Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 26.03.2017р. по вул..Хортицьке шосе м.Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний йому автомобіль ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER]. ДТП сталося з вини водія [PERSON], що встановлено постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.04.2017р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» згідно з полісом ОСЦПВ №АЕ/8852871 від 14.06.2016р. У завязку з відсутністю на території м.Запоріжжя експерта страховика, він звернувся до ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс» для визначення розміру матеріального збитку, спричиненого в результаті ДТП його майну. Згідно з висновком авто-товарознавчого дослідження №42 від 11.04.2017р. розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля в результаті ДТП, склав 35\~817,567грн. За проведення такого дослідження він сплатив 500,00грн. 15.05.2017р. він направив на адресу страховика заяву про виплату страхового відшкодування. Однак протягом встановлених Законом 90 днів з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування страхова компанія не здійснила виплату страхового відшкодування, у звязку з чим він має право на нарахування пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня. З його розрахунком за період з 13.08.2017р. по 09.01.2018р. розмір пені становить 3800,52грн. Також у звязку з невиконанням страховиком свого грошового зобовязання він має право на отримання 3% річних та інфляційних втрат, які відповідно становлять суму 439,00грн. та 1450,18грн. Крім того, в результаті ДТП йому спричинена моральна шкода, оскільки він переніс сильне душевне хвилювання з приводу пошкодження свого автомобіля, був порушений звичний спосіб його життя, погіршилось самопочуття, сон, стосунки з членами родини. Він змушений звертатись за допомогою до фахівців з приводу вирішення питання щодо отримання страхового відшкодування, витрачати на цей свій час та сили. Моральну шкоду оцінює в 10\~000,00грн. і вважає, що компенсувати її повинні обидва відповідача в рівних частках. Просить стягнути з ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» страхове відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, в сумі 35\~817,57грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 3802,55грн., 3% річних в сумі 439,00грн.,витрати від інфляції в сумі 1450,18грн., моральну шкоду в сумі 5000,00грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1409,20грн., витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження в сумі 500,00грн., витрати на правничу допомогу в сумі 900,00грн. Також просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000,00грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтрималаповністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов до нього в частині стягнення моральної шкоди не визнав повністю і пояснив, що його відповідальність за шкоду, спричинену в ДТП, застрахована, тому таку шкоду відшкодувати повинна саме страхова компанія. Позивач не надав доказів на підтвердження спричинення йому моральної шкоди. Представник відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» за наявними у справі матеріалами. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням свого майна. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим, відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобовязані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. \~ \~ \~ \~У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону). Відповідно до п.34.1, 34.2 ст.34 Законустраховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування; протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п.34.3 ст.34 Закону, якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортнупригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.36.1, 36.2 ст.36 Закону страховик,

Outcome: partial