Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є рідним братом [PERSON], [INFO]; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на кімнату № 8 в будинку №231 по вулиці 5-а Заводська в м. Одесі, загальною площею 14,6 кв. м. Позов обґрунтований такими обставинами. 08.03.2015 року помер брат позивача [PERSON]. Після смерті брата позивача відкрилася спадщина у вигляді кімнати № 8 в будинку №231 по вулиці 5-а Заводська в м. Одесі. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 15.09.2015 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа. Одночасно державний нотаріус розяснив позивачу, що для одержання свідоцтва про право на спадщину, йому необхідно надати документи, які свідчать про родинні відносини із померлим, свідоцтво про смерть спадкодавця та оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Проте спадкодавець [PERSON], після отримання свідоцтва про право власності на житло від 02.03.2015 року, не встиг за життя зареєструвати своє право власності. Також у позивача відсутні документи, які посвідчують родинні відносини із померлим та свідоцтво про смерть спадкодавця. У зв'язку з цим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглядати справу за його відсутності. Представник Одеської міської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 08 грудня 1973 року народився позивач [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 05.01.1974 року зроблено запис за № 5 Кіровською сільською радою Роздільнянського району Одеської області. У свідоцтві про народження серії V-ЖД №271727 батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON]. Судом зясовано, що представнику позивача [PERSON] на його усну заяву щодо отримання повторного свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та повторного свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], з метою підтвердження родинних відносин, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції було надано відповідь за №2414/12.4-29 від 18.09.2015 року про неможливість задоволення заяви та розяснено про можливість вирішення питання підтвердження родинних відносин в судовому порядку. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00016551153 від 14.04.2016 року та копії актового запису про народження №23, складеного 06.05.1964 року Виконавчим комітетом Гонорівської сільської ради Піщансього району Вінницької області, 15 квітня 1964 року народився [PERSON]. З вказаного повного витягу та копії актового запису вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про доведеність факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є рідним братом [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] належала на праві приватної власності кімната № 8 за адресою: м. Одеса, вул. 5-а Заводська, буд. 231, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №3-30347 від 02.03.2015 року та розпорядженням органу приватизації №240878 від 02.03.2015 року. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00016368916, 08 березня 2015 року помер [PERSON], про що 11.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №2822. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді кімнати № 8 в будинку №231 по вулиці 5-а Заводська в м. Одесі. Право власності на зазначену квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку. 04.09.2015 року позивач звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 553/2015 та повідомлено позивачу про необхідність надати оригінали документів (свідоцтво про смерть [PERSON]; документи, що підтверджують родинні відносини з померлим; документи на спадкове майно, яке належало померлому). У звязку з тим, що розпорядження органу приватизації було видано 02.03.2015 року, а 08.03.2015 року [PERSON] помер, суд доходить висновку, що після отримання свідоцтва про право власності на житло спадкодавець не встиг зареєструвати право власності на кімнату. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Зважаючи на те, що родичів спадкодавця ближчого ступеня споріднення немає, позивач має право на спадкування за законом у другу чергу. Як вбачається із змісту ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкодавець за життя реалізував своє право на приватизацію житла, проте не встиг оформити право власності належним чином шляхом його реєстрації, суд вважає, що відповідне субєктивне цивільне право перейшло до його спадкоємців. Зважаючи на існування перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд доходить висновку, що визнання права власності за позивачем на спірну кімнату в порядку спадкування є належним способом захисту його прав. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

Outcome: approved