Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого в позовній заяві зазначив, що він обіймає посаду судді Васильківського міськрайонного суду Київської області. Під головуванням судді Марчука О.Л., Васильківським міськрайонним судом Київської області розглядалась цивільна справа № 362/5935/14-ц за позовом [PERSON] до Васильківського міського голови [PERSON], виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, Комунального підприємства «Васильківкомунікаціясервіс» про скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати. За результатами розгляду вказаної цивільної справи постановлено рішення про часткове задоволення позову та скасовано Розпорядження Васильківського міського голови [PERSON] від 20 листопада 2014 року № 188-к про звільнення [PERSON]; поновлено [PERSON] на посаді директора КП «Васильківкомунікаціясервіс»; стягнуто з КП «Васильківкомунікаціясервіс» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнуто з виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області на користь [PERSON] моральну шкоду; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У звязку з прийняттям вказаного рішення, 08 липня 2015 року в мережі Інтернет на веб-сайті ГО «Європейське суспільство» за веб-адресою http://goes.org.ua/vasilkivskij-suddya-marchuk-o-l-ponoviv-na-posadi-korupcionera/ розміщена стаття під заголовком «Суд поновив на посаді [PERSON]». В коментарях, що розміщенні після даної статті в нижній частині публікації, також міститься виконаний у той же день о 23 годині 17 хвилин коментар громадянина [PERSON] наступного змісту: «Корупцiонер поновив корупцiонера!)) прикольно!))». У своєму коментарі до вищенаведеної статті громадянин [PERSON] у стверджувальній формі заявив, що суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л. є корупціонером. Проте, таке фактичне твердження громадянина [PERSON] є неправдивим та не відповідає дійсності, внаслідок чого принижує честь, гідність і шкодить діловій репутації судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука О.Л.. Позивач [PERSON] просить визнати розповсюджену [PERSON] у коментарі до статті інформацію недостовірною, зобовязати [PERSON] спростувати поширену відносно нього недостовірну інформацію шляхом здійснення письмового у друкований спосіб повідомлення, зобовязати ГО «Європейське суспільство» у строк тридцять календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили на своєму веб-сайті оприлюднити текст письмового у друкований спосіб повідомлення [PERSON] та стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 60\~000,00 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягаючи на його задоволенні з підстав викладених у позовній заяві. У судове засідання відповідачі не зявились, уповноважених представників до суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, надали письмові заперечення на позов. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи вважає, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 68 Конституції України\~встановлено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], обіймає посаду судді Васильківського міськрайонного суду Київської області, що підтверджується посвідченням судді № МЗ-12921 виданим на його ім'я ( а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що під головуванням судді Марчука О.Л., Васильківським міськрайонним судом Київської області розглядалась цивільна справа № 362/5935/14-ц за позовом [PERSON] до Васильківського міського голови [PERSON], виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, Комунального підприємства «Васильківкомунікаціясервіс» про скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати. За результатами розгляду вказаної цивільної справи постановлено рішення про часткове задоволення позову та скасовано Розпорядження Васильківського міського голови [PERSON] від 20 листопада 2014 року № 188-к про звільнення [PERSON]; поновлено [PERSON] на посаді директора КП «Васильківкомунікаціясервіс»; стягнуто з КП «Васильківкомунікаціясервіс» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнуто з виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області на користь [PERSON] моральну шкоду; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено, що підтверджується вступною і резолютивною частинами рішення від 08 липня 2015 року. У звязку з прийняттям вказаного рішення, 08 липня 2015 року в мережі Інтернет на веб-сайті ГО «Європейське суспільство» за веб-адресою http://goes.org.ua/vasilkivskij-suddya-marchuk-o-l-ponoviv-na-posadi-korupcionera/ розміщена стаття під заголовком «Суд поновив на посаді [PERSON]», що підтверджується відповідною роздруківкою даної статті. В коментарях, що розміщенні після даної статті в нижній частині публікації, також міститься виконаний у той же день о 23 годині 17 хвилин коментар громадянина [PERSON] наступного змісту: «Корупцiонер поновив корупцiонера!)) прикольно!))». Зважаючи на те, що рішення, яке обговорюється у вказаній статті постановлено під головуванням судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука О.Л. та його ім'я також безпосередньо згадується у самій статті, очевидним є той факт, що коментар громадянина [PERSON] стосується судді Марчука О.Л., якого останній і назвав корупціонером, який поновив іншого корупціонера. Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», термін «корупція» у цьому Закону вживається в такому значенні: корупція використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей. Підпункт ґ) пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» відносить до субєктів, на яких поширюються дія цього Закону, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі професійних суддів. Отже, у своєму коментарі до вищенаведеної статті громадянин [PERSON] у стверджувальній формі заявив, що суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л. є корупціонером. Але таке твердження відповідача [PERSON] є неправдивим та не відповідає дійсності, внаслідок чого принижує честь, гідність і шкодить діловій репутації судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука О.