Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.12.2000 року померла його баба [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,48 га, розташована на території Бишкінської сільської ради Лебединського району Сумської області. Дану спадщину бажає прийняти позивач, але не може цього зробити в звязку з тим, що [PERSON] за життя не отримувала державного акту. Оскільки правовстановлюючий документ на землю відсутній, то він просив встановити факт належності земельної ділянки померлій, а за ним визнати право власності на дане майно в порядку спадкування. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивач в наданій заяві позов підтримав та просила справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача та треті особи в своїх заявах вказали те, що проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують, справу також просять розглянути без їх участі. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 07.12.2000 року в с. Бишкінь, Лебединського району, Сумської області померла [PERSON], зі смертю якої відкрилася спадщина на усе належне їй майно. Позивач бажає прийняти спадщину останньої, оскільки є її внуком та спадкоємцем за законом. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] не встигла оформити спадщину після смерті своєї матері [PERSON], оскільки також померла, а тому право на прийняття належної їй частки спадщини перейшло до її сина [PERSON], позивача по справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). До складу спадщини [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,48 га, розташована на території Бишкінської сільської ради Лебединського району Сумської області, але правовстановлюючі документи на неї відсутні. Тому позивач не може оформити свої права на дану спадщину. З довідки Управління Держгеокадастру у Лебединському районі Сумської області (а.с. 14) вбачається, що державний акт на імя [PERSON] не видавався. Разом з цим довідкою Бишкінської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с. 13) стверджується те, що їй дійсно була передана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,48 га, яка розташована на території даної сільської ради. З розпорядження (а.с. 20) та довідки (а.с. 22) вбачається, що зазначена земельна ділянка, яка належала померлій [PERSON], була передана їй відповідно до розпорядження голови Лебединської районної державної адміністрації № 149 від 11.06.1998 року, прийнятого на виконання Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Враховуючи викладене, суд вважає, що факт належності [PERSON] спірної земельної ділянки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Суд, ухвалюючи рішення, приймає до уваги те, що заповіту [PERSON] після своєї смерті не залишила. [PERSON], який також є спадкоємцем на майно померлої [PERSON] не заперечує проти задоволення вимог позивача. Інші спадкоємці, які б прийняли дану спадщину за правилами ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, відсутні, що вбачається з довідки (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 та ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з вимогами ст. ст. 325, 328, 1216, 1222 1223 ЦК України фізичні особи можуть бути субєктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спадкове майно не суперечать закону, не порушують права та інтереси інших осіб, а обставини, на які він посилається в своєму позові, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved