Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 29.06.2017 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку №90а по вул.Університетській в м.Херсоні. При укладенні угоди, в будинку було зареєстровано [PERSON] Однак, до теперішнього часу відповідача не знято з реєстраційного обліку, що порушує права позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, передбачені ст.391 ЦК України. У звязку з цим просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку №90А по вул.Університетській в м.Херсоні. 31.01.2018 року представник позивача надав до суду заяву про уточнення підстав позову, в якій просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку №90А по вул.Університетській в м.Херсоні, у звязку із втратою ним права власності на житловий будинок 08.07.2016 року. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав у повному обсязі, а саме з тих підстав, що право користування житловим приміщенням є похідним від права власності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до зобовязання від 17.08.2016 року [PERSON] зобовязався в строк до 27.08.2016 року звільнити займану ним та його сімєю квартиру №90А по вул.Університетській в м.Херсоні. Також, зобовязався до вказаного часу оплатити комунальні платежі. Згідно договору купівлі-продажу від 29.06.2017 року [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: Херсонська область, м.Херсон, вул.Університетська, буд.90-а. Згідно довідки від 26.06.2017 року №16-21/2560, виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, за адресою: м.Херсон, вул.Університетська, буд.90-а зареєстровані дві особи: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім'ї позивача та він не надавав згоди користуватися належним йому на праві власності приміщенням спірної квартири. Отже, право користування членів сім'ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на квартиру попереднього власника. Таким чином, з моменту реєстрації договору купівлі-продажу від 29.06.2017 року право власності [PERSON] припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самих власників, а й усіх членів їх сім'ї, та виникло у [PERSON], який в свою чергу не надавав згоди на користування спірним жилим приміщенням зазначеної квартири відповідача. Враховуючи зазначене, суд вважає позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved