Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з 11.05.2017 між ним, [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири №21/15 в будинку 44 по вул.Євгена Патона в м.Херсоні. У вказаній квартирі на даний час зареєстрований відповідач. Відповідач не є родичем позивача, а [PERSON] як власнику необхідно сплачувати комунальні платежі за всіх зареєстрованих у цій квартирі. У звязку з цим, просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №21/15 в будинку 44 по вул.Євгена Патона в м.Херсоні та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при розгляді справи покладався на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11.05.2017 року [PERSON] належить квартира №21/158 в будинку 44 по вул.Євгена Патона в м.Херсоні. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №86758873 від 11.05.2017 року [PERSON] належить квартира №21/15 в будинку 44 по вул.Євгена Патона в м.Херсоні. З технічного паспорту вбачається, що квартира №44 в житловому будинку №21/15 по вул.Євгена Патона в м.Херсоні належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки від 11.05.2017 року №102, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи таким, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved