Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 93583230000 від 22.11.2016 року у розмірі 55963,37 гривень та судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. Позов обґрунтований такими обставинами. 22.11.2016 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 93583230000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до умов договору, Банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 49949,95 грн., з яких 49900,00 грн., на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 49,95 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 22-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3 040,00 грн., відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 22.11.2020 року. Відповідно до п. 3.8, 3.9 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 28% річних, а за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 35% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 30.05.2019 року заборгованість відповідача становить 55 963,37 грн. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача подала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалені судом заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відзив на позов до суду не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2016 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № № 93583230000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов договору, Банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 49949,95 грн., з яких 49900,00 грн., на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 49,95 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників, які розміщені (оприлюднені) на сайті Банку. Відповідно п.п. 3.5, 3.6. Договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 22-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3 040,00 грн., відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 22.11.2020 року. Відповідно до п.п. 3.8, 3.9 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 28% річних, а за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 35% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до п.3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору. Пунктом 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/абс термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума таксф заборгованості виражена у гривні. Всупереч умов Кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі. Станом на 30.05.2019 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, ш сплаті процентів за користування кредитом, та пені, становить 55963,37 грн., з яких: 32340,75 грн. - заборгованість за кредитом, 5420,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 16174,47 грн. - заборгованість по комісії, 543,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 406,51 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 1 077,03 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Укрсиббанк» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 0017389273 від 31.05.2019 року, таким чином, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - АТ «Укрсиббанк». Із попереднього (орієнтованого) розрахунку сум витрат, очікуваних у зв`язку із розглядом справи представником позивача вказані витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7500 грн. (а.с. 20). Проте, будь-яких належних доказів, таких як квитанції/фіскальних чеків тощо, про перерахування коштів зі сторони позивача на рахунок його представника, на підтвердження оплати позивачем послуг правової допомоги суду не надано, таким чином, суд вважає, що у стягненні витрат на професійну правничу допомогу потрібно відмовити.

Outcome: approved