Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими, передбаченими договором та законом платежами. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Через канцелярію суду подав виписку по рахунку з урахуванням останніх платежів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснила, що вчасно сплачувала кошти за кредитним договором, але останнього часу не мавла можливості одразу погасити заборгованість. Підписала з позивачем угоду про реструктуризацію боргу та ще додаткова погасила частину боргу. Від сплати боргу не відмовився. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 06 січня 2016 року між сторонами була укладена Генеральна угода про реструктуризацію боргу із зазначенням на день укладення угоди розміру заборгованості в сумі 15179,20 грн. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст. 1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору, відповідач порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. Розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відповідача підтверджується факт наявності заборгованості станом на 21.12.2016 року в сумі 10318,41 грн. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договорні зобовязання, на нього в судовому порядку слід покласти обовязок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачені договором кошти. Враховуючи викладене, суд вважає звернення позивача правомірним, відповідач позовні вимоги визнав частково (з урахуванням останніх оплат, які не були враховані банком під час звернення до суду із позовом), а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки оплати відповідачем були здійснені під час судового розгляду, а невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором підтверджується матеріалами справи, чим порушуються права позивача. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: partial