Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що йому відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19 червня 2002 року, посвідченого нотаріально, на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: Донецька область, м.Білицьке, вул.Горького, 29/5. У вказаній квартирі зареєстроване місце проживання його колишньої дружини [PERSON], з якою вони в квітні 2015 року припинили спільне проживання та вона виїхала з квартири. На теперішній час позивач вимушений сплачувати комунальні послуги з врахування того, що у квартирі прописаний відповідач, хоча фактично там не проживає, що завдає позивачу зайвих витрат та негативно відображується на його матеріальному становищі. Крім того позивач не має можливості визначити юридичну долю квартири, оскільки вона обтяжена правом проживання відповідача. Тому позивач на підставі ст. 391 ЦК України, просить суд усунути перешкоду у здійсненні ним права власності на квартиру за адресою: вул. Горького, 29/5, м. Білицьке, Донецької області, шляхом позбавлення відповідача, права користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що квартиру у приватну власність він придбав до одруження з відповідачкою, а прописав її до квартири після весілля вже як члена своєї родини. На позові наполягав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була письмово належним чином повідомлена, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Свідкок, [PERSON] Юрієвич, в судовому засідлані пояснив, що позивач, [PERSON], є його кумом і йому відомо, що за адресою м. Білицьке, вул. Горького, 29/5 проживає позивач разом зі своєю донькою. Місцезнаходження його колишньої дружини, відповідачки по справі, йому не відомо. Свідок, [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом [PERSON], йому відомо, що колишня дружина [PERSON] разом з позивачем не проживає біля трьох років, вона уїхала мешкати до м.Донецьк. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що з 2002 року квартира за адресою: вул.Горького, 29/5, м.Білицьке, Донецька область,належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 19 червня 2002 року (а.с.6) Відповідно до копії рішення Добропільського міськрайонного суду від 09 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 26.01.2016 року, розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7) З домової книги (а.с.8-9) вбачається, що у квартирі за адресою вул.Горького, 29/5, м.Білицьке[PERSON] зареєстрована з 09.04.2003 року. Таким чином з наведеного вбачається, що з 26.01.2016 року [PERSON] є зареєстрованою у вказаній квартирі як колишній член сімї позивача, [PERSON] Відповідно до ст.162 ЖК України, Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. З позовної заяви позивача вбачається, що відповідач фактично не мешкає у квартирі позивача з квітня 2015 року і з цього часу до квартири взагалі не зявлялась. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконавчого комітету Білозерської міської ради Донецької області від 16.09.2016 року №1843, з якої вбачається, що за адресою м. Білицьке, вул. Горького, 29/5 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [INFO] його дружина та [PERSON], [INFO] донька. Відповідно до відомостей виконавчого комітету Білицької міської ради № 633 від 22.09.2016 року вбачається, що згідно наявних даних картотеки [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] з 09.04.2003 року Відповідно до акту обстеження матеріально-побутового положення гр. [PERSON] за адресою: м. Білицьке, вул. Горького, 29/5 від 16.09.2016 року вбачається, що дійсно за вищевказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], яка з квітня 2015 року та на теперішній час не проживає за цією адресою. Відповідно до п.72 Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право), які викладені в листі Верховного Суду України від 26.05.2001 року, тимчасова відсутність члена сім'ї (в тому числі колишнього) власника жилого будинку чи квартири не позбавляє його права користування жилим приміщенням. Він втрачає це право тільки в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків із власником. За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач вибула з квартири за адресою вул. Горького, 29/5, м.Білицьке, на інше постійне місце проживання,

Outcome: approved