Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він працював у відповідача. 19.07.2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не виплачена заробітна плата, також не виплачена вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату, стягнути вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку та витрати на правову допомогу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав письмові пояснення стосовно виникнення заборгованості по заробітній платі. Вислухавши представника позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 29.08.2017 р. №16-07/977 заборгованість по заробітній платі в тому числі вихідній допомозі в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат перед [PERSON] (з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становила 51413 грн. 86 коп.. Середньоденна заробітна плата без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 393 грн. 62 коп.. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Судом встановлено, що в день звільнення ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило [PERSON] належних йому сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 р. «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам триденний неповний робочий тиждень, робочі дні: понеділок, вівторок, середа. ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 51413 грн. 86 коп., тому відповідач повинен виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 20.07.2017 року по 18.10.2017 року включно за 38 робочих днів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 51413 грн. 86 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.07.2017 року по 18.10.2017 року у сумі 14957 грн. 56 коп. (393 грн. 62 коп. х 38 = 14957,56 грн.), з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. П.2 ч.3 ст.79 ЦПК України передбачає, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача в суді представляв представник [PERSON], що підтверджується договором про надання юридичної допомоги від 08.08.2017 року. Однак до матеріалів справи не додано письмових доказів, на підтвердження того, що [PERSON] здійснив оплату наданих йому юридичних послуг, а отже позовні вимоги в частині відшкодування судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: partial