Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 13 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач [PERSON] зобовязання згідно умов договору належним чином не виконав, а тому станом на 31 березня 2016 року заборгованість відповідача перед банком становить 11117,36 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі. В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № б/н від 13 жовтня 2010 року відповідачу [PERSON] позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно даного договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак, [PERSON] взятих на себе зобовязань по погашенню кредиту та процентів не виконав, а тому станом на 31.03.2016 року заборгованість відповідача перед банком становить 11117,36 грн. та складається з наступного: 295,00 гривень - заборгованість за кредитом; 6716,77 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 505,59 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідач не виконав умов за кредитним договором, тому з нього слід стягнути на користь позивача борг за цим договором та судові витрати по справі.

Outcome: approved