та Правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та норм Закону відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 16.02.2017 року має заборгованість 16147,42 грн., яка складається з : - 5513,10 грн. - заборгованість за кредитом; - 3156,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6174,56 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 1303,22 грн. - штрафи відповідно до п.п. 2.2 генеральної угоди. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16147,42 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. До початку судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Існування договірних зобовязань між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] підтверджується Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 30.09.2013 року, згідно з п.2.1 якої Банк надав [PERSON] терміновий кредит в сумі 6481,3 грн. на строк 24 місяці, з 30.09.2013 року по 30.09.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в сумі 6481,3 грн., в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, в зазначені в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) в сумі 324,32 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.09.2015 року. Згідно п.2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умов та правил, більш ніж на 31 день, по зобовязанням, строк яких не наступив, сторони домовилися, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається стростроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 1303,22 грн. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та Правилах за кожен день прострочки ( п.2.8 Генеральної угоди ). Пунктом 1.1.2.5 Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 передбачено, що Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених дійсним Договором. Клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку ( п.1.1.2.6 Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг»). Пунктом 2.1.1.12.2 «Правил користування платіжною карткою» передбачено, що за користування кредитом, наданим Держателю, при наявності пільгового періоду, держатель сплачує відсотки за пільговою відсотковою ставкою ( 0,01% річних) в рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції. Відповідно до п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Згідно розрахунку заборгованості станом на 16.02.2017 року [PERSON] має перед банком заборгованість по кредиту в сумі 16147,42 грн., яка складається з: - 5513,10 грн. - заборгованість за кредитом; - 3156,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6174,56 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 1303,22 грн. - штрафи відповідно до п.п. 2.2 генеральної угоди. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема : припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, б/н 30.09.2013 року, укладеної між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом п.2.2 Генеральної угоди передбачено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умов та правил, більш ніж на 31 день, по зобовязанням, строк яких не наступив, сторони домовилися, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається стростроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 1303,22 грн.. Окрім того, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та Правилах за кожен день прострочки ( п.2.8 Генеральної угоди ). Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., в тому числі прострочені зобовязання, передбачені пп. 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. Умов та Правил, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується як : ПЕНЯ = базова процента ставка по договору / 30 ( нараховується за кожен день прострочки кредиту ) + 50 грн. ( одноразово ). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 14844,20 грн., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у сумі 1303,22 грн. з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обовязків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобовязань перед кредитором. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладено,

Outcome: partial