Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 16 червня 2011 року уклав шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківській області зроблено відповідний актовий запис № 194. Зазначає, що від даного шлюбу в них народився син: [PERSON], [INFO]. Вказує, що з початку подружнього життя були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, не могли дійти згоди при вирішення побутових питань. Позивач вказує, що сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити з матір'ю. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за ним, неповнолітнього сина залишити проживати з матір'ю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розлучення просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2011 року сторони уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 194 (а.с. 3). Сторони сімейні відносини тривалий час не підтримують, на розірванні шлюбу наполягають. При таких обставинах, враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб потрібно розірвати. Неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], залишити проживати із матір'ю - [PERSON]. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «[PERSON]». Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved