Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 14.02.2011 року у розмірі 58 613,58 грн., що виникла станом на 28.02.2017 р., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14.02.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6000,0 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6000,0 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідачка зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбаченого договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, остання, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконала. У зв'язку з чим, станом на 28.02.2017 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 58 613 грн. 58 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - в розмірі 5 848,04 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - в розмірі 46 248,23 грн., заборгованості за пенею та комісією - в розмірі 3 250,0 грн., штрафів - в розмірі 500,0 грн. (фіксована частина) та 2 767,31 грн. (процентна складова). Згідно ст. 257 ЦП України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. (справа № 6-14 цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, з 20.04.2011 р. відповідачем періодично проводилися щомісячні платежі на погашення заборгованості, останній з яких відбувся 22.04.2014 р. Таким чином, позивач звернувся в межах строку позовної давності. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає закону та умовам договору. Відповідач, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився та доказів на спростування доказів позивача не надав, тому суд виходить із наданих позивачем документів. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1600,0 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved