Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до суду та просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,098 га для садівництва, що розташована в Садівницькому товаристві «Сонячне» на території Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], що виданий 26.05.1998 року Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 149. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON], якому вищезазначена земельна ділянка належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] , що виданий 26.05.1998 року Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 149. Позивач звернувся для оформлення спадщини після смерті чоловіка до Української міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку йому було відмовлено у зв'язку з тим, що в Управлінні Держземагенства відсутня інформація щодо реєстрації права власності за спадкодавцем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач, Трипільська сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, направив на адресу суду лист, в якому просить розглянути справу у відсутність представника сільської ради та позов визнає. Відповідач, Управління Держземагенства в Обухівському районі, про розгляд справи повідомлений належним чином, але до суду свого представника не направив, заяв, клопотань не надав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 22.11.2013 року, що видане Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області. За життя [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], належала земельна ділянка площею 0,098 га для садівництва, що розташована в Садівницькому товаристві «Сонячне» на території Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області. Отже, після смерті [PERSON] залишилась вищезазначена земельна ділянка. За життя [PERSON] на все майно, в тому числі і земельну ділянку, заповіт складено не було. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право, на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після [PERSON] із спадкоємців першої черги залишилась його дружина - позивач [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги не залишилось. У зв'язку з відкриттям спадщини [PERSON] позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк належним чином прийняла спадщину чоловіка шляхом подачі до Української міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Позивач звернулася до Управління Держземагентства в Обухівському районі, про надання інформації про реєстрацію права власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку, однак, посадові особи Управління Держземагентства в Обухівському районі повідомили позивачу, що [PERSON] було отримано державний акт ще в 1998 році, який не внесений до Державного земельного кадастру та земельна ділянка не має кадастрового номеру, та повідомили, що в архіві управління обліковується другий примірник державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я спадкодавця. Враховуючи вказане вище, позивач не зміг надати нотаріусу витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, оскільки державний акт отриманий в 1998 році, а згідно кадастрового плану та технічної документації на вищевказану земельну ділянку відомості за життя спадкодавця не внесено до автоматизованої системи ведення ДЗК. В Українській міській державній нотаріальній конторі повідомили позивачу, що оскільки [PERSON] за життя було отримано державний акт на земельну ділянку, яка не внесена до Державного земельного кадастру та витяг про це не може бути виданий, питання щодо визнання за спадкоємцем права власності на земельну ділянку необхідно вирішувати в судовому порядку. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.«а»ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вважає, що позивачем достатньо наведено підстав, щоб визнати за ним право на спадщину за законом на земельну ділянку, а тому суд визнає за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею на земельну ділянку площею 0,098 га для садівництва, що розташована в Садівницькому товаристві «Сонячне» на території Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], що виданий 26.05.1998 року Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 149. .

Outcome: approved