Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить зобовязати відповідача належним чином провести перерахунок щодо процедури ліквідації неправомірної заборгованості по сплаті за електроенергію, а також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 59868 грн., посилаючись на те, що відповідачем неправомірно нарахована заборгованість за спожиту електроенергію, чим завдано моральні страждання. Позивач звернувся до суду із заявою про підтримання вимог за позовом та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача звернулась із заявою про необхідність відмови у позові з підстав, викладених у запереченнях невірно обраний спосіб захисту та відсутність жодних доказів завдання моральної шкоди. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником кв.№9 в буд.№3 по вул.Лиманній у м.Одесі та споживачем послуг з постачання електроенергії у відповідності до укладеного з відповідачем договору про постачання електричної енергії №324203 від 22.01.2013 року. Відповідач, як господарюючий субєкт, надає послуги постачання позивачеві електроенергії на адресу: [ADDRESS]. Після придбання нерухомості у 2013 році та по цей час, через наявну заборгованість за електричну енергію на час придбання та збільшення її розміру у подальшому, з урахуванням двозонного приладу обліку за спожиту електроенергію (день-ніч) та помилкове надання невірних показань лічильника, між сторонами виник спір з приводу суми заборгованості за сплати коштів за спожиту електороенергію. Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод\~\~людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Разом з тим, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобовязаня відповідача належним чином провести перерахунок щодо процедури ліквідації неправомірної заборгованості по сплаті за електроенергію, не передбачений ні договором, ні діючими нормами чинного законодавства. Згідно зі статтею 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За таких обставин, у цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають. З приводу заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно ст.23 та ч.1 ст.1167 ЦК України (глава 82) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 5), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суду не надано жодного доказу завдання позивачеві моральної шкоди в результаті винних дій відповідача, тому таке ствердження позивача носить характер припущення, на якому не може ґрунтуватися рішення суду. Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Також суд звертає увагу, що між сторонами існують договірні відносини та укладеним між сторонами Договором не передбачається такого виду відповідальності, як відшкодування моральної шкоди. За таких обставин вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed