Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 08.06.2018 року мотивуючи\~ тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.10.1991 року, від спільного життя неповнолітніх дітей немає. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними зникло взаєморозуміння та взаємоповага,\~ мають різні погляди на життя, безпричинно виникають сварки, вже більше 10 років вони не підтримують сімейно шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, примирення неможливо, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився,\~ про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, в позові зазначив клопотання про розгляд справи без його участі в звязку з тим, що являється інвалідом 1 групи, просив шлюб розірвати та звільнити його від сплати судового збору. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4\~ ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.1991 року у відділі РАЦС Білоцерківського міського управління\~ юстиції у Київській області, актовий запис № 1574, від спільного життя неповнолітніх дітей немає, протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу і примирення між ними неможливо. Згідно ст. 141, 142 ЦПК України, враховуючи, що позивач відповідно ЗУ « Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору\~ при подачі позову до суду ( а.с. 7), з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 352,40 грн. (50 % судового збору з урахуванням визнання позову до розгляду справи по суті).

Outcome: approved