Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач своєчасно не сплатив суму боргу за договором позики укладеним між ним та відповідачем [PERSON] 19 серпня 2013 року. Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2014 року ухваленому у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, індексу інфляції та 3% річних, судом було позов задоволено та стягнуто з відповідача 7993 гривні суми основної заборгованості. Позивач вказує, що оскільки відповідачем добровільно не виконується рішення суду і кошти не сплачуються, то є підстави для застосування правил ч. 2 ст. 625 ЦК УКкраїни. З посиланням на наданий розрахунок позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь три процента річних від простроченої суми за період з 11.03.2014 року по 23.09.2014 року(197 днів) у розмірі 129 гривень 42 копійки. Також просить суд стягнути на його користь суми встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за період з 11.03.2014 року по 23.09.2014 року у розмірі 959 гривень 95 копійок. Представник позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення та просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, вирішивши питання про судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення судової повістки. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причини неявки суд не повідомив. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України та в порядку частини 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2014 року ухваленому у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, індексу інфляції та 3% річних, судом було позов задоволено та стягнуто з відповідача 7993 гривні суми основної заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративний справі, що набрало законної силди, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на день початку розрахункового періоду заборгованість [PERSON] перед позивачем за договором позики становила 7993 гривні. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення наданий позивачем розрахунок і вважає такий вірним. Погоджуючись з наданим позивачем розрахунком, суд вважає обґрунтовано доведеними позовні вимоги [PERSON] і вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] три процента річних від простроченої суми за період з 11.03.2014 року по 23.09.2014 року(197 днів) у розмірі 129 гривень 42 копійки та суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за період з 11.03.2014 року по 23.09.2014 року у розмірі 959 гривень 95 копійок. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, а зокрема суму судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved