overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 27.10.2012 року між ним та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю порозуміння, зникли спільні інтереси, втрачено почуття кохання, мають різні погляди на сім'ю. Сторони поживають окремо. Позивач подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повному обсязі, не заперечувала шодо розірвання шлюбу. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 27.10.2012 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1762 (а.с. 5). Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 27 вересня 2011 року між ним та відповідачем, від якого малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, не ведуть спільного господарства, зникли спільні інтереси, втрачено почуття кохання, мають різні погляди на сімю, з початку 2015 року проживають окремо. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що подальше збереження сімї є неможливим та недоцільним. Просить розірвати шлюб. Позивач подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутністі, позов підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо розірвання шлюбу та просила дитину залишити проживати з нею. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 27 вересня 2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1861, серія І-ТП № 083450 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 29 квітня 1995 року між ним та відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони мають різні погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказав, що із січня 2000 року сторони разом не проживають, тому за таких обставин збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає їхнім інтересам, а тому просить суд його розірвати. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. /а.с. 16,17/ Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 29 квітня 1995 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №666. /а.с. 3/ Сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб укладений з [PERSON], посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим в звязку з різними поглядами на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сім»ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинено з серпня 2013 року. Позивач [PERSON] в судове зсідання не зявився, надіслав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове зсідання не зявилася, надіслала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та погоджується на розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено. Сторони перебувають в шлюбі з 06.10.2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Каланчацького районного управління юстиції в Херсонській області, за актовим записом № 49. Від сумісного проживання подружжя має неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, спільний побут та господарство не ведеться. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, посилаючись на те, що на протязі 10 років сімейне життя між ними поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 24.10.2015 р. вони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. Позивач [PERSON] в судове зсідання не з'явився, надіслав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове зсідання не з'явилася, надіслала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та погоджується на розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено. Сторони перебувають в шлюбі з 18.09.2006 року. Шлюб зареєстровано Мирненською селищною радою Каланчацького району Херсонської області, за актовим записом № 5. Від сумісного проживання подружжя має двох синів: [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім та [PERSON], [INFO] На даний час їхні шлюбні відносини фактично припинено, спільний побут та господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим. У них з відповідачем протилежні погляди на сімейне життя. В даний час вони спільно не проживають спільне господарство не ведуть. Позивач [PERSON] в судовому зсіданні позовні вимоги підтримав просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому зсіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та погодилася на розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено. Сторони перебувають в шлюбі з 04.10.2003 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Каланчацького районного управління юстиції у Херсонській області, за актовим записом № 35. Від сумісного проживання подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час їх шлюбні відносини фактично припинено, спільний побут та господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та зареєстрований 20.06.1997 р. Відділом РАГС Іллічівської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 254. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 20.06.1997 року. Від шлюбу у них народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з цим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про визнання позову з проханням розглядати справу за її відсутністю. Оскільки відповідач позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення, що відповідає вимогам ст. 174 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 20.06.1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі РАГС Іллічівської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 254. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично розпався, сторони припинили сімейні відносини і на час розгляду справи проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 24 лютого 2015 року. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 24.02.2015 року. Дітей від шлюбу у них немає. Причиною розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. У зв'язку з цим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позовних вимог та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не зявлялася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено у судовому засіданні, 24.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Маламура) [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління, актовий запис №182. Від шлюбу у сторін дітей немає, на примирення позивач не згоден. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 26 липня 2013 року. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 26.07.2013 року. Під час шлюбу у сторін народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. У зв'язку з цим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не з'являлася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено у судовому засіданні, 26.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління, актовий запис №1055. Під час шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON],[INFO]. На примирення позивач не згоден. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved