Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування зазначивши, що з 26 лютого 2018 року на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в службі у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради перебувать [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є відповідач, як діти позбавлені батьківського піклування. Рішенням виконкому від 21 березня 2018 року дітям надано статус дітей, які позбавлені батьківського піклування та влаштовані до Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР, оскільки їх мати має тяжку хворобу та не може виконувати свої батьківські обов`язки, відомості про батька записані відповідно до ст.135 Сімейного Кодексу України. Відповідач відповідно до медичного висновку є епідбезпечна та може мешкати разом із дітьми. Є інвалідом другої групи та їй протипоказані обмеження регулярної праці. Отримує щомісячно пенсію по інвалідності. Відповідач не має постійного місця проживання, її місце проживання зареєстровано в будинку нічного перебування. Відповідач не дбала про здоров`я дітей, що призвело до наявності у них тяжких захворювань. Повернення дітей до матері може призвести до погіршення стану їх здоров`я та мати загрозу для їх життя та розвитку. Просить відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав; стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку починаючи з 07 вересня 2017 року і до повноліття дітей на користь опікуна (піклувальника), прийомних батьків, батьків-вихователів або дитячого навчально-виховного закладу, залежно від форми влаштування дітей. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб - сайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відзиву не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом Виконкому Інгулецької районної у місті ради як Орган опіки та піклування в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР про відібрання дитини від матері та стягнення аліментів. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2019 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідно до свідоцтв про народження, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України [INFO] народилась [PERSON] та [INFO] [PERSON] , матір`ю яких зазначена [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 6, 8, 11, 12). Як видно з висновку КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради від 10 травня 2018 року [PERSON] , [INFO] має ряд захворювань та потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції (а.с.9). Відповідно до виписки Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР від 28 лютого 2018 року із історії розвитку [PERSON] , [INFO] остання з 03 січня 2018 року переведена до даного закладу з діагнозом: ГІЕ, синдром руховаих порушень, відновний період. Z20.6. Тубконтакт кат.5.2 (А), рахіт 1 ст., підгострий перебіг (а.с.10). Згідно з листів КЗ «Криворізький дитячий кістково-туберкульозний санаторій №1№ ДОР» [PERSON] , [INFO] був влаштований до Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР та з 15 листопада 2017 року по 12 квітня 2018 року перебував на повному державному утриманні. З 12 квітня 2018 року дитину переведено до КЗ «ДОКЛПО «Фтизіатрія`ДОР» на стаціонарне лікування з категорією нагляду 4. Термін отримання лікувально-оздоровчих заходів - до середини грудня 2019 року (а.с.13,14,33). Відповідно до висновку Лікарсько-консультативної комісії №155, який дійсний орієнтовно до січня 2019 року за рішенням ЦЛКК/ХРТБ від 26 червня 2018 року відповідач переведена на підтримуючу фазу лікування з позитивною динамікою, епідбезпечна, може мешкати зі своїми дітьми. Протипоказань ізоляції дітей від матері нема (а.с.15). Як видно із довідки МСЕК відповідач має другу групу інвалідності з 02 травня 2018 року до 01 червня 2019 року. Дата чергового переогляду 01 травня 2019 року (а.с.16). Відповідно до виписки із історії хвороби відповідача остання має ряд захворювань (а.с.19-20). Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті ради від 17 квітня 2019 року відповідач [PERSON] , [INFO] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 09 січня 2019 року (а.с.50). Відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.17). Згідно з рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради №314 від 17 жовтня 2018 року відповідач не цікавиться життям та здоров`я дітей, за час перебування дочки у закладі не відвідувала; вирішено: вважати неможливим передати малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] для подальшого виховання матері [PERSON] та вважати необхідним відібрати дітей без позбавлення батьківських прав (а.с.21). На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст. 170 СК України закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки стосовно малолітніх дітей, не займається на належному рівні їх розвитком, вихованням, навчанням, а тому позовні вимоги слід задовольнити, відібрати від відповідача дітей та передати їх органу опіки та піклування. Обґрунтованими на думку суду є також вимоги позивача про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання її дітей. Так, відповідно до п. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тому вона за законом зобов`язана надавати матеріальну допомогу на їх утримання. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 28 березня 2019 року, тому саме з цієї дати необхідно присудити аліменти. З урахуванням викладеного суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини на кожну дитину з усіх видів її заробітку (доходу), оскільки вони стягуються на дві дитини. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю та на момент звернення позивача до суду з позовом мала другу групу судовий збір суд відносить на рахунок держави. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 155, 164, 170, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: partial