Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.10.2008 між позивачем та ТОВ «ТФ Кант ХХІ» було укладено договір поставки № 10006165, за яким позивач зобов'язався поставити ТОВ «ТФ Кант ХХІ» товар, а ТОВ «ТФ Кант ХХІ» зобов'язується прийняти й оплатити цей товар. Позивач зазначив, що між ним, ТОВ «ТФ Кант ХХІ» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручається перед ТОВ «Рехау» за виконання обов'язків ТОВ «ТФ Кант ХХІ» за договором поставки. Позивач вказав, що були доставлені товари на загальну суму 55342,06 грн., які були прийняті покупцем і сплачено 2390,22 грн. Позивач наголосив на тому, що решта боргу в сумі 52951,84 сплачено не було. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідача суму основного боргу в сумі 52951,84 грн., пеню в сумі 13497, 24 грн. та відсотки в сумі 15596, 32 грн. Також, позивач просив відшкодувати витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. та 420 грн. - витрати за опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2008 між ТОВ «Рехау» та ТОВ «ТФ Кант ХХІ» укладено договір поставки № 10006165, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві у зумовлені строки товар згідно специфікації, що є додатком до договору, а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар на умовах цього договору (а.с.а.с. 7-11). Відповідно до п.7.4. договору, у разі прострочення покупцем оплати товару до 14 календарних днів постачальник має право вимагати, а покупець зобов'язаний сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3 % річних, а в разі прострочення оплати більше 14 днів - 15 % річних, а більше 90 днів - 48 % річних, які нараховуються на суму заборгованості покупця за весь період користування ним грошовими коштам, які належать до сплати постачальником. Умовами поставки та розрахунків, що є додатком до договору поставки, визначено, що у випадку несвоєчасної оплати товару постачальник має право вимагати, а покупець зобов'язаний при першій вимозі постачальника сплатити постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення та за весь період затримки оплати починаючи з дня, наступного за останнім днем належного платежу згідно договору та закінчуючи днем фактичного погашення суми боргу в повному обсязі. 12.07.2010 між [PERSON] та ТОВ «Рехау» укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язків покупцем за договором поставки № 10006165 від 29.10.2008, включаючи матеріальну відповідальність за основним договором. У разі порушення покупцем обов'язку за основним договором покупець і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с. 12). На підставі договору поставки покупцю було здійснено поставку товару відповідно до видаткових накладних (а.с.а.с. 13-31). Генеральним директором ТОВ «Рехау» [PERSON] 28.12.2015 направлено лист-вимогу про сплату боргу [PERSON], в якій зазначено, що станом на 28.12.2015 непогашена сума боргу становить 52951,84 грн. (а.с. 32). Сума заборгованості, пені та відсотків підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с.а.с. 5-6). Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем не були надано жодних доказів на спростування вимог позивача. З урахуванням зазначеного вище, того, що відповідачем зобов'язання не виконується, борг не повертається, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача боргу в сумі 52951,84 грн., пеню в сумі 13497, 24 грн. та відсотки в сумі 15596, 32 грн. Також, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. та 420 грн. - витрати за опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 543, 625 ЦК України,

Outcome: approved