Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги, що 30.10.2014 він передав [PERSON] (далі - Відповідач) грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн. строком до 01.09.2015. Про отримання грошових коштів від Позивача, Відповідачем було написано розписку з зазначенням такого зобов`язання. Позивач вказує, що Відповідачем частково було виконано перед ним свої боргові зобов`язання, а саме було повернуто 30.10.2014 грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. та 13.11.2014 грошові кошти в сумі 800,00 грн. Однак, після сплину часу повернення боргу, визначеного розпискою, Відповідач не виконав повністю узяті на себе зобов`язання перед Позивачем та не повернув борг у повному обсязі. Позивач вказує, що станом на 15.05.2018 сума боргу Відповідача перед ним складає 34 200,00 грн., а оскільки останній прострочив виконання боргового зобов`язання, то стягненню з нього підлягає борг з урахуванням 3% річних в сумі - 2 777,23 грн. та інфляційних втрат в сумі - 22 579,73 грн. У зв`язку з вищевикладеним просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за розпискою від 30.10.2014 в сумі 59 556,96 грн. та судовий збір. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання від відповідача за змістом якого просить у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2014 між [PERSON] та [PERSON] було укладено розписку. За змістом розписки боржник отримав від кредитора грошові кошти в сумі 40 000,00 грн. Боржник за домовленістю з кредитором зобов`язався щомісячно сплачувати кредитору - суму боргу в розмірі 1 000,00 грн. до першого числа кожного місяця від дня підписання сторонами даної розписки, до повного повернення всієї суми боргу в розмірі 40 000,00 грн., але не пізніше 01.09.2015. Про факт повернення Кредитору щомісячно обумовленої з Боржником , в даній розписці, суми грошових коштів наданих в борг, Кредитор видає Боржнику розписку про отримання відповідної суми грошових коштів. Сторони досягли згоди, що Боржник має право повернути борг достроково, а також здійснювати її повернення частинами, згідно домовленості. У разі прострочення Боржником повернення чергової частини боргу Кредитор має право вимагати дострокового повернення від Боржника частини боргу, що залишилася та сплати Боржником суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Відповідачем частково було виконано перед Позивачем свої боргові зобов`язання, а саме було повернуто 30.10.2014 грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. та 13.11.2014 грошові кошти в сумі 800,00 грн. Однак, після сплину часу повернення боргу, визначеного розпискою, Відповідач не виконав повністю узяті на себе зобов`язання перед Позивачем та не повернув борг у повному обсязі. Станом на 15.05.2018 сума боргу Відповідача перед Позивачем складає 34 200,00 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-багатосторонніми (договорами). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований а одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції і за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Оскільки Позивач виконав в повному обсязі всі зобов`язання перед Відповідачем, а саме: надав йому грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн., а Відповідач, в свою чергу, зобов`язання з повернення вказаної суми грошових коштів у строк до 01.09.2015 не виконав, чим порушив договірні зобов`язання перед Позивачем, то суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи, що Відповідач прострочив виконання боргового зобов`язання, то стягненню з нього на користь Позивача також підлягають 3% річних на суму боргу в розмірі 2 777,23 грн. та інфляційні втрати в сумі 22 579,73 грн. Крім того, стягненню підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved