Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.02.2017 року він придбав у [PERSON] успадковану нею після смерті [PERSON] садибу, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Першогвардійська, 46, яка складається з деревяного житлового будинку 1954 року побудови під літ. «А» з надвірними спорудами: сіни цегла під літ. «а», веранда цегла під літ. «а», сіни цегла під літ. «а», сарай дерево під літ. «Б», гараж цегла під літ. «В», сарай цегла під літ. «Г», погріб цегла під літ. «п/г», огорожа під літ. №1-2 та земельної ділянки площею 0,0957 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вони з відповідачкою узгодили всі істотні умови договору, а саме, визначили ціну садиби 45000 грн., порядок оплати вартості, порядок передачі майна. Посвідчити даний договір купівлі-продажу нотаріально вони домовилися строк до 1 червня 2017 року. На виконання взятих на себе зобовязань та умов договору позивач передав відповідачці грошові кошти в сумі 45000 грн., а вона у свою чергу передала йому нерухоме майно та правовстановлюючі документи на це майно. З того часу позивач користується садибою, здійснює її капітальний ремонт, повністю утримує за власний рахунок. У звязку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобовязань вказаний договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Відповідачка не реагує на звернення позивача та всіляко уникає спілкування з ним. Крім того, при зверненні до бюро технічної інвентаризації зясувалося, що відповідачка не зареєструвала своє право власності на прийняту після смерті матері спадщину. Тому [PERSON] просить суд встановити факт належності позивачці садиби, визнати дійсним договір купівлі-продажу зазначеної садиби та визнати за ним право власності на придбане нерухоме майно. В судове засідання позивач та відповідачка не зявилися. Позивач в наданій заяві свої вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. Відповідачка в заяві адресованій суду, вказала, що проти задоволення позову не заперечує, справу також просить розглянути без її участі. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про право власності на нерухоме майно, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. Із свідоцтва про смерть, виданого Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що 6 грудня 2016 року померла [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на садибу, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Першогвардійська, 46, яка складається з деревяного житлового будинку 1954 року побудови під літ. «А» з надвірними спорудами: сіни цегла під літ. «а», веранда цегла під літ. «а», сіни цегла під літ. «а», сарай дерево під літ. «Б», гараж цегла під літ. «В», сарай цегла під літ. «Г», погріб цегла під літ. «п/г», огорожа під літ. №1-2 та земельної ділянки площею 0,0957 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що вбачається з технічного паспорта на житлове приміщення та державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 8-11). Із заповіту посвідченого нотаріусом Лебединського нотаріального округу [PERSON], 17.09.2013 року (а.с.12), вбачається, що [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] Із заяви та витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, (а.с. 13) вбачається, що за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] З копії розписки (а.с. 6), вбачається що 25 лютого 2017 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в розмірі 45000 грн. за садибу, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Першогвардійська, 46, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки площею 0,0957 га. [PERSON] зобовязалася оформити вказаний договір купівлі-продажу до 1 червня 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження ті факти, що відповідачка є спадкоємицею всього майна померлої 6 грудня 2016 року [PERSON], якій належала садиба, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Першогвардійська, 46, яка складається з деревяного житлового будинку 1954 року побудови під літ. «А» з надвірними спорудами: сіни цегла під літ. «а», веранда цегла під літ. «а», сіни цегла під літ. «а», сарай дерево під літ. «Б», гараж цегла під літ. «В», сарай цегла під літ. «Г», погріб цегла під літ. «п/г», огорожа під літ. №1-2 та земельної ділянки площею 0,0957 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Між сторонами 25 лютого 2017 року фактично був укладений договір купівлі-продажу вищевказаної садиби, оскільки відбулося повне виконання договору, а саме позивач сплатив відповідачці грошові кошти, а відповідачка, в свою чергу, передала позивачу правовстановлюючі документи на нерухоме майно, яке вона успадкувала після смерті [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобовязання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння, і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується письмовими доказами, але продавець в подальшому ухилився від нотаріального посвідчення договору, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved