Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказує, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. За життя він розпочав приватизацію земельної ділянки площею 0,60 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. 09.12.1993 року, згідно рішення Капустинської сільської ради народних депутатів «Про приватизацію земельних ділянок громадянами» у списку громадян, яким на території села Чепіженці передано земельні ділянки у власність та постійне користування за № [NUMBER] значиться [PERSON], земельною ділянкою в 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], що складається з: земельної ділянки, площею в 0,60 га, яка знаходиться в селі Чепіженці [ADDRESS] Володарського району, Київської області і належала померлому. Позивач не може прийняти спадщину в нотаріуса, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, тому просить суд визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована по [ADDRESS], Володарського району Київської області, з цільовим призначенням: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд; 0,35 га - для ведення селянського господарства. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідача і третьої особи позов визнали повністю, до суду подали заяви, в яких просять суд розглядати справу у їх відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача -[PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: - земельної ділянки, площею 0,60 га з цільовим призначенням: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд; 0,35 га- для ведення особистого селянського господарства що розташована по [ADDRESS], Володарського району Київської області, що підтверджується довідкою Капустинської сільської ради Володарського району Київської області № 209 від 05.08.2015 року, яка міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку за заповітом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Володарського району Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 15.12.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2014 року, що містяться в матеріалах справи. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. П. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку, площею 0, 60 га та належала померлому на підставі Рішення вісімнадцятої сесії двадцять першого скликання Капустинської сільської ради від 09 грудня 1993 року про передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, архівний витяг з якої міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (на момент відкриття спадщини) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України (на момент відкриття спадщини) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Абзац 6 п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлює, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. [PERSON] за життя розпочав приватизацію на земельні ділянки площею 0,60 га, проте правовстановлюючих документів на право власності на вказані вище земельні ділянки до дня смерті не отримав. Органами місцевого самоврядування позивачу було відмовлено у завершенні процедури приватизації, оскільки в рішенні Капустинської сільської ради народних депутатів вісімнадцятої сесії двадцять першого скликання «Про приватизацію присадибних земельних ділянок громадянами» у списку громадян, яким на території села Чепіженці передано земельні ділянки у власність та постійне користування за № [NUMBER], з площею в 0,60 га значиться за спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно довідки, виданою Капустинською сільською радою Володарського району Київської області № 209 від 05.08.2015 року, за покійним батьком [PERSON] рахувалась земельна ділянка 0,60 га, (0,25 га -для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд та 0,35 га- для ведення селянського господарства). Відповідно до ст. 393 ч. 1 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно ст. 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Вимоги позивача ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Outcome: approved