Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2012 між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2000690673, відповідно до якого відповідач отримав кредит на загальну суму 28000 грн. Позивач вказав, що 22.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, у зв'язку з чим позичальника було повідомлено про зміну кредитора, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості. Позивач наголосив на тому, що позичальником умови договору не виконуються, сума отриманого кредиту не повертається, проценти за користування кредитом не сплачуються, тому він і звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 20 179 грн. 96 коп. Також, позивач просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2012 між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2000690673, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит на загальну суму 28000 грн. на споживчі цілі та придбання послуг продавців, строком на 24 місяців (з 03.09.2012 по 03.09.2014) зі сплатою відсотків в розмірі 19 % річних (а.с.а.с. 6-7). Відповідно до п. 1.2.1. договору, банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідно до п. 1.5.4. договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого із щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. 22.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого, клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.а.с. 13-16). Відповідно до витягу з Акту - приймання - передачі реєстру боржників від 22.12.2014 до договору факторингу № 22/12/14/1-1, за зазначеним вище договором факторингу до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від ПАТ «ОТП Банк» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2000690673 від 03.09.2012 на загальну суму 20 179 грн. 96 коп., що складається з 12932 грн. 12 коп. - заборгованість за кредитом, 7247 грн. 84 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 17). Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредиту № 2000690673 від 23.11.2016 (а.с. 12). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем не було надано жодних доказів на спростування вимог позивача. З урахуванням зазначеного вище, того, що відповідачем зобов'язання не виконується, борг не повертається, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 37507,24 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України,

Outcome: approved