Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.04.1998 року. Зазначає, що у вказаній квартирі проживає та зареєстрована. Відповідач, який є сином позивачки також зареєстрованій у даній квартирі, хоча не проживає в ній з лютого 2008 року, що підтверджується актом КП «КВЖРЕП № 6» від 09.12.2013 року. Зазначає, що син фактично не проживає у квартирі 5 років, не приймає участі у оплаті комунальних послуг та утриманні квартири. Факти, які б вказували на поважність причини відсутності відповідача понад встановлений строк у квартирі відсутні. За таких обставин позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання 24.03.2014 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 13). Заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надано. Представник 3-ї особи Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області Юхимчук О.М. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. При прийнятті процесуальних рішень покладається на розсуд суду. Представник 3-ї особи КП «КВЖРЕП № 6» Житомирської міської ради Булас Р.О. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом встановлено обставини, викладені вище, що підтверджуються письмовими доказами. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи правову позицію позивача, та представників третіх осіб, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майновим правом на власний розсуд. Згідно до частини 1 статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не несе будь-яких обов'язків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло та не сплачує комунальні послуги. Встановлених законом випадків збереження за ними права користування квартирою не встановлено. Таким чином, відповідач, будучи прописаним в квартирі, фактично не проживає в ній близько п»яти років. Наведене вище є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування спірним житлом у зв'язку з його відсутністю без поважних причин понад один рік.Домовленостей між відповідачем та позивачем, яка є власником житла щодо користування житлом або законом не встановлено та суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що право власності позивача порушене і підлягає захисту, а відтак позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved