Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [INFO] о 10 год. 45 хв. з подальшими повторами, в програмі «На часі РТС» Сумською державною телерадіокомпанією (РТС) запущений сюжет під назвою «[INFO]» та на офіційному сайті телеканалу. В даному сюжеті поширюється інформація, яка є недостовірною та принижує ділову репутацію Охтирської міської ради, суть якої полягає в наступному: зі слів журналістів телеканалу «...нині дрібні торгівці прав не мають, але мають обов'язки», «...пресі та газ-воді можна, іншим кіоскам у центрі міста зась...», «...під ударом сотні таких підприємців, як [PERSON], його малий у прямому значенні бізнес, тиснуть з усіх боків..», «...навіть без договорів, щомісячно, платіжки за оренду їм ніхто не відміняв, а це мінімум 200 гривень з кожної торгової точки» та ін. При цьому поширена інформація стосується саме Охтирської міської ради, про що свідчать згадування Охтирської міської ради та відсутність зазначень будь-яких інших установ або організацій. Позивач вважає вказані твердження безпідставними, посилаючись на те, що в місті Охтирка 13 чинних договорів оренди землі для розміщення та обслуговування кіосків. Всі ці договори є чинними та офіційно оформлені. Земельні ділянки під даними об'єктами передаються суб'єктам господарювання в порядку, визначеному земельним законодавством України. Самі кіоски встановлюються згідно Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244. Тобто, позивач та його виконавчі органи чітко дотримуються принципу - розміщення кіосків здійснюється виключно в межах чинного законодавства, а не на забаганку приватних інтересів. В приклад, що Охтирська міська рада тисне на підприємців, відповідачем в сюжеті відображено павільйони-кіоски (приватний підприємець [PERSON].), які знаходяться за адресами [ADDRESS], [ADDRESS] з коментарем журналіста «...під ударом сотні таких підприємців, як [PERSON], його малий у прямому значенні бізнес, тиснуть з усіх боків». Насправді підприємець, який «обурений тиском міської влади», уклав договори оренди землі 01 квітня 2005 року та 04 серпня 2005 року відповідно, термін яких закінчився 11 січня 2010 року та 15 грудня 2008 року. Для того, щоб скористатися своїми правами на продовження терміну дії договорів, необхідно було звернутися до Охтирської міської ради за 30 днів до закінчення строку дії договорів, проте орендар цього не зробив. Натомість вже в 2013 році приватний підприємець звертається до Охтирської міської ради з вимогою продовження дії договорів оренди землі, термін дії яких закінчився 5 та 3 роки тому. У відповідь неодноразово було роз'яснено, що чинне законодавство України не дозволяє продовжити дію договорів, термін яких закінчився ще 5 та 3 року тому. В даному випадку необхідно укладати нові договори оренди землі в порядку, визначеному земельним законодавством України. Позивач звернувся до відповідача з заявою про вимогу щодо спростування недостовірної інформації та у відповідь Сумська державна телерадіокомпанія надіслала пропозицію щодо надання власних коментарів стосовно спірного питання, додатково повідомивши про ціну ефірного часу, відмовившись від спростування. Посилаючись на вказані обставини, просить визнати інформацію, яка поширена Сумською державною телерадіокомпанією [INFO] о 10 год. 45 хв. з подальшими повторами, в програмі «На часі РТС» під назвою «[INFO]» та на офіційному сайті телеканалу стосовно того, що «...дрібні торгівці прав не мають, але мають обов'язки»; тиску з боку Охтирської міської ради на підприємців; отримання платіжок за оренду без договорів оренди землі; недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право Охтирської міської ради на недоторканість ділової репутації; зобов'язати відповідача спростувати протягом тижня з дня набрання рішення суду законної сили недостовірну інформацію аналогічним способом - шляхом поширення в програмі «На часі РТС» та на офіційному сайті Сумської державної телерадіокомпанії інформації наступного змісту: «Спростування. Сумська державна телерадіокомпанія спростовує недостовірну інформацію, поширену [INFO] о 10:45 год. в програмі «На часі РТС» під назвою «[INFO]» щодо вчинення тиску з боку Охтирської міської ради на підприємців міста. Сумська державна телерадіокомнанія визнає законність та прозорість діяльності Охтирської міської ради». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на їх обгрунтованість, наявність доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач має основною метою своєї діяльності правдиву, вчасну і докладну передачу суспільно-значимої інформації. Телерадіокомпанія не обмежується захистом інтересів окремих груп, а дбає про загальний інтерес українського суспільства і кожного його індивіда - мати вдосталь високоякісної інформації задля прийняття відповідальних і зважених рішень кожним членом суспільства, в інформаційних та тематичних програмах висвітлює всі кроки виконавчої і представницької влади з вирішення політичних, соціальних, економічних культурних і інших проблем регіону, готуючи матеріали об'єктивно, точно, збалансовано і неупереджено. Невмотивоване законодавством України втручання органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, інших організацій, їх посадових осіб чи працівників у сферу професійної діяльності телерадіокомпанії не допускається. 