Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 26.11.2010 року постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Рибалко І.М. було відкрито виконавче провадження № 23298742 про стягнення з [PERSON] на його користь коштів в сумі 485 292,88 грн. на підставі виконавчого листа № 2-1350/1 від 22.10.2010 року. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження винесено заборону на відчуження та накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка належала боржнику - [PERSON] 24.12.2012 року у зв'язку з відсутністю покупців, державним виконавцем винесена постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Актом про передачу майна стягувачу від 29.12.2012 року постановлено передати в рахунок погашення боргу йому (позивачу) 1/3 частину квартири [ADDRESS], та звільнити її з-під арешту, накладеного згідно постанови № 23298742 від 26.11.2010 року. 12.09.2014 року йому (позивачу) приватним нотаріусом Заєць І.О. було видано свідоцтво на право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. На підставі його заяви виконавче провадження було закрито. Однак, на сьогоднішній день в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про арешт нерухомого майна, що належить відповідачу - квартиру [ADDRESS], підставою якого є постанова № 23298742 від 08.12.2011 року, видана ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. На його усну вимогу до начальника виконавчої служби щодо надання постанови, отримав відповідь, що виконавче провадження закінчено та архів знищено. Наявність арешту порушує його права як власника. У зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення, в яких просив розглядати справу за його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що 22.03.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено рішення по справі № 2-1350/1-10, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг та судові витрати в сумі 485 292,88 грн. 26.11.2010 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Рибалко І.М. відкрито виконавче провадження № 23298742 та накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми боргу. 24.12.2012 року головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коровайко О.С. винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, відповідно до якої в рахунок погашення боргу [PERSON] передано його арештоване майно. Згідно Акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29.12.2012 року в рахунок погашення боргу передано [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] 29.09.2014 року приватним нотаріусом КМНО Заєць І.О. видано свідоцтво [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. 29.12.2012 року державним виконавцем на підставі п. 8 ст. 47 закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В подальшому матеріали виконавчого провадження знищено, проте арешт виконавцем не знято. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. З матеріалів справи було встановлено, що державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва виконавче провадження № 23298742 у відношенні боржника [PERSON] закрив, проте, в порушення вимог законодавства України, не скасував арешт, який був накладений в межах даного виконавчого провадження. Матеріали виконавчого провадження знищено. У зв'язку з чим позивач, як власник 1/3 частини квартири, отриманої в рахунок погашення боргу [PERSON], позбавлений можливості оформити право власності в державних органах, що є порушенням його законних прав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ч. 1 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки, виконавче провадження вже знищено, позивач позбавлений можливості захистити свої законні права поза судовим вирішення спірного питання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині звільнення майна з-під арешту. В частині скасування постанови ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 08.12.2011 року про арешт нерухомого майна, спірної квартири, суд відмовляє, оскільки дана вимога не підлягає розгляду в даному провадженні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial