Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. У грудні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 30.01.2008 між ним та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту у сумі 88 072 дол. США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,95%, строком до 30 січня 2015 року. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв`язку з чим [PERSON] має заборгованість в розмірі 32 205,83 дол. США, яка складається з боргу за кредитом 19566,76 дол. США, заборгованість по процентах 2161,47 дол. США, пені за прострочення погашення кредиту та відсотків 10477,60 дол. США. Також зазначили, що між ним та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність за належне виконання боржником умов кредитного договору. Просили суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 205,83 дол. США; судові витрати стягнути з відповідачів. 29.06.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області в даній справі було прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги було задоволено. 14.12.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області було скасовано вказане заочне рішення та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі повторно заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦП України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При розгляді справи судом встановлено, що 30.01.2008 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №2203725459, за яким банк надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити відсотки за користування кредитним коштами, а також виконати інші зобов`язання, визначені цим договором. У п.1.1, 1.2, 2.1 договору визначено, що кредитор надає кредит в розмірі 88 072 дол. США на строк користування до 30 січня 2015 року, зі сплатою відсотків у розмірі 12,95% річних, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, встановлені даним договором і виконати свої обов`язки за договором у повному обсязі. За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За умовами кредитного договору, п.3,5 [PERSON] мала вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором порядку та строки. У п.10 кредитного договору передбачено, що за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. У п.6.6 кредитного договору вказано, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором. 08.07.2014 банк надіслав [PERSON] вимогу про погашення заборгованості та дострокове повернення кредиту. З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем виконано п. 6.5 кредитного договору щодо повідомлення боржника про погашення заборгованості, тому має право вимагати від боржника дострокового повернення кредиту. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов`язання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Встановлено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір поруки від 30.01.2008. П.1. договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №2203725459 від 30.01.2008 в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до договору боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність. За ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Пеня за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, нарахована позивачем, складає 10477,60 дол. США. Крім того, у разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч. 3 ст. 551 ЦК України). Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Ураховуючи розмір заборгованості відповідачів за тілом кредита та по відсотках, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір пені до розміру заборгованості по процентах. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», становить 23 889,70 дол. США (тридцять дві тисячі сімдесят чотири дол. 83 центів), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день розрахунку, як про це просить позивач у своїй позовній заяві, становить 309 371,62 грн., та яка складається з боргу за кредитом 19 566,76 дол. США, заборгованість по процентах 2 161,47 дол. США, пені за прострочення погашення кредиту та відсотків 2 161,47 дол. США. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3654,00 грн. відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 351,98 грн. з кожного.

Outcome: partial