Л., так як будь-яких доказів про те, що суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л. є корупціонером, відповідачем [PERSON] не надано. Так ч. 1 ст. 59 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або повязані з корупцією правопорушення, що формується та ведеться Національним агентством. З огляду на зміст тексту присяги судді, що закріплений у частині першій статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач має на даний час статус судді та в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або повязані з корупцією правопорушення, відсутні відомості про [PERSON], який працює на посаді судді Васильківського міськрайонного суду Київської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з ЄДР осіб, які вчинили корупційні правопорушення. Частиною 4\~\~ст. 32 Конституції України\~встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до\~\~розяснень\~\~наведених у п. 15\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову\~\~практику\~\~у справах\~\~про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р. при розгляді справ\~\~зазначеної категорії\~\~суди повинні мати на увазі , що юридичним складом\~\~правопорушення , наявність якого\~\~може бути підставою\~\~для задоволення позову\~\~, є сукупність\~\~ таких обставин : а) поширення інформації , тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб ; б) поширена інформація стосується певної фізичної\~\~чи юридичної\~\~особи , тобто позивача ; в) поширення недостовірної інформації\~\~ , тобто такої, яка не відповідає дійсності ; г) поширення інформації , що\~\~порушує особисті немайнові права\~\~, тобто\~\~або завдає\~\~шкоди відповідним\~\~особистим немайновим благам\~\~, або перешкоджає\~\~особі\~\~повно і своєчасно\~\~здійснювати\~\~своє особисте\~\~немайнове право . Під\~поширенням\~інформації\~\~слід розуміти\~\~\~\~: опублікування\~\~її у пресі , передання по радіо , телебаченню чи з використанням інших\~\~засобів масової інформації , поширення в мережі Інтернет , викладення\~\~в характеристиках , заявах , листах , адресованих іншим особам , повідомлення\~\~в публічних виступах\~, а також\~\~в іншій формі\~\~хоча б одній\~\~особі. Під\~негативною\~слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Оскільки, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені), розповсюджену відносно позивача у коментарі громадянином [PERSON] інформацію слід вважати недостовірною. Враховуючи роз'яснення, що надані судам у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, а тому громадянинин [PERSON] і ГО «Європейське суспільство» є належними відповідачами за даним позовом. Статтею 201 ЦК України\~передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст.ст.\~297,\~299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Відповідно до положень\~ст. 5 Закону України «Про інформацію», реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Статтею 270 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~\~Конституції України\~\~\~\~фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі. Згідно з положеннями\~\~статті 277\~\~ ЦК України\~\~ та роз'ясненнями, які містяться в п.19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~«Про судову\~\~практику\~\~у справах\~\~про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р. фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4\~ст. 277 ЦК України). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7\~ст. 277 ЦК України). Даючи юридичну оцінку поясненням позивача, доказам наявним у матеріалах справи, а також те, що відповідачем [PERSON] поширено недостовірну інформацію як коментар, суд вирішив визнати розповсюджену [PERSON] у коментарі до статті під заголовком «Суд поновив на посаді [PERSON]», що розміщена в мережі Інтернет на веб-сайті Громадського об'єднання «Європейське суспільство» за веб-адресою http://goes.org.ua/vasilkivskij-suddya-marchuk-o-l-ponoviv-na-posadi-korupcionera/, інформацію про те, що: «Корупцiонер поновив корупцiонера!» недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука Олега Леонідовича та порочить його гідність, честь і ділову репутацію та зобов'язати [PERSON] спростувати поширену відносно судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука Олега Леонідовича недостовірну інформацію шляхом здійснення письмового у друкований спосіб повідомлення наступного змісту: Я, [PERSON] заявляю, що розповсюджена мною у коментарі до статті під заголовком «Суд поновив на посаді [PERSON]», що розміщена в мережі Інтернет на веб-сайті Громадського об'єднання «Європейське суспільство» за веб-адресою http://goes.org.ua/vasilkivskij-suddya-marchuk-o-l-ponoviv-na-posadi-korupcionera/, інформація про те, що: «Корупцiонер поновив корупцiонера!» є недостовірною та не відповідає дійсності, оскільки суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук Олег Леонідович не корупціонер! та зобов'язати Громадське об'єднання «Європейське суспільство» у строк тринадцять календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили на своєму веб-сайті http://goes.org.ua в розділі «Влада» оприлюднити текст письмового у друкований спосіб повідомлення [PERSON], оскільки такий спосіб спростування поширеної недостовірної інформації буде дієвим, ефективним і відповідатиме способу її поширення та охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену недостовірну інформацію. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 60000,00 грн., то позивач у своїх доводах, викладених в позовній заяві зазначає, що в результаті свідомих і цілеспрямованих дій відповідача [PERSON] щодо поширення недостовірної негативної інформації про нього, йому було заподіяно моральну шкоду внаслідок приниження честі, гідності і ділової репутації. Норма частини першої статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із статтею 280 ЦК України, я кщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди (п. 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1). Згідно вимог ч.ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт 3\~Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (пункт 5\~Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Даючи юридичну оцінку доказам, враховуючи те, що відсутні докази, які б підтверджували заподіяння моральної шкоди позивачу відповідачем [PERSON], а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Outcome: partial