Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить скасувати заборону на відчуження об'єкту незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] яка була накладена постановою Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції 29 жовтня 2014 року. Як на підставу для звернення до суду позивач вказує, що нерухоме майно, на яке було накладено заборону відчуження, він придбав у [PERSON], тобто однієї з відповідачів у даній справі. Зазначає, що коли в 2015 році вирішив подарувати сину, зокрема, житловий будинок, який знаходиться за вищевказаною адресою, дізнався, що на нього накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. В судове засідання сторони у справі не з'явились. Представник позивача спрямував до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав. Представник реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції спрямованою до суду заявою просив залучити до участі у справі реєстраційну службу Житомирського міського управління юстиції, адже саме державним реєстратором даної служби проводилась реєстрація заборони відчуження нерухомого майна, а також клопотав про розгляд даної справи у свою відсутність. Підстави неявки в судове засідання інших відповідачів, а саме [PERSON] та представника Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції суду невідомі, хоча останні завчасно та належним чином були оповіщені про час та місце розгляду справи та про причини своєї неявки суду не повідомили. За таких обставин судом було прийнято рішення про слухання справи у відсутності сторін, що не з'явились. Дослідив матеріали справи суд встановив наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. 29 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку (об'єкту незавершеного будівництва) (а.с.5), згідно якого [PERSON] передала у власність [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. 30 грудня 2006 року даний договір був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів (а.с.6). 1 жовтня 2007 року на даний житловий будинок виготовлено технічний паспорт (а.с.8-11), а також за названою вище адресою позивач отримав земельну ділянку площею 0,1200 га та виготовив на своє ім'я відповідний державний акт (а.с.7). Постановою старшого державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ Крайніка М.С. від 29 жовтня 2014 року (а.с.12) накладено арешт на об'єкт незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] та оголошено заборону на його відчуження. Також дана постанова містить відомості про те, що вказаний об'єкт належить [PERSON], яка є боржником згідно зведеного виконавчого провадження зі стягнення з останньої на користь держави, УПФУ в м. Житомирі, заборгованості на загальну суму 542 750,80 гривень. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними нормами матеріального права. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, якими вони регулюються, дає підстави для задоволення позову, адже достеменно встановлено, що на момент накладення арешту та оголошення заборони на відчуження вищевказаного об'єкта незавершеного будівництва, останній не належав відповідачу [PERSON], в рамках виконавчого провадження відносно якої і було вчинено дані виконавчі дії, а оскільки власником даного майна є позивач, його права були порушені, відтак підлягають судовому захисту. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат у даній справі, суд відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стягує такі витрати, що були понесені і документально підтверджені позивачем в розмірі 243,60 гривні в дольовому порядку по 121,80 гривні з кожного лише з відповідачів [PERSON] та Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ, адже як встановлено в ході розгляду даної справи реєстраційною службою Житомирського РУЮ жодним чином права позивача порушені, невизнані або оспорювані не були. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved