Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з жилого будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS]. Право власності на будинковолодіння не оформлялось. Він як єдиний спадкоємець за заповітом фактично прийняв спадщину після її смерті, оскільки проживав з нею, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлої на дане майно. За наведених обставин, просять визнати за ним право власності на вищевказане будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставин, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначенні у заповіті. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21.09.1962 року та свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24.08.2015 року Мокіївською сільською радою Шепетівського району Хмельницькій області. 18 лютого 2004 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належний їй на праві особистої власності будинок в с. Білопіль Шепетівського району та все її майно, яке на день смерті буде належати їй, в чому б воно не заключалось, де б воно не було, [PERSON], що підтверджується даними заповіту, посвідченого секретарем Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Позивач прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою виконкому Мокіївської сільської ради №157 від 06.02.2016 року. Спадкодавцю [PERSON] на праві власності належить будинковолодіння, що розташоване по [ADDRESS], що підтверджується рішенням виконкому районної ради народних депутатів № 7 від 18 січня 1990 року, відповідно до якого виконком розглянувши матеріали обстеження технічної інвентаризації житлових будинків на території Моківської сільської ради народних депутатів Шепетівського району, вирішив оформити право власності і видати свідоцтва в с. Мокіївці, Білопіль, Пиляї громадянам на правах особистої власності, де в списку під п/п № 8 значиться [PERSON] Вказане рішення виконавчого комітету свідчить про те, що будинок [PERSON] згідно діючого на час прийняття такого рішення законодавства може бути зареєстрований за нею на праві власності, тобто вже прийнятий в експлуатацію. Прийняття в експлуатацію вказаного домоволодіння свідчить про проведення його будівництва з додержанням архітектурно-будівельних, санітарних та протипожежних норм, завершення такого будівництва. Однак, за життя [PERSON] не оформила право власності на дане майно, що підтверджується даними довідки № 97, виданої 29.03.2016 року КП «Шепетівським БТІ». З довідки завідувача Шепетівської міської державної нотаріальної контори від 14.04.2016 року за № 530/01-16 слідує, що після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок [PERSON] видати неможливо, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на нього померлої. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті матері, позбавлений можливості оформити право на спадщину на належне їй майно із-за відсутності правоустановчих документів, тому його право підлягає захисту в судовому порядку. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд знаходить, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим підлягають до задоволення.

Outcome: approved