Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.11.2014 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. Він працює і з його заробітної плати утримуються аліменти у сумі понад 4000 грн. щомісячно. Крім того, у нього на утриманні знаходиться мати- [PERSON] , яка є інвалідом третьої групи і її пенсія не перевищує 2000 грн., а витрати на допомогу матері, яка хворіє, кожного місяця зростають. Також, значна частина коштів витрачається на оплату житлово-комунальних послуг. Вважає, що вказані обставини є підставою для зменшення розміру аліментів. Просить зменшити розмір аліментів, стягнути з нього на користь відповідачки з 1/3 частини до 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 26.04.2019 року за позовом відкрито провадження та визначено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 01.10.2019 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідачка [PERSON] позов не визнала, оскільки дитина є інвалідом дитинства, потребує додаткових витрат на утримання, а позивач, під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, погодився із стягненням з нього аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку. Просила відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 08.10.2019 року по справі закрито підготовче провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Суду пояснив, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі до 2013 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина, [INFO] на утримання якого з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини доходів, на які він дійсно погодився, бо дитина була малолітня, дружина не працювала. На теперішній час він проживає з мамою і татом, які є пенсіонерами та потребують допомоги, в тому числі і матеріальної, мати є інвалідом третьої групи, а також він має намір створити свою сім`ю. Вважає, що сума аліментів у розмірі ј частини повністю буде задовольняти потребам дитини, тому просив позов задовольнити та зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються до ј частини. Представник позивача- адвокат Жидкова О.Ю. підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що вона вважає, що позивач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини, а тому як платив так нехай і сплачує. Аліменти позивач сплачує щомісячно, вчасно. Вона на теперішній час має іншу сім`ю, чоловіка, який ніде не працює тривалий час, доходів не має, та якого вона утримує, а також неповнолітню дитину, на утримання якої витрачає приблизно 10 000 грн. на місяць. Просила відмовити у задоволенні позову. У судових дебатах відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти зменшення розміру аліментів, які стягнуто судом на утримання неповнолітньої дитини з позивача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.11.2014 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991року та набула чинності для України 27.09.1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмові заяві. Відповідачка [PERSON] у судових дебатах визнала позовні вимоги позивача, що повністю узгоджується з вимогами ч.1 ст. 206 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина та новий розмір аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved