Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхового відшкодування в розмірі 58\~557,46 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 21.08.2017р. року між [PERSON] та позивачем укладено договір добровільного страхування автотранспортну № 590/17-Т/Лв за яким застраховано транспортний засіб «Пежо» д.н.з. [NUMBER]. 21.03.2018р. в м. Львові на вул. Сахарова мала місце ДТП за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 04.04.23018р. відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Вказаний випадок позивачем визнано страховим та у звязку з цим на підставі зібраних документів та враховуючи умови договору страхування на користь потерпілого позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 58\~557,46 грн. За таких обставин, до позивача перейшло право вимоги до особи, винної у заподіянні збитків. Оскільки винним у вчиненні ДТП визнано відповідача, дану суму просить стягнути з останнього в примусовому порядку. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.12.2017р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. У звязку з неявкою відповідача та відсутністю підтверджень про отримання останнім копії ухвали про відкриття провадження, ухвалою суду від 15.01.2019р. розгляд справи відкладено та одночасно, з ініціативи суду призначено розгляд справи з викликом учасників справи. В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заявою до суду справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не скерував. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.08.2017р. року між [PERSON] та позивачем укладено договір добровільного страхування автотранспортну № 590/17-Т/Лв за яким застраховано транспортний засіб «Пежо» д.н.з. [NUMBER] (а.с.3-7). За умовами зазначеного договору позивач взяв на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Згідно постанови Личаківського районного суду м. Львова від 04.04.2018р. (а.с.10), [PERSON] 21.03.2018р. о 09.05 год. у м. Львові на вул. Куликівській, 1 керуючи транспортним засобом «Опель», д.н.з. [NUMBER], був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не реагував на її зміну, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Пежо» д.н.з. [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце події та не повідомив про ДТП працівників поліції, чим порушив п. п. 2.3 «б», 2.10 «а», «д», 10.1 ПДР України. Цією ж постановою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За наслідками проведення розслідування страхового випадку позивачем затверджено страховий акт (а.с.9) згідно якого розмір страхового відшкодування становить 58\~557,46 грн. Вказаний розмір страхового відшкодування згідно копії платіжного доручення від 03.04.2018р. (а.с.14), позивачем виплачено в повному обсязі. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом цих правових норм до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобовязанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобовязання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобовязанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З огляду на те, що у даних правовідносинах право вимоги перейшло до позивача, а матеріали справи не містять доказів про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, суд приходить до висновку, що саме останній зобовязаний відшкодувати завдану ним шкоду і тому, визнає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює рішення про їх задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.35). На підставі наведеного та

Outcome: approved