Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за недовраховану електричну енергію в розмірі 506,57 грн. та судовий збір у розмірі 243,6 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач поставляє електричну енергію у будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Споживачем електричної енергії є [PERSON]. 04.11.2013 року при плановій перевірці уповноваженими представниками енергопостачальника за зазначеною адресою було зафіксовано порушення ПКЕЕН, а саме самовільне підключення після відключення без зміни схеми підключення, відсутня пломба енергопостачальної організації. За результатами проведеного засідання комісії по розгляду акту про порушення, відповідачу видано рахунок на оплату вартості необлікованої електричної енергії на суму 506,57 грн. Відповадач суму заборгованості не сплатила, у звязку з чим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. У судовому засіданні встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі Центрального району електричних мереж постачає електричну енергію у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Особовий рахунок № 0000-10809015 відкрито на імя [PERSON]. 04.11.2013 року при плановій перевірці уповноваженими представниками енергопостачальника за зазначеною адресою було зафіксовано порушення ПКЕЕН, а саме самовільне підключення після відключення без зміни схеми підключення, відсутня пломба енергопостачальної організації, про що було складено відповідний акт про порушення № 027638. Згідно з додатком до акту № 027638 від 04.11.2013 року споживач відмовилася від підписання акту з невідомих причин. Акт підписано трьома уповноваженими представниками енергопостачальника електричної енергії. Відповідно до акту перевірки усунення порушень Правил користування електричної енергії для населення від 04.11.2013 року виявлені порушення були усунуті. За результатами проведеного засідання комісії по розгляду акту про порушення № 027638, на підставі «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 позивачем була визначена кількість недоврахованої безобліково спожитої [PERSON] електроенергії. Відповідно до розрахунку кількості недорахованої електроенергії та її вартості за період з 21.02.2013 року по 04.11.2013 року загальна сума нарахування складає 506,57 грн. (за 1434 кВт*г). Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Національної комісії з регулювання електроенергетики України від 26.07.1999 року № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку тощо. Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Однак, як встановлено судом, на день звернення позивача до суду з відповідним позовом і до цього часу, відповідач свої зобовязання щодо оплати вказаної суми не виконала. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «ЕК Одесаобленерго» є законними, обґрунтованими та такими, що належить задовольнити в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved