Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 22 вересня 2012 року о 12 годині сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд Мондео, реєстраційний номер [NUMBER], яким він керував, та автомобіля Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини останнього, про це свідчить постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2012 року. Згідно висновку експертного дослідження № 0604/13/13 від 10 квітня 2013 року вартість матеріального збитку, спричиненого позивачу, складає 14718,76 грн. Також позивачем були сплачені кошти в розмірі 66 грн. 24 коп. на виклик відповідача для участі у огляді пошкодженого автомобіля. Вартість послуг експерта склала 500 грн. Просить суд стягнути з відповідача зазначені витрати загальною сумою 15285 грн., моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач та його представники до судового засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням, однак будь-яких доказів цьому не подав, тому суд визнав причини неявки представників відповідача неповажними та ухвалив розглядати справу у його відсутність. У матеріалах справи наявні письмові заперечення проти позову, відповідно до яких, представник відповідача посилається на той факт, що цивільна правова відповідальність відповідача була застрахована на момент скоєння ДТП, тому матеріальні збитки позивача повинна відшкодовувати страхова компанія. Вважає також недоведеним факт спричинення позивачу моральної шкоди, тому просив у позові відмовити. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2012 року о 12 годині в м. Дніпропетровську на вул. Панікахи, відповідач, керуючи автомобілем Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER], не витримав дистанцію та скоїв наїзд на зупинений попереду нього автомобіль Форд, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Після чого продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем Хонда, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням Івашкіної. Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2012 року відповідач визнаний винним в даному ДТП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. В результаті ДТП автомобілю Форд, який перебуває у власності позивача, були завдані пошкодження, чим саме позивачу заподіяно матеріальні збитки, розмір яких, згідно висновку № 0604/13/13 від 10 квітня 2013 року експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості складає 14718,76 грн., без урахування втрати товарної вартості - 13805,70 грн. За підготовку даного висновку позивачем було сплачено 500 грн. А також позивачем. було сплачено поштових послуг 66,24 грн. за виклик відповідача для участі у огляді пошкодженого автомобіля, що підтверджується фіскальним чеком від 25.03.2013 року. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» за полісом АВ/8582921 від 11.09.2012 року з лімітом відповідальності у розмірі 50000 грн. за спричинення матеріальний збиток та визначеною франшизою у розмірі 500 грн. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Заявлена сума матеріальної шкоди, заподіяна майну позивача не перевищує застрахований ліміт відповідальності. У матеріалах справи (а.с. 130) міститься заява позивача подана до ПрАТ «СК «Лафорт» про отримання страхового відшкодування від 13.11.2012 року. Однак, позивач не ставить позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт», як до особи, яка в даному разі повинна відшкодувати заподіяні йому збитки в межах страхової виплати. Клопотання про притягнення ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» до участі у справі як співвідповідача, представник позивача не заявив, хоча таке право неодноразово було роз'яснено останньому судом відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України. Відповідно до ст. 29 вищевказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, у перелік вищевказаних витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок страхової компанії, не входять витрати пов'язані з оплатою послуг експерта по визначенню величини матеріального збитку в розмірі 500,00 грн., втрата товарної вартості в розмірі 913,06 грн. відповідно до висновку експерта № 0604/13/13, витрати за поштові послуги в розмірі 66,24 грн. за виклик відповідача для участі у огляді пошкодженого автомобіля, що підтверджується фіскальним чеком від 25.03.2013 року, а також франшиза в розмірі 500 грн. які, на думку суду, повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 1979,30 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях,яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд, враховуючи ступінь важкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, викликаних пошкодженням його майна, вважає, що з відповідача належить стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості. В іншій частині позовних вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки суд вважає, що вони є завищеними та необґрунтованими, виходячи з дійсних обставин справи, які були встановлені судом. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн.40 коп.

Outcome: partial