Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно поданої заяви № б/н від 16.02.2006 року [PERSON], отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобовязалася повернути борг на умовах, визначених договором. Але свої зобовязання належним чином не виконала, що створило заборгованість, яка станом на 15.11.2017 року склала 14428,41 грн. В добровільному порядку питання щодо повернення боргу між сторонами не вирішено, а тому позивач просив стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вказану суму боргу та усі понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій заяві позов підтримав та просив справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але в судове засідання не зявилася з невідомих причин і не подала відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, повязані зі спорами про виконання зобовязань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. 16.02.2006 року згідно поданої заяви № б/н [PERSON] отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит, який зобовязалася повертати в строки та на умовах, визначених сторонами. Однак, відповідачка свої зобовязання порушила, що створило заборгованість за кредитом. Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON], станом на 15.11.2017 року склала 14428,41 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк», так як в судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором склалася заборгованість, яка в добровільному порядку боржником не погашена. Оскільки рішення ухвалене на користь банку, суд вважає необхідним також покласти на відповідача обовязок відшкодувати ПАТ КБ «Приватбанк» усі понесені і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved