Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 04.09.2013 року. Уточнивши свої позовні вимоги просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 33 840 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу та 338,40 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказував, що йому на праві приватної власності належить автомобіль [NUMBER]. 07.04.2013 року [PERSON], з яким він раніше був знайомий та знаходиться в нормальних стосунках, попросив в нього вказаний автомобіль для здійснення поїздки у власних цілях, на що він погодився. 07.04.2013 року о 19-00 годині, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER]., який належить [PERSON], рухаючись на 132 км. + 700 м. автодороги Дніпропетровськ-Миколаїв в Криворізькому районі Дніпропетровської області, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортного засобу, допустив виїзд за межі проїзної частини, та наїхав на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. В результаті отриманих пошкоджень автомобіля він став непридатним для користування, а загальна вартість його ремонту складає 33840 грн., які відповідач не бажає сплачувати в добровільному порядку, у зв'язку з чим він змушений звертатися до суду. Представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач - [PERSON] 19.06.2014 року до суду повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 69, 70). В попередніх судових засіданнях позов не визнав, не заперечував факту завдання шкоди [PERSON] у зв'язку з пошкодженням його автомобіля при обставинах вказаних позивачем, але вважав, що заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди є завищеним. Підтвердив, що в добровільному порядку шкоду не відшкодовував. Заявляв клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи, але оплатити вартість її проведення відмовся (а.с.48-54). Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судове засідання 19.06.2014 року також не з'явився, хоча про час місце розгляду справи був повідомлений (а.с. 67). Представник третьої особи - ПАТ «Страхова група «ТАС», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути за їх відсутності. Відповідно до їх заяви стверджували, що вказана ДТП не є страховим випадком в розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки шкоди завдано застрахованому автомобілю, а тому страхова компанія не відшкодовує за вказану шкоду (а.с. 62-64, 80-88). Заслухавши пояснення сторін, якими вони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, який не є вичерпним. Серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів закон передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. При цьому, збитками в розумінні ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В судовому засіданні встановлено, що 07.04.2013 року відповідач взяв у позивача, з його згоди, для поїздки у власних цілях, автомобіль [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6). Під час керування вказаним автомобілем, 07.04.2013 року, [PERSON], рухаючись на 132 км. + 700 м. автодороги Дніпропетровськ-Миколаїв в Криворізькому районі Дніпропетровської області, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортного засобу, допустив виїзд за межі проїзної частини, та наїхав на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, що підтверджується постановою Криворізького районного суду від 19.06.2013 року, якою на відповідача накладено адміністративне стягнення та яка набрала законної сили 02.07.2013 року. У вказаній постанові також зафіксовано механічні пошкодження, які отримав автомобіль (а.с. 4-5). Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. У зв'язку з цим, той факт, що вказана ДТП стала з вини водія [PERSON], та те, що у в результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, є доведеним і доказуванню не підлягає. Згідно рахунку-фактури № 10 від 29.08.2013 року, складеного ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 33840 грн., з яких 14000 грн. вже сплачені позивачем, що підтверджується квитанціями (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Заперечуючи суму завданих матеріальних збитків відповідач не надав доказів того, що вказана позивачем сума є завищеною, заявивши клопотання про проведення товарознавчої експертизи, не оплатив її вартість, у зв'язку з чим експертиза не була проведена (а.с. 48-56). У зв'язку з цим суд,

Outcome: approved