20 травня 2013 року в Сумському обласному прес-клубі відбулася прес-конференція на тему «Міська влада Охтирки оголосила війну малому бізнесу?», на яку було офіційно запрошені всі засоби масової інформації міста та області. Сумська ОДТРК прийняла участь у цьому засіданні, про що відповідно було створено сюжет. Приводом для прес-конференції стали випадки штучного перешкоджання у оформленні документів, необхідних для ведення бізнесу в м. Охтирка. Ініціаторами прес-конференції були депутат Охтирської міської ради- Федір Кіселар; заступник голови Охтирської міської організації роботодавців «Діалог»- Інна Сопітько та приватний підприємець- [PERSON]. Журналісти Сумської ОДТРК, для з'ясування отриманої на вищевказаній прес-конференції інформації, виїхали в м. Охтирка та взяли коментарі у всіх учасників конфлікту, в тому числі і у в.о. міського голови Цілуйко О.В. Журналісти Сумської ОДТРК отримали від [PERSON] копії документів, що спростовують посилання позивача, а саме копії двох заяв [PERSON] до міського голови м.Охтирка, датовані 06 травня 2008 року та 30 березня 2009 року та лист-відповідь від начальника управління земельних ресурсів у м. Охтирка. Враховуючи вищезазначені факти та надані до матеріалів справи докази достовірності інформації, відповідач пропонував посадовим особам позивача надати свої коментарі (право на відповідь), але останні не побажали прокоментувати або висловити власну думку на цю конфліктну ситуацію. Посилаючись на вказані обставини, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] о 10 год. 45 хв. в програмі «На часі РТС» Сумською державною телерадіокомпанією був показаний сюжет під назвою «[INFO]». У вказаному сюжеті йдеться про обставини отримання приватними підприємцями права оренди земельних ділянок в м. Охтирка. Під час трансляції указаного відеосюжету мали місце висловлювання: «дрібні торгівці прав не мають, але мають обов'язки», «тиску з боку Охтирської міської ради на підприємців», «отримання платіжок за оренду без договорів оренди землі». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є продавцем продуктових товарів ПП [PERSON] та має довіреність на представлення її інтересів. Зазначив, що на неодноразові звернення до Охтирської міської ради їм відмовляють у наданні земельних ділянок в оренду за адресами [ADDRESS] та по [ADDRESS]. Зокрема було подано відповідні документи для вирішення питання про продовження укладених раніше договорів оренди, проте рішення з цього приводу прийнято не було. Незважаючи на це, здійснюється оплата орендної плати, яка була встановлена за попереднім договором, оскільки, на його думку, договір є пролонгованим. Зазначив, що в сюжеті висловлювання щодо відсутності прав підприємців та наявності лише обов'язків, мається на увазі відсутність договору оренду, проте наявний обов'язок про сплату платежів. Що стосується тиску, то малося на увазі, що до [PERSON] приходили депутати міської ради, які сказали, що треба робити благоустрій, а тому ним розцінено як тиск, оскільки в разі якщо він буде міняти кіоск на дерев'яну будівлю, то можливо вони розглянуть питання про продовження або надання оренди земельної ділянки. Також повідомив, що йому не відомо, чи приймалося позивачем рішення за заявами з приводу продовження раніше укладених договорів, та зазначив, що вимог щодо здійснення оплати орендної плати після спливу дії договорів від позивача він не отримував. За змістом ст.ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенції) кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Разом з тим, за змістом зазначеного законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено в наслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Доведення неправильності, помилковості, хибності будь-чого, будь-чиїх тверджень, переконань є спростуванням. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 19 його постанови № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно з ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Згідно зі ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що висловлені в сюжеті оціночні судження були зроблені, виходячи з думок приватних підприємців з приводу взаємовідносин, які виникли стосовно договірних відносин з позивачем як органом місцевого самоврядування та компетенції позивача у вирішенні питання надання земельних ділянок у користування. Вказаний сюжет сприяв громадській дискусії щодо предмету суспільного інтересу. Перевірка правдивості оціночних суджень не може бути взагалі предметом судового розгляду. Крім того, виходячи з того, що викладені у відеосюжеті обставини стосувалися діяльності позивача як органу місцевого самоврядування, суд враховує положення абз.6 п. 3 рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року № 8рп/2003, згідно з яким проблеми, пов'язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових осіб та службових осіб. Межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства. Оскільки журналістом у телевізійній передачі відносно позивача не поширена недостовірна інформація, яка принижує його ділову репутацію, а висловлювання, що в ній допущені, є оціночними судженнями, які не можна вважати поширенням недостовірної інформації, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed