Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з наведеною вище позовною вимогою, та просить визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку (пай), що розташована в адміністративних межах Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області та належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) Серії ІІІ - ЧР №033342. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилається на те, що 13 грудня 2015 року померла дружина [PERSON], підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-СР №270286, внаслідок чого відкрилася спадщина на її майно. [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ІІІ - ЧР №033342, належить на праві власності земельна ділянка загальною площею 2,6440га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 712038200:02:01:0554, в межах Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. За життя Державний акт на право приватної власності на земельну частку (пай) Серії ІІІ - ЧР №033342, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010778000015 від 03.07.2007р., втрачено. За відсутності документа на підтвердження власності, здійснив публікацію до газети «Вісник Городищини» №39 від 23.09.2016року, оголошено про його втрату. Звернувшись, як спадкоємець, до державного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщин, 08.11.2016 року отримав постанову, відмовлено в узаконенні спадщини із-за відсутності правовстановлюючого документа. До судового засідання сторони не зявилися, повідомлені вчасно та належним чином. Представник позивача надала заяву про слухання справи за її відсутності, відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача надіслали лист щодо розгляду справи без участі Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, позовні вимоги визнають. Розгляд матеріалів цивільної справи здійснюється з урахуванням положень ч.2 ст.158, ст.169 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку учасників судового розгляду, та вивчивши наявні докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, що узгоджується зі ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною першою ст.16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права. Право власності, згідно ст.328 ч.1 Цивільного кодексу України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ч.2 ст. 328 ЦК України. Із матеріалів судового провадження вбачається, що 13.12.2015 року померла [PERSON] (актовий запис №16 від 15.12.2015 року, свідоцтво про смерть [PERSON] І-СР №270286), та була дружиною [PERSON], позивача у справі, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу №424295 від 20.07.1985 року. За даними відділу Держгеокадастру у Городищенському районі Черкаської області №29-28-0.4-279/15-16 від 14.11.2016р., на імя [PERSON] виготовлений Державний акт на право на земельну ділянку частку (пай) Серії ІІІ - ЧР №033342 по Воронівській сільській раді Городищенського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6440га, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації держаних актів на право приватної власності на землею, договорів оренди землі №010778000015 від 03.07.2007р., та отриманий, особисто, власником. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016 року становить 108750,39грн.. Отже, належність спадкового майна, земельної ділянки (пай) площею 2,644га в адміністративних межах Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, покійній [PERSON] є підтвердженою, в т.ч. копією Державного акта на право на земельну ділянку частку (пай) Серії ІІІ - ЧР №033342 від 21.01.2003 року. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки - ст. 1261 ЦК України. За даними Інформаційної довідки із Спадкового реєстру за №46374619 від 06.01.2017р., за №46374625 від 06.01.2017, інформація, на імя пошуку - [PERSON], щодо виданих свідоцтв про право на спадщину, зареєстрованих заповітів/спадкових договорів, відсутня. 05.05.2016 року [PERSON], позивач у справі, як спадкоємець померлої [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори, відкрито спадкову справу №145/2016. Інший спадкоємців покійної [PERSON], не встановлено. 08.11.2016 року державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за відсутності у спадкоємця правовстановлюючого документа на земельну ділянку померлої [PERSON]. Отже, у першу чергу право на спадкування за законом після померлої [PERSON], за відсутності інших спадкоємців та заповідального розпорядження, має її чоловік - [PERSON], позивач у справі. Пунктом 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розяснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця), коли перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, п.3.3 вищенаведеного листа, його право має бути визнано в судовому порядку, і судам слід задовольняти вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. У разі втрати, пошкодження Державного акту про право приватної власності на земельну частку (пай), за розясненням п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», аналогічного порядку видачі нового Державного акту на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Із матеріалів провадження вбачається, що через втрату оригінального примірника державного акта на право приватної власності на земельну ділянку частку (пай) спадкоємцем [PERSON], позивач у справі, у газеті «Вісник Городищини» №39 за 23.09.2016 рік, розмістив оголошення про те, що Державний акт на право на земельну ділянку частку (пай) Серії ІІІ-ЧР №033342 від 21.01.2003 року, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. З огляду на те, що позивач [PERSON] являючись спадкоємцем померлої [PERSON] використав можливість оформити спадкове майно через нотаріальну контору, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та позбавлений можливості в інший спосіб реалізувати свої права, в частині успадкування нерухомості, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved