Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що 12.06.2007 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідачці [PERSON] було надано кредит в сумі 4739,32 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачка неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання та допустила заборгованість по сплаті кредиту в сумі 23000,52 грн., яку відмовляється погасити в добровільному порядку. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. В судове засідання представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» Молодецький О.С., який діє на підставі довіреності, не з'явився, але, згідно тексту письмової заяви за вх. №266/14 від 17.03.2014 р., просить розгляд по справі проводити за його відсутності, задовольнити позовні вимоги, заявлені позивачем та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, наявні в матеріалах справи. За вказаних обставин суд на підставі ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звкузаписувального технічного запису не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що 12 червня 2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №VIXRRCO1540006, згідно умов якого останній надано кредит в сумі 4739,32 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком договір, про щосвідчить підпис відповідачки у заяві. Згідно умов договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця у період спати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. Відповідачка [PERSON] , в свою чергу, належним чином покладених на неї боргових зобов'язань не виконує. Так, остання допустила заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.02.2014 року становить 27104,22 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4551,49 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 108198,46 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 682,47 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 11050,80 грн., штрафи: фіксована частина - 500,00 грн., процентна складова - 1071,45 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка булла стягнута згідно судового наказу Калинівським районним судом Вінницької області від 17.04.2008 року - 5675,15 грн. Згідно п.4.1 кредитного договору № VIXRRCO1540006 за користування кредитом у період з дати укладання данного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах, а саме в розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктами 5.1, 5.3 вищевказаного договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених договором, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченного платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно частини 1 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до частини 1 статті 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. На переконання суду, наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині нарахування пені в розмірі 32569,19 гривень значно перевищує розмір збитків, завданих відповідачем, а, відтак, з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір пені підлягає зменшенню до розміру тілу кредиту, тобто 4551,49 грн. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № VIXRRCO1540006 в сумі 16501,21 грн. Виходячи з принципів змагальності, диспозитивності та обов'язків доказування і подання доказів, визначених ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Факт отримання кредиту відповідачем та існування боргу, від якого залежить наявність підстав для задоволення позову, позивач довів, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України зокрема, відноситься витрата по сплаті судового збору. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №BOOO7B0EBZ від 17.02.2014 р., яка й підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial