Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є батьком відповідачки по справі [PERSON] Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 28лютого 2017 року з позивача стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з 07 листопада 2016 року. На підтвердження своїх позовних вимог, відповідачка надала суду довідку із Харківського Національного університету внутрішніх справ про те, що вона зарахована на навчання наказом ХНУВС від 12березня 2016 року № 535 і є студентом денної форми навчання, контрактна форма з передбачуваним терміном закінчення навчання - червень 2019 року. На теперішній час позивачу стало відомо, що в січні 2018 року відповідачка була відрахована з навчального закладу. Таким чином, відповідачка, припинивши навчання, втратила законне право на своє утримання, тому стягнення аліментів повинно бути припинено. На підставі викладеного просив припинити право відповідачки [PERSON] на отримання аліментів, стягнутих за рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 28 лютого 2017 року. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить\~ задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідачка не надала. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із тим, що відповідач\~ своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України). Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з такого. Судом встановлено, що батьком [PERSON],\~ [INFO],\~ є [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року №264/6248/16-ц, з [PERSON]\~ користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 07 листопада 2016 року. Судом досліджено наданий витяг з наказу №130 від 02 березня 2018 року, виданий ректором Харківського національного університету Внутрішніх справ [PERSON], відповідно до якого [PERSON] відраховано зі складу студентів денної форми навчання з оплатою вартості навчання на договірних засадах факультету №6 Харківського національного університету внутрішніх справ 2017/2018 навчального року, за спеціальністю «Правоохоронна діяльність»2 го курсу 3-го семестру на основі повної загальної середньої освіти з 20 січня 2018 року. Відповідно\~ до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Проаналізувавши надані суду матеріали та виходячи із норм діючого законодавства, суд вважає вимоги позивача [PERSON] про припинення права на утримання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачка з 20 січня 2018 року припинила навчання та доказів протилежного суду не надала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved