Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . При цьому, позивач посилався на те, що відповідач ніколи не проживала за вказаною адресою, комунальні платежі не сплачує, її речі у квартирі відсутні. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.03.2020 року закрито підготовче\~провадження у\~справі тапризначено справу до судового розгляду по суті Позивач вимоги позову підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Обставини справи, встановлені судом. Позивач є власником 74/100 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування частки квартири від 15.04.2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. за реєстровим №1980. Власником 26/100 частки квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно розпорядження Адміністрації Центрального району №96-р від 19.02.2009 року оформлено на ім`я [PERSON] житлову прибудову літ.А3-2 та об`єднання квартир [ADDRESS] 6 та 26/100 частини квартири [ADDRESS] квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №19.03.03-28/Ц/1392/19 від 05.08.2019 року. Згідно акту від 08.07.2019 року, складеного [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] ніколи не проживала за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація відповідача порушує права позивача. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства») Відповідно до п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. В силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла чи законом. Вказані обставини підтверджуються актом про не проживання від 08.07.2019 року. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved