Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 21.10.2005 року у Шилівській сільській раді Добропільського району Донецької області, за актовим записом № 7. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки є інший чоловік. Вважає, що їх сім`я розпалася, подальше збереження шлюбу між ними неможливе, тому просить суд розірвати їх шлюб. Майнового спору та спору з приводу виховання дитини не мають. Ухвалою судді від 11 березня 2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відзиву на позов відповідачем не надано. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.10.2005 року у Шилівській сільській раді Добропільського району Донецької області, за актовим записом № 7 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Зі змісту позову вбачається, що позивач наполягає на розірвані шлюбу, оскільки сімейних стосунків між сторонами не існує, бо позивач мешкає з іншим чоловіком. Позивач не бачить можливості примирення. 09.04.2021 року від позивача [PERSON] надійшла до суду заява, яка засвідчена приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П., та зареєстрована в реєстрі за № 385 від 09.04.2021 року, зі змісту якої вбачається що остання є вагітною та [PERSON] , [INFO] визнає батьківство ненародженої дитини із [PERSON] , 1984 року народження. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач подала позов в період своєї вагітності. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з такого. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ч.3 ст. 110 СК України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Враховуючи встановлені судом обставини, небажання позивача підтримувати подружні відносини з відповідачем, визнання батьківства зачатої дитини іншою особою, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача а також інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов повністю, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved