Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що в квітні 2013 року між ним та відповідачем по справі було укладено договір позики грошей. Позивач посилається на те, що він як позикодавець за вказаним договором позики від 12 квітня 2013 року позичив відповідачу по справі грошові кошти в сумі 198 616.00 грн., що на день передачі грошей відповідало еквівалентові суми 24 400 доларів США за курсом продажу долару США за гривню, встановленим ПАТ «ВТБ Банк» (МФО 321767), а відповідач зобов»язався повернути позику на умовах, передбачених договором позики, у строк не пізніше 1 липня 2013 року. Загальна сума позики, яка підлягає поверненню, на день остаточного розрахунку має відповідати гривневому еквіваленту 24 400,00 доларів США, за курсом продажу долару США за гривню, встановленим ПАТ «ВТБ БАНК» (МФО:321767) на день повернення грошей. Грошові кошти, які є предметом позики, передані ним і отримані відповідачем у готівковій формі до підписання договору позики в день його укладання, що додатково підтверджено відповідною власноруч написаною розпискою відповідача. Однак до теперішнього часу кошти не повернув. Посилаючись на невиконання позичальником своїх зобовязань, просив стягнути з відповідача зазначену суму, а також суму основного боргу за договором позики грошей в розмірі 610 000.00 грн., 36% річних в розмірі 651176,12 грн. та штраф у розмірі 10 % суми позики повернення якої прострочується за прострочення повернення позики більше 30 календарних днів у розмірі 60737, 84 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач у судове засідання не прибув, про місце та час його проведення повідомлений належно, причину неявки не повідомив, ставлення до позову не висловив. Суд ухваливши про заочний розгляд справи, вислухавши представника позивача дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст.1046 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 того ж Кодексу, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.526, ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, тобто, сплативши три проценти річних від простроченої суми, а також індекс інфляції за весь час прострочення. З наданої позивачем розписки вбачається, що відповідач 12.04.2013 року позичив у позивача 198616,00 грн., що на день передачі грошей відповідало еквівалентові суми 24 400 доларів США за курсом продажу долару США за гривню, встановленим ПАТ «ВТБ Банк» (МФО 321767), а відповідач зобов»язався повернути позику на умовах, передбачених договором позики які зобовязався повернути до 01.07.2013 року, Доказів виконання своїх зобовязань за договором позики відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів свої вимоги, а тому задовольняє позов та, перевіривши розрахунок позивача, стягує з відповідача заборгованість у загальній сумі 1 321 913,96 грн., що складається з суму основного боргу за договором позики грошей в розмірі 610 000.00 грн., 36% річних в розмірі 651176,12 грн. та штраф у розмірі 10 % суми позики повернення якої прострочується за прострочення повернення позики більше 30 календарних днів у розмірі 60737, 84 грн. . Питання судових витрат суд вирішує з урахуванням положень ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved