Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що відповідно до розпорядження органу приватизації житла від 27 лютого 2012 року за №34481 [ADDRESS], передана у власність йому та відповідачкам. Вказував, що він та відповідачки є співвласниками цієї квартири. В липні 2012 року йому стало відомо, що право власності на цю квартиру в ЧКОБТІ та Єдиному електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно взагалі не зареєстроване. Реєстрація квартири не проводилася у зв»язку з тим, що ніхто не звертався з цього приводу до Уповноваженого органу з свідоцтвом про право власності на квартиру, яке у 2002 році було видано в одному екземплярі [PERSON], яке у неї і залишилося. Свідоцтво про право власності на квартиру вона йому не повертає, а сама не подає свідоцтво про право власності на квартиру з метою реєстрації права власності за всіма співвласниками цієї квартири. Також вказував, що через те, що право власності на квартиру взагалі не зареєстровано, він позбавлений можливості користуватися, володіти та розпоряджатися своєю часткою у квартирі і між ним та відповідачками, як співвласниками цього нерухомого майна, виникають непорозуміння з приводу користування володіння та розпоряджання квартирою. Не зважаючи на наявність права спільної сумісної власності у нього на зазначену квартиру він не може в добровільному порядку встановити порядок користування приміщенням квартири, атому змушений проживати з сім»єю в іншому місці, атому виникла необхідність визнання за ним права спільному сумісної власності на квартиру, визначити, що йому як співвласнику належить 1/3 частина квартири та припинити право спільної сумісної власності на квартиру. У зв»язку з тим, що не визначено його частку у спірній квартирі він, як її співвласник, не може реалізувати своє право, передбачене ст..319 ЦКУ України, а тому вважав, що необхідно визначити його частку у спірній квартирі як співвласника, та визначити у його відношенні часткову спільну власність на квартиру, припинивши у його відношенні спільну сумісну власність. Просив визнати за ним право спільної сумісної власності на вищевказану квартиру і визнати його паво власності на 1/3 частки цієї квартири, яка складається з двох кімнат, житловою площею 28,20 кв.м., 1 кімната 11,90 кв.м., 2 кімната 16,30 кв.м., кухня 7,80 кв.м., вбиральня 1,30 кв.м., ванна кімната 3,90 кв.м., коридор 11,10 кв.м., яка обладнана балконом 5,20/1,60 кв.м., лоджією 2,90/1,40 кв.м., загальна площа квартири 60,40/55,30 кв.м., висота приміщень 2,50 м., припинивши його право спільної сумісної власності на цю квартиру. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши, що іншого варіанту вирішення даного спору немає. Відповідачки в судове засідання не з»явилися, хоча своєчасно були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті «Свобода слова» за 6 листопада 2014 року. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачок, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини, вказані позивачем в позовній заяві, що стверджено копіями його паспорту, розпорядження органу приватизації №38481 від 27 лютого 2002 року, повідомлень заст.начальника відділу обліку та приватизації житла Управління житлового господарства Департаменту житлово-комунального господарства міської ради від 7 грудня 2012 року №Х-1829/2, від 10 жовтня 2012 року №Х-1829, довідки про належність права власності на житлову нерухомість №916 від 6 липня 2012 року, технічного паспорту на [ADDRESS], довідки нач.ЧКОБТІ виданої [PERSON] від 7 жовтня 2014 року №1841, журналу №33 реєстрації виданих свідоцтв про право власності №38218-39228, витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 6 жовтня 2014 року №00014592650, рішення Шевченківського райсуду м.Чернівці від 30 січня 2014 року, яким [PERSON] було забов»язано зареєструвати право спільної сумісної власності на квартиру, постанови ВДВС від 28 лютого 2014 року про відмову у прийнятті до провадження вик.документа та у відкритті вик.провадження з примусового виконання, рішення Першотравневого райсуду м.Чернівці від 12 лютого 2014 року, повідомлення заст.начальника відділу обліку та приватизації житла Управління житлового господарства Департаменту житлово-комунального господарства міської ради від 28 листопада 2014 року №03/01-18-4593 про те, що спірна квартира передана у спільну сумісну власність сторонам по даній справі відповідно до розпорядження органу приватизації житла від 27 лютого 2002 року №38481, довідки ЖРЕПу №18 м.Чернівці №672. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ст.. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею), для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, а відповідно до ст..155 цього ж Кодексу власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ст..ст. 321, 370, 391 ЦК України, встановлена непорушність права власності, а у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду і передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Outcome: approved