Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 548.70 гривен та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 3479/1949CLPS2 від 29 листопада 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON], банк надав останній кредит у розмірі 6884.52 грн. на строк до 30 березня 2012 року. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивачем по справі, було укладено договір факторингу №2, у відповідності до якого, право вимоги коштів від [PERSON] було відступлене позивачу. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, відповідачка [PERSON] належним чином не виконала, в зв'язку з чим у неї перед позивачем, тобто ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», виникла заборгованість по кредиту у розмірі 9 548.70 грн., з яких: - 6 434.91 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 2 115.44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 0 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом; - 998.35 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. В зв'язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі,стягнувши з відповідача суму кредитного боргу та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.47-49). Відповідачка [PERSON] про час та місце судового розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.27). До суду не прибула, подала письмові заперечення, якими просила в задоволенні позову відмовити та справу розглянути у її відсутність. В обґрунтування заперечень зазначила, що даний кредитний договір підпадає під дію положень Закону України «Захист прав споживачів», оскільки сторона позивача завела її в оману відносно всіх істотних умов кредитного договору. Посилалася на ст. 18 названого Закону, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, а саме: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, тому договір є недійсним. Крім того, стверджувала, що у позивача були відсутні підстави для звернення з даним позовом до суду, оскільки своїм листом від 27.11.2013 року позивач запропонував погасити весь борг в розмірі 5 730.00 гривен трьома рівними частинами по 1 910.00 гривен в строк до 28 лютого 2014 року, що вона має намір прийняти пропозицію та сплати таким чином борг за кредитним договором (а.с.36-42). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що випливають з кредитного договору. Судом встановлено, що 29 листопада 2011 року відповідачка [PERSON] звернулася до позивача з заявою про видачу їй кредиту у розмірі 6 000.00 гривен (а.с.6). В той же день, 29.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 3479/1949CLPS2, який містить норми, що регулюють правовідносини між сторонами, пов'язані з кредитуванням, та положення, які регулюють відкриття та обслуговування поточного рахунку, де позичальник виступає держателем. Згідно договору позивач надав відповідачу кредит на поточні потреби у розмірі 6 884.52 із строком користування 30 місяців, з процентною ставкою за користування кредитом 36 % річних, з комісією за надання кредиту 180.00 грн. та комісією за обслуговування кредиту 207.00 грн. Відповідно до умов цього договору позивач надав кредитні кошти відповідачу, що підтверджується меморіальним ордером № 81553406 від 30.11.2011 року (а.с.10). Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 20120726-Г від 26.07.2012 року, за яким право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», про що було повідомлено відповідачку листом від 26.07.2012 року (а.с.14). 08 жовтня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги коштів від відповідача. ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9 548.70 гривен (а.с.17-19). На виконання умов договору факторингу №2 від 08.10.2012 року, ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України було направлено [PERSON] лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.15, 31) Крім того, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 16 жовтня 2012 року надіслало [PERSON] повідомлення про зміну умов кредитного договору та включення персональних даних до бази персональних даних (а.с.16, 31). Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов'язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 3479/1949CLPS2 від 20.11.2011 року не виконує та згідно виписки з Реєстру боржників від 08.10.2012 року заборгованість перед позивачем становить 9 548.70 грн., у тому числі: - заборгованість по тілу кредиту - 6 434.91 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 2115.44 грн.; - пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 998.35 грн.(а.с.5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 цього Кодексу. Суд оцінює критично заперечення відповідачки, що укладений кредитний договір є недійним так як підпадає під дію положень Закону України «Захист прав споживачів», оскільки сторона позивача завела її в оману відносно всіх істотних умов кредитного договору. Посилалася на ст. 18 названого Закону, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, а саме: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, оскільки позивачка суперечить сама собі, одночасно вважаючи договір недійним та стверджуючи, що вона приймає пропозицію позивача про сплату заборгованості в строк до 28 лютого 2014 року трьома рівними частинами, як їй було запропоновано (а.с.40). Тим самим підтверджує дійсність кредитного договору № 3479/1949CLPS2 від 20.11.2011 року, наявність у неї заборгованості за цим кредитним договором та намір погасити наявну заборгованість. Однак, станом на час розгляду справи, відповідачка не надала суду докази на підтвердження виконання нею фінансової пропозиції позивача від 27.11.2013 року щодо сплати заборгованості у розмірі 5 730.00 гривен в строк до 28.02.2014 року (а.с.42), тобто не виявила бажання позбавитись фінансового обтяження на вигідних для неї умовах. Такі доводи відповідачки не спростовують вимоги позивача за названим кредитним договором. Посилання відповідачки [PERSON] на важке матеріальне становище та важку хворобу, що перешкоджає їй продовжувати виконувати належним чином взяте зобов'язання за кредитним договором, суд до уваги не приймає, оскільки стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Приймаючи до уваги викладене та на підставі досліджених доказів, враховуючи невиконання умов договору без поважних на те причин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст.ст.79, 88 ЦПК України, сторона, проти якої постановлено судове рішення, має відшкодувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - судовий збір в розмірі 229.40 гривен, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви, що підтверджується платіжним дорученням № 3646 від 02.12.2013 року (а.с.1).

Outcome: approved