Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 169287,04 грн. та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору №26254000242079/980 від 03.07.2013 року позивач встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію в межах кредитного ліміту, який становить 250000,00 грн. зі строком дії кредитної лінії 2 роки зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим заборгованість за кредитом станом на 15.07.2015 року становить 169287,04 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини. Відповідно до Договору № 26254000242079/980 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з лімітом кредитної лінії та випуском платіжної картки в рамках договору щодо банківського обслуговування від 03.07.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» відкрило [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України; випустило та надало у користування міжнародну платіжну картку. Згідно з пунктом 2 Договору позивач встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію строком на 2 роки в межах ліміту Кредитної лінії, максимальний розмір якого може становити 250000,00 грн. Відповідно до пункту 5 Договору протягом строку дії ліміту Кредитної лінії Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку щомісячно протягом 15 календарних днів з дати закінчення розрахункового періоду мінімальний платіж, який складається із сум: 8% від розміру загальної суми основного боргу, суми простроченої заборгованості за будь-якими платежами Позичальника перед Банком по договору, суми нарахованих і не сплачених станом на розрахункову дату процентів за користування кредитом, а також пеню та суму несанкціонованого овердрафту. Відповідно до пункту 9 Договору Позичальник зобов'язується сплачувати за користування кредитом проценти, які нараховуються: за пільговою процентною ставкою у розмірі 0,000001% річних, яка нараховується протягом пільгового періоду на суму кредиту; за процентною ставкою у розмірі 36% річних, яка нараховується на загальну суму заборгованості за кредитом. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, суму кредиту в зазначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплачував. Таким чином, [PERSON] порушив істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 15.07.2015 року, яка відповідно до розрахунку позивача становить загальну суму у розмірі 169287,04 грн. та складається з наступного: - 100000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 47095,56 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 168,00 грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом; - 0,34 грн. - заборгованість за процентами за несанкціонований овердрафт; - 64,16 грн. - заборгованість за процентами за прострочений несанкціонований овердрафт; - 17508,79 грн. - заборгованість за пенею за прострочення повернення заборгованості за кредитом; - 4450,19 грн. - заборгованість за пенею за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Позивач направив відповідачу повідомлення-вимогу № 6618/7/28-3 від 13.08.2014 року щодо повернення суми заборгованості за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги. Проте відповідач до цього часу не погасив заборгованість. Задовольняючи позов частково, суд керувався тим, що з 08.01.2015 року позивач збільшив розмір річних процентів за користування кредитом безпідставно. Відповідно до пункту 13 Договору Банк має право запропонувати новий розмір процентних ставок і процентна ставка вступає в дію з дати, вказаної Банком у відповідному повідомленні, але не раніше ніж через 30 календарних днів від дня повідомлення Позичальника за умови, що Позичальник погодився з запропонованими змінами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач не надав доказів, які підтверджують виконання пункту 13 Договору щодо повідомлення Позичальника про новий розмір процентної ставки. Таким чином, суд вирішив зменшити суму несплачених процентів з 47095,56 грн. до 45408,76 грн. в зв'язку з тим, що розмір річних процентів має бути 36% відповідно до пункту 9 Договору. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» є законними, обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial