Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 березня 2018 року о 13 годині 30 хвилин гр. на 75 км Р-65 КПП Катеринівка КПП Миколаївка (територія Новгород-Сіверського району Чернігівської області, біля с. Араповічі) сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль DAF 95 ХF 430, державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом SТАS SА 339 К, державний номерний знак [NUMBER] зіткнувся з належним йому автомобілем VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак [NUMBER], в якому належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. Винним в зазначеній ДТП був визнаний [PERSON], водій автомобілю DAF 95 ХF 430. Згідно з постановою в справі про адмінправопорушення від 17 квітня 2018 року, він був визнаний винним в тому, що під час керування автомобілем DAF 95 ХF 430 державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом SТАS SА 339 К, державний номерний знак [NUMBER] не вибрав безпечне: швидкості, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку та скоїв зіткнення з автомобілями VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак [NUMBER] та ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER]. чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124КУпАП. Згідно полісу обов'язкового страхування № АК/7214265/1903/17 від 22.09.2017 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля DAF 95 ХF 430 застрахована в ПрАТ «Провідна». Умовами укладеного полісу сторонами встановлений розмір франшизи 1000 грн. З огляду на це ПрАТ «Провідна» фактично виплатила позивачеві 99000 грн. з суми оціненої шкоди - в межах ліміту відповідальності (100 000 грн.) за вирахуванням 1000 грн. - франшизи. Проте висновком експертного авто-товарознавчого дослідження №072 від 26 березня 2018 року матеріальна шкода, завдана позивачу, як власнику автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак СВ 3612, визначена в більшому розмірі - 133909,55 грн., з яких 16551,00 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, 11208,80 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів, 99567,18 грн. - вартість складових, що підлягають заміні, 6582,57 грн. - шкода внаслідок втрати товарної вартості. Отже, оскільки ПрАТ «Провідна» було сплачено позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в сумі 99000,00 грн., то відшкодуванню підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 133909,55 - 99000 = 34909,55 грн. оціненої шкоди. Для обґрунтування заявлених позовних вимог про відшкодування майнової шкоди позивач замовив висновок експертного авто-товарознавчого дослідження, тобто поніс витрати, які знаходяться в причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою. За виготовлення якого сплачено 1500 грн. Таким чином, загальна сума, що підлягає відшкодуванню, становить 34909,55 грн.+ 1500 грн. = 36409,55 грн. Так як винуватець дорожньо- транспортної пригоди є [PERSON], який керував автомобілем DAF 95 ХF 430, державний номерний знак [NUMBER], в зв'язку з виконанням трудових обов'язків по трудовому договору з фізичною особою - підприємцем [PERSON], якому і належав цей автомобіль тому просив суд стягнути з нього вищезазначену суму та судові витрати. Позивач в судовому засіданні та його представник адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що заявлена сума є занадто великою та в нього є можливість сплатити її в розстрочку. Третя особа [PERSON] судовому засіданні пояснив, що його вина в ДТП є частковою, оскільки дорога була в неналежному стані і рух по ній повинні були обмежити. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальністьособи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяному здоров'ю та/або майну потерпілого. Зокрема, ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Крім того, ч.1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Судом встановлено, що згідно постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2018 року, яка набрала законної сили [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Як вбачається з постанови, 17 березня 2018 року о 13 годині 30 хвилин гр. [PERSON] на 75 км Р-65 КПП Катеринівка - КПП Миколаївка керував автомобілем DAF 95 ХF 430 державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом 8ТА8 8А 339 К, державний номерний знак [NUMBER] під час руху не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку та скоїв зіткнення з автомобілями VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак [NUMBER] та ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.При цьому, встановлено та не заперечується сторонами, між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено трудовий договір, згідно якого [PERSON] виконував обов'язки водія. 26.04.2018 року, згідно договору страхування позивачу [PERSON] виплачено страхове відшкодування матеріального збитку у розмірі 99000.00 грн. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №072 від 26 березня 2018 року матеріальна шкода, завдана позивачу, як власнику автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак СВ 3612, визначена в більшому розмірі - 133909,55 грн., з яких 16551,00 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, 11208,80 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів, 99567,18 грн. - вартість складових, що підлягають заміні, 6582,57 грн. - шкода внаслідок втрати товарної вартості. Згідно квитанції №000384 від 26.04.2018 року вартість експертного авто-товарознавчого дослідження, становить 1500 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та загальна сума, що підлягає відшкодуванню, становить 34909,55 грн.+ 1500 грн. = 36409,55 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За таких обставин, з урахуванням задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що на користь [PERSON] слід стягнути з відповідача [PERSON] 3000 грн. в рахунок відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 704.80 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved