Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачкою вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Так як з відповідачкою склалися неприязні відносини, то шлюб між ними було розірвано згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.10.2016 року. Діти постійно проживають з позивачем та перебуває на його повному утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не дає, то просить стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з»явилася будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.10.2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження яких батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . На даний час сини проживають з позивачем перебувають на його повному утриманні. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачка має задовільний стан здоровя, аліментними зобовязаннями не обтяжений, а тому суд вважає, що вона спроможна сплачувати аліменти на утримання дітей, які слід стягувати з неї на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно, так як батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що відповідає вимогам ст.180-182 СК України. Судові випрати в повному обсязі покласти на відповідачку. в и р і ш и в : \~

Outcome: approved