Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач відмовляється виконувати умови укладеного кредитного договору б/н від 03.11.2010 року, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Вимоги мотивовані тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н від 03.11.2010 року, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%, що визначений в Тарифах, що діяли на дату нарахування та викладені на сайті банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що передбачено п. 2.1.1.12.6 Договору з кінцевим терміном повернення, яка відповідає строку дії картки. Станом на 30.09.2017 року заборгованість по тілу кредиту складає 397, 67 грн., заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом складає 19867,39 грн., заборгованість за пенею 3810,72 грн., штраф фіксований складає 500 грн., штраф з розрахунку процентної складової складає 1203,7983 грн., а всього у розмірі 25779,57 грн. Відповідач не виконав своїх обов'язків перед позивачем за вказаним договором, а тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду. 03 липня 2018 року суд відкрив провадження та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. У позовній заяві позивач просить позовні вимоги задовольнити та не заперечую проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н від 03.11.2010 року, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%, що визначений в Тарифах що діяли на дату нарахування та викладені на сайті банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що передбачено п. 2.1.1.12.6 Договору з кінцевим терміном повернення, яка відповідає строку дії картки. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умовами якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Даний кредит надавався на підставі умов та правил надання клієнтам платіжних карток, а також інших банківських послуг, вказаних в заяві і в пам'ятці. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Також відповідач надав згоду, що відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення нею термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісії. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст. ст. 526, 1054 ЦК України. Погіршення матеріального стану відповідача та не можливість погашати кредит не звільняє його від взятих на себе зобов'язань за договором. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, станом на 30.09.2017 року заборгованість по тілу кредиту складає 397, 67 грн., заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом складає 19867,39 грн., заборгованість за пенею 3810,72 грн., штраф фіксований складає 500 грн., штраф з розрахунку процентної складової складає 1203,7983 грн., а всього у розмірі 25779,57 грн. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає такий вірним, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 25779,57 грн. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті процентів, на стягнення якої позивач має право, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1600,00 гривень з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved