Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 09.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15-12-08-011042, згідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 25000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 24% річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредит, що підтверджується заявою на видачу готівки та випискою з позичкового рахунку останнього. В свою чергу відповідач, згідно з умовами викладеними в п.п. 1.1 та 2.2.2 кредитного договору, зобов`язався щомісячно повертати позивачу кредит рівними частинами у розмірі 1050,00 грн. щомісячно, в термін до «05» числа кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитним договором, а також забезпечити повне повернення кредиту не пізніше 08 грудня 2017 року. У відповідності до п. 2.2.7 кредитного договору відповідач зобов`язується незалежно від закінчення вказаного в п. 1.1. цього договору періоду дії договору повністю повернути позивачу фактично отримані кредитні кошти, а також погасити фактичну заборгованість за процентами за користування кредитом не пізніше дати, що передує дню звільнення відповідача, який є співробітником позивача, з роботи. Наказом ПАТ «Діамантбанк» № 103-К від. 18.02.2016 року [PERSON] звільнено з займаної посади 18.02.2016 року за угодою сторін, на підставі п.1 ст. 36 Кодексу Законів про Працю. З огляду на те, що [PERSON] було звільнено з ПАТ «Діамантбанк», у відповідача виник обов`язок перед позивачем щодо повного погашення кредиту та процентів за користування кредитом. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим 03 березня 2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача лист-вимогу за вих.. № 2841/48-01/1-02 відщ 03.03.2016 року про повне погашення кредиту із зазначенням сум заборгованості та встановленням терміну для добровільного погашення цієї заборгованості. У встановлений позивачем у листі строк заборгованість за кредитним договором погашена так і не була, внаслідок чого позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Внаслідок порушення зобов`язання відповідачем та невиконання останнім вимоги позивача зазначеної у листі, станом на 15.06.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором по сплаті кредиту та процентів складає 24 863,75 грн., з яких заборгованість по сплаті кредиту складає 22 900,00 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом складає 1963,75 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитними договором, позивач, відповідно до положень ЦК України, п. 4.1 кредитного договору, нарахував пеню за несплату (непогашення) кредиту в сумі 3181,61 грн. за період з 19.02.2016 року по 15.06.2016 року. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача пере позивачем за кредитним договором складає 28 045,36 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в його відсутність, подавши про це письмову заяву, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON], який зареєстрований в [INFO], б. 19-б[ADDRESS], належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про направлення судових повісток на 09-30 годину 13.09.2016 року, на 09-30 годину 17.10.2016 року, які відповідач не отримав, що згідно ст.74 ч.6 ЦПК України є належним судовим викликом та до суду не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Судовий розгляд проведено в заочному порядку. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Встановлено, що 09.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15-12-08-011042, згідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 25000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 24% річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредит, що підтверджується заявою на видачу готівки та випискою з позичкового рахунку останнього. В свою чергу відповідач, згідно з умовами викладеними в п.п. 1.1 та 2.2.2 кредитного договору, зобов`язався щомісячно повертати позивачу кредит рівними частинами у розмірі 1050,00 грн. щомісячно, в термін до «05» числа кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитним договором, а також забезпечити повне повернення кредиту не пізніше 08 грудня 2017 року. У відповідності до п. 2.2.7 кредитного договору відповідач зобов`язується незалежно від закінчення вказаного в п. 1.1. цього договору періоду дії договору повністю повернути позивачу фактично отримані кредитні кошти, а також погасити фактичну заборгованість за процентами за користування кредитом не пізніше дати, що передує дню звільнення відповідача, який є співробітником позивача, з роботи. Наказом ПАТ «Діамантбанк» № 103-К від. 18.02.2016 року [PERSON] звільнено з займаної посади 18.02.2016 року за угодою сторін, на підставі п.1 ст. 36 Кодексу Законів про Працю. З огляду на те, що [PERSON] було звільнено з ПАТ «Діамантбанк», у відповідача виник обов`язок перед позивачем щодо повного погашення кредиту та процентів за користування кредитом. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим 03 березня 2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача лист-вимогу за вих. № 2841/48-01/1-02 від 03.03.2016 року про повне погашення кредиту із зазначенням сум заборгованості та встановленням терміну для добровільного погашення цієї заборгованості. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання і станом на 15.06.2016 року має заборгованість в розмірі 28045,36 грн. Яка підтверджується розрахунком позивача. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Сума заборгованості стверджується представленими позивачем розрахунком відповідач спростувань розрахунку не надав. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved