Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що\~\~ відповідно до умов укладеного договору №AN31RG63110019, укладеного 18.02.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 7989,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредиту та умов його видачі, підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг , відповідно яких зобовязався сплачувати кредит в наступному порядку: щомісяця в період спали, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотки, комісію, а також інші витрати згідно Умов. У звязку із неналежним виконання відповідачем покладених на нього обовязків щодо сплати кредитних коштів, станом на 08.05.2015 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 13695,71 грн., яка складається з наступного: -6801,92 грн. заборгованість за кредитом; -4,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2149,92 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -3610,92 пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн. штраф (фіксована частина); -628,37 грн. штраф (процентна ставка), яку позивач і просить суд стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не зявився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщениий належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надавав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному, виходячи з наступного.\~ Банківський кредит це\~ будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник\~ зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що 18.02.2013 року між сторонами позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № AN31RG63110019. Укладення договору відбулося згідно надання та підписання відповідачем заяви № AN31RG63110019 на отримання кредиту, та одночасно Умов та правила надання банківських послуг. Згідно умов даної заяви відповідачу в кредит надано грошову суму у розмірі 7989,20 грн., зі строком його погашення з 18.02.2013 року по 17.02.2016 року включно, на умовах сплати відсотків у розмірі 0,12% на місяць на суму залишку по кредиту та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 238,88 грн. За Умовами та правилами надання банківських послуг, відповідач зобовязалась сплачувати кредит в наступному порядку: щомісяця в період сплати ( з 1 по 5 число кожного місяця), позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, у розмірі 222,34 грн., з 06.09.2013 року у сумі 461,22 грн.. Кредитні кошти відповідачем були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за договором щодо повернення їх банку щомісячними платежами зі сплатою процентів за користування ними належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 08.05.2015 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 13695,71 грн., яка складається з наступного: -6801,92 грн. заборгованість за кредитом; -4,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2149,92 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 3610,92 пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого передбачено, що у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань , передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості: -500 грн. штраф (фіксована частина); 628,37 грн. штраф (процентна ставка). Розрахунок заборгованості позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорений. Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду, суд враховує також наступне: Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки; За ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідач [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624 ЦК України спричиняє наслідки: -наявність у банківської установи права вимагати стягнення простроченої заборгованості за кредитом; -наявність у банківської установи права вимагати сплати процентів, належних банку; -наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання щодо сплати чергової частини кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідач згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України зобовязаний сплати суму боргу. Таким чином, за наведеного нормативного обґрунтування та встановлених судом обставин по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача суму заборгованості за договором у розмірі 13695,71 грн.. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.\~

Outcome: approved