Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14.07.2008 року виданого Фондом комунального майна йому та на праві приватної, спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира складається з трьох ізольованих кімнат, житловою площею 42,97 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 18,13 кв.м, 2-а кімната - 11,96 кв.м., 3-а кімната - 12,88 кв.м., кухня - 10,54 кв.м., ванна кімната - 2,60 кв.м., вбиральня - 1 кв.м., коридор 1,98; 9,84 кв.м., балкон 6,13 кв.м. лоджія - 3,75 кв.м. Також позивач зазначає, що іншого житла для проживання він не має, однак не зважаючи на це він не має можливості користуватись вказаною квартирою, оскільки відповідачі чинять йому постійні перешкоди, чим позбавляють його права вільно та безперешкодно користуватись його власністю. Оскільки позивач та відповідачі не можуть врегулювати в добровільному порядку, питання, щодо користування спірною квартирою, [PERSON] був змушений звернутись за захистом свого права до суду. З огляду на наведене просить суд визначити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS] виділивши у користування: позивачу - житлову кімнату №3, площею 12,88 м2; [PERSON], [PERSON], [PERSON] - житлову кімнату №1 площею 18,13 м2 з прилеглою до неї балконом площею 6,13 м2, житлову кімнату №2 площею 11,96 м2 з прилеглою до неї лоджією площею 3,75 м2. Підсобні приміщення: кухня - 10,54 м2, ванна кімната - 2,60м2, вбиральня - 1м2, коридор - 1,98 м2 - залишити в загальному користуванні. Зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні кімнатою №3, площею 12,88 м2 у квартирі [ADDRESS], та надати [PERSON] ключі від вхідних дверей квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні адвокат позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка - [PERSON] позовні вимоги визнала, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачки - [PERSON] позовні вимоги визнала, просила суд їх задовольнити. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] та третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явились, одночасно на адресу суду надіслали клопотання, яким просять суд, в зв'язку з тим, що вони не мають можливості з'явитись в судове засідання, просять розглянути справу без їхньої присутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа - дочірнє підприємство житлово-ексаплуатаційне управління АТ «Будмеханізація» в судове засідання не з'явилось з невідомих суду причин, про розгляд вказаної цивільної справи повідомлялось належним чином. Заслухавши сторони, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягаю задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що на праві спільної сумісної власності, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира складається з трьох ізольованих кімнат, житловою площею 42,97 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 18,13 кв.м, 2-а кімната - 11,96 кв.м., 3-а кімната - 12,88 кв.м., кухня - 10,54 кв.м., ванна кімната - 2,60 кв.м., вбиральня - 1 кв.м., коридор 1,98; 9,84 кв.м., балкон 6,13 кв.м. лоджія - 3,75 кв.м. На момент подачі вказаного позову до суду сторони самостійно не змогли визачити порядок користування жилими приміщеннями. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. 2. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.3. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 2. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. 3. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Як роз'яснює п.14 постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника(учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. В даному конкретному випадку сторони визнають той факт, що спірна квартира не може бути поділена між ними в натурі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яки беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки, запропонований позивачем варіант, порядку користування зазначеною квартирою та те, що відповідачі своїми діями чинять перешкоди позивачу в користуванні його власністю був визнаний відповідачем в судовому засіданні, інші відповідачі не заперечували проти позовних вимог позивача, суд враховуючи межі заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі

Outcome: approved