Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.11.2013 року в розмірі 12830,91 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 668,50 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 8475,22 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2600 грн.; штрафу 500,00 грн. (фіксована частина); штрафу 587,19 грн. (процентна складова), та судовий збір в розмірі 1378,00 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку, проте подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідача не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщена у встановленому порядку, проте подала заяву в якій просить уточнити позовні вимоги позивача щодо неї у звязку з частковою виплатою заборгованості за кредитним договором та, долучивши відповідну копію квитанції про сплату 3000 грн. на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк». Заяви про розгляд справи у відсутність відповідачки до суду не надходило. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 19.11.2013 року між сторонами у справі було укладено договір, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.п., 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.11 умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання ним зобовязань за договором, на вимогу позивача виконати зобов'язання з повернення кредиту (у і числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди останнього. При порушенні строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої ним частці в разі невиконання відповідачем своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Проте, всупереч вимогам даного договору, остання належним чином зобовязання, встановлені договором не виконала. Згідно поданих суду позивачем розрахунків, станом на 20.10.2016 року відповідачка має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12830,91 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 668,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 8475,22 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2600 грн.; штраф 500,00 грн. (фіксована частина); штраф 587,19 грн. (процентна складова). Суд не бере до уваги клопотання відповідачки про уточнення позовних вимог, оскільки вона не наділена таким правом, що передбачено ст. 31 ЦПК України. Крім того, суд не розцінює як доказ часткового повернення заборгованості позивачкою за даним кредитним договором в сумі 3000 грн. надану нею копію квитанцію від 27 січня 2017 року, оскільки в ній (копії даної квитанції) платником зазначено не позивачку, а іншу особу - [PERSON], при цьому остання вказана, також, як і отримувач даного платежу. А зазначене в ній призначення платежу «Надходження готівки за платіжними картками» позбавляє суд можливості ідентифікувати його з погашенням заборгованості за спірним кредитним договором. Дане встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язанням має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Сплату судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved