Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить виділити йому в натурі 65/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] з урахуванням розміру належної йому частки у праві власності та фактичного користування й визначити порядок користування земельною ділянкою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим що, згідно договору дарування від 28.12.2009 року, він є власником 65/100 частин вищезазначеного будинку та, відповідно, 35/100 частин будинку належить відповідачу на підставі рішення суду від 11.02.1975 року. Порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою фактично склався, але між сторонами не досягнута угода про визначення порядку користування земельною ділянкою, адже він бажає повністю відокремити свою частину житлового будинку та належну частину земельної ділянки, які з часом приватизувати. Позивач до судового засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, підтвердженням чого є зворотнє повідомлення про отримання повістки, що міститься в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Харківська міська рада надала суду пояснення до позову, де зазначила, що за умови відсутності доказів наявності землевпорядної документації: документів на право власності чи право користування земельною ділянкою, вирішення питання про виділ частки зі спільного майна та визначення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] є неможливим, оскільки сторони не мають належно оформлених документів, що встановлюють межі земельної ділянки та підтверджують право сторін на користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. Щодо виділення в натурі часток домоволодіння власників зі спільного майна співвласників ХМР не заперечує та просить розглянути справу за відсутності їх представника. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору дарування від 28.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за № 5477, є власником 65/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Іншим співвласником вищезазначеного житлового будинку є [PERSON] на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Харкова від 11.02.1975 року, згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 24920567, йому належить 35/100 частин (а.с.5). Згідно повідомлення Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 08.12.2011 року № 2001485 та зазначено, що вказати які саме приміщення належать [PERSON] неможливо, адже в інвентаризаційній справі договір про конкретне користування відсутній. Межі розподілу земельної ділянки з співвласниками в інвентаризаційній справі відсутні також (а.с. 14). Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності. Позивач зазначив, що порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою склався лише фактично та жодного підтверджуючого документу про виділ частки зі спільного майна не має, й, відповідно, будь-які відомості ані в інвентаризаційній справі, ані в землевпорядній документації відсутні. Суд за його клопотанням призначив судово будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. проф. Н.С. Бокаріуса, згідно до висновку якої, запропоновані два варіанти порядку користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток співвласників у праві власності та з урахуванням фактично сформованного порядку користування та варіант розподілу житлового будинку без здійснення будь-якого переобладнання, з відступом від ідеальної частки співвласників з урахуванням фактичного користування. Відповідно до висновку вищезазначеної експертизи, провести виділ 65/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], які належать [PERSON] з урахуванням розміру часток у праві спільної власності співвласників та фактично сформованного порядку користування, можливо. У дослідницькій частині висновку експертизи запропоновано варіант виділу 65/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями з відступом від ідеальних часток співвласників у праві власності. Позивач обрав перший варіант, згідно Додатку № 2 до висновку експертизи № 10852. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За таких обставин, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved