Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 08.08.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 10\~ \~000,00 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% \~на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. \~ Зазначає, що відповідач не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 30.04.2014 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 3164,57 дол. США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 844,43 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом 1675,14 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом 645,00 дол. США, штраф (фіксована частина) 43,85 дол. США, штраф (процентна складова) 76,26 дол. США. Також стверджує, що Шевченківським районним судом м. Чернівці від 03 червня 2010 року з відповідача судовим наказом було стягнуто заборгованість на користь позивача 1639,45 дол. США. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 1 645,23 дол. США, що за курсом 11,40 відповідно до службового розпорядження \~НБУ від 30.04.2014 року, яка складає 18\~ \~755грн. 69коп., за кредитним договором №б/н від 08.08.2007 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідачем до суду було подано відзив на позов, в якому заперечувала проти його задоволення через його безпідставність та необґрунтованість, оскільки вже є рішення суду, яким було достроково стягнуто всю суму боргу, в тому числі тіло кредиту та відсотки. Просила в задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити. Представник позивача клопотав про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає, просила в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити. Суд, об`єктивно, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір за № б/н. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10\~ \~000,00дол. США, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, підтвердженням чого є копія заяви відповідача, а також копія Умов та правил надання банківських послуг /а.с.14-21/. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість\~\~ відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2014 року, заборгував перед банком борг в сумі 3 164,57 дол. США, яка складається: заборгованість за кредитом 844,43 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом 1 675,14 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом 645,00 дол. США, штраф (фіксована частина) 43,85 дол. США, штраф (процентна складова) 76,26 дол. США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 1639,45дол.США., яка була стягнута судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.06.2010 року (різниця становить 1525,12грн). Отже, заборгованість достягнення становить 1645,23 дол.США. /а.с.7-8/. Між сторонами виник спір з приводу відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне його виконання) /ст..610ЦК України/. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на те, що судовим наказом по справі 2-н-359/2010р. Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.06.2010 року з [PERSON] було стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1\~639,45дол.США /а.с.8/. \~ Відповідно до ст..95 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення заочного рішення) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст..96 даного кодексу. Такими діями позивач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом та вказаним судовим наказом було достроково стягнуто всю суму боргу, в тому числі тіло кредиту та відсотки. Відповідно до правової позиції, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою ст..1050 ЦК України. У відповідності до правового висновку, викладеного у постанові Великою Палатою Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на той факт, що суд не може вийти за межі позовних вимог, позивачем доказів на підтвердження заявлених вимог не надано, суд вважає за доцільне в задоволенні позову відмовити. Судові витрати, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed