Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Апостолівської міської ради Апостолівського району про встановлення розміру часток та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обгрунтовано тим, що [INFO], померла дружина позивача, [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла належна їй частка у праві власності на квартиру, розташовану в [ADDRESS], загальною площею 65.1 кв.м., що належала спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 07 травня 1993 року. Крім позивача спадкоємцем першої черги є [PERSON] - син померлої, який шляхом неподання заяви про прийняття спадщини відмовився від неї. Шляхом спільного проживання зі спадкодавицею на день її смерті позивач фактично прийняв спадщину. 30 липня 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON], з відповідною заявою, щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] На підтвердження належності майна померлій позивачу було надано нотаріусу Свідоцтво про право власності на житло. У зв'язку зі станом правовстановлюючого документу, позивач заламінував його. Нотаріус оглянувши документ, пояснила, що позивач має розламінувати документ, оскільки в такому вигляді він є недійсним. В разі неможливості здійснити розламіювання, за захистом свої прав, щодо спадкування майна позивач має звернутись до суду. Крім того оскільки в Свідоцтві про право власності на житло не визначено розмір належних співвласникам часток позивач має визначити їх в судовому порядку. Нотаріусом було видано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2014 року. Між співвласниками квартири жодних домовленостей чи письмових угод, щодо розміру належних часток не укладалось, тому із зазначених положень випливає, що належні частки у праві власності на вказану вище квартиру складають по 1/3 частці у праві власності кожному. Щодо належності 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS], підтвердженням того, що вищевказана квартира дійсно належала [PERSON] є свідоцтво про право власності на житло, видане Апостолівським міським бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області, Державний комітет житлово-комунального господарства України, реєстраційний штам на титульній сторінці Домової книги, реєстрація місця проживання спадкодавці у вказаній квартирі. Позивач вважає єдиним правовим засобом поновлення його порушеного права є звернення до суду з заявою про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування спадщини за законом, оскільки в позасудовому порядку вирішити вказане питання не є можливим. Позивачем надано суду заяву відповідно до якої просив задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі, справу просили слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача, Апостолівської міської ради Апостолівського району, надав суду заяву відповідно до якої просив слухати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що [INFO], померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 23.08.2006 року, про що складено відповідний актовий запис за № 225. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшла належна їй частка у праві власності на квартиру, розташовану в [ADDRESS], загальною площею 65.1 кв.м., що належала спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 07 травня 1993 року. Крім позивача спадкоємцем першої черги є [PERSON] - син померлої, який шляхом неподання заяви про прийняття спадщини відмовився від неї, на підтвердження чого надано спадкову справу заведену на ім'я [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 30 липня 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON], з відповідною заявою, щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] Нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2014 року, згідно якої видача свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу, на вищевказану частку квартири, після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], не можлива, у зв'язку з тим, що на підтвердження належності спадкового майна спадкодавиці, спадкоємцем не надано належного документу, що підтверджує право власності спадкодавиці на нерухоме майно, яке є об'єктом спадщини. Щодо належності 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS], підтвердженням того, що вищевказана квартира дійсно належала [PERSON] є свідоцтво про право власності на житло, видане Апостолівським міським бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області Державний комітет житлово-комунального господарства України, реєстраційний штам на титульній сторінці Домової книги, реєстрація місця проживання спадкодавці у вказаній квартирі. Згідно з частинами першою та другою статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ч.1 ст. 355 ЦК України передбачено, що «Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.» Судом встановлено, що жодних договорів між членами сім'ї як співвласниками не укладалось. Відповідно до ч. 1 ст. 357 визначено «Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.» Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що я від прийняття спадщини не відмовлявся, спору щодо спадкового майна між мною та іншими спадкоємцями першої черги не виникало, відповідно до ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України, мною було прийнято спадкове майно після смерті дружини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved