Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.02.2006 року, відповідач 15.02.2006 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування з ЗАТ «Приватбанк» на ПАТ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість 22930,38 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 6450 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 14912,27 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1068,11 грн.. У звязку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 22930,38 грн. за кредитним договором б/н від 15.02.2006 року та судові витрати у розмірі 1378 грн.. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак раніше подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу без участі їх представника (а.с. 37). Крім того, представник позивача надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідач приєднався до нових Умов та правил надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви від 30.10.2013 року. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців, картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Відповідач отримував перевипущені картки, користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів. Також з виписки про рух коштів видно, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачем не доведено відсутності заборгованості та виконання договору належним чином. Відповідно до п. 1.7.31 Умов договору, строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років, а тому строк позовної давності не пропущено. Крім того, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки, картка дії до останнього календарного дня вказаного місяця, отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 12.2015 року. В звязку з чим, просить позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі(а.с. 137-139, 185-187). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог на підставі заперечення від 20.11.2017 року та розглянути справу без його участі та участі його представника (а.с. 233). Крім того, відповідач надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що у 2014 році з його рахунку було здійснено автоматичне погашення частини кредиту, при цьому таке автоматичне погашення було здійснено з іншої карки, а тому позивач вважає, що внаслідок вказаного списання відбулось часткове погашення спірної кредитної заборгованості та перервано строк позовної давності. З даними виводами він не погоджується, оскільки дія картки закінчилась у лютому 2007 року, останній платіж здійснено у 08.10.2010 року у сумі 1505,60 грн., а з позовом до суду позивач звернувся лише у березні 2016 року, тобто з пропуском загальної позовної давності, установленої ст. 257 ЦК України. При цьому, пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладення договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, проте, після закінчення строку дії договору банк не видавав йому грошових коштів і нової платіжної картки, а він своїх зобовязань за договором від 15.02.2006 року не виконав. Автоматичне погашення банком частини кредиту у 2014 році з його рахунків не свідчить про визнання ним свого боргу та не може слугувати підставою для переривання позовної давності, так як позивачем не надано будь-яких належних доказів, що автоматичне погашення частини кредиту з іншого відкритого рахунку на його імя відбулось за його згодою. В звязку з чим, просить застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 112-116). Представник відповідача адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог на підставі заперечення від 20.11.2017 року та розглянути справу без її участі та участі відповідача (а.с. 130). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.02.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, відповідач [PERSON] отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 25-31). ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 36). 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (а.с. 35). Відповідно до умов укладеного кредитного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 25-31). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування карти за договором № б/н від 15.02.2006 року відповідачу було надано кредитні картки: № 4149495901969564 дата відкриття 15.02.2006 року, по якій до 11.10.2010 року здійснювалася зміна кредитного ліміту, та перевипущену картку № 26253619370090 зі строком дії 12/15 (а.с. 24, 140). Судом також встановлено, що після перевипуску кредитної картки відповідач [PERSON] здійснював неодноразово операції як по зняттю грошових коштів так і по погашенню заборгованості, остання з яких відбулася 16.11.2015 року в розмірі 2,46 грн., про що свідчать розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.02.2006 рокута виписка ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 13-23, 141-150 ). Крім того, відповідач [PERSON] приєднався до нових Умов та правил надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви від 30.10.2013 року, та отримав кредитну картку № 4149437863375174 зі строком дії до 12/19 (а.с. 152-153). Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, при порушення клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому цим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 165). Згідно з п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с. 167). Відповідачем [PERSON] подана заява про застосування строку позовної давності, а тому при вирішенні питання щодо застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності, з приводу того, що останній платіж здійснено у 08.10.2010 році у сумі 1505,60 грн., судом не можуть бути взяти до уваги, оскільки це суперечить матеріалам справи, а саме розрахунку заборгованості та виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 13-23, 141-150). Крім того, з наданих виписок [PERSON], видно, що з 2013 року по 2014 рік, з його інших карток здійснювалося неодноразове автоматичне списання коштів для погашення простроченої заборгованості, однак відповідачем не надано доказів, що банк самостійно без його згоди здійснював дані списання коштів, а тим часом продовжував користуватися кредитними картами, а тому суд вважає, що відповідач знав про списання коштів з його картки та не оспорював дій банку щодо автоматичного списання коштів (а.с. 120-128). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов кредитного договору відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 174). До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. За ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, станом на 29.02.2016 року відповідач має заборгованість 22930,38 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 6450 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 14912,27 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1068,11 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 13-23). Згідно з ст. 625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Доводи відповідача щодо застосування строків позовної давності, передбачених ст. 256, 257 ЦК України, суд не може взяти до уваги, оскільки відповідач отримував перевипущені картки, та періодично здійснював операції по погашенню заборгованості, останній платіж 16.11.2015 року, а з позовом позивач звернувся згідно штампу на конверті 04.04.2016 року, тобто в межах строків позовної давності. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 грн..

Outcome: approved