Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 01.03.2013 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 94. В обґрунтування позову зазначає, 01 березня 2013 року між ними укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані і проживають за адресою разом із матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей в останні роки спільного проживання. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. Позивач зазначає, що подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних стосунків, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Зазначає, що вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, мають окремий бюджет та не ведуть спільного господарства. Відповідач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує, висловила згоду на розірвання шлюбу. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність сторін. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який зареєстровано 01.03.2013 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 94 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Після одруження прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим збереження сім`ї не можливо. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно ч.3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 та 142 ЦПК України, а саме суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, решту стягує з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved