Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 02.08.2010 року наказом №44-н від 02.08.2010 року він був прийнятий у цех електродвигунів асинхронних учнем токаря - карусельника на корпусну дільницю ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод». Протоколом №35 від 30.12.2010 року йому присвоєно другий розряд токаря - карусельника. Наказом № 121 від 17.06.2014 року він був звільнений за п.1 ст. 36 КзпП України за згодою сторін. Він працював у відповідача з 02.08.2010 року до 17.06.2014 року. Не використав щорічну відпустку за період з 02.06.2013 року до 17.06.2014 року. За час роботи йому виплачувалася заробітна плата не повному обсязі, заборгованість становить 10 450,24 грн. Невикористана відпустка складає 20 календарних днів. Розмір компенсації за невикористану відпустку складає 1601,28 грн. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 10 450,24 грн., компенсацію за невикористану відпустку у сумі 1601,28 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що частину заробітної плати та компенсацію невикористаної відпустки позивачу нарахована та виплачено, що підтверджується розрахунковими листками, заборгованість по заробітній платі становить 2 268,95 грн., в цій частині позов ними визнається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», працював токарем-карусельником з 02.08.2010 року. Наказом №121-у від 17.06.2014 року був звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. З розрахункових листів за січень 2014 року - жовтень 2014 року слідує, що позивачу нараховувалася заробітна плата, проте в повному обсязі не виплачена. Заборгованість по заробітній платі на час розгляду справи становить 2 268,95 грн., з якою погоджується позивач. Компенсація невикористаної відпустки, як слідує з розрахункового листа за червень 2014 року позивачу нарахована та включена до заборгованості по заробітній платі в сумі 1534,29 грн., тому підлягає стягненню разом із заборгованістю по заробітній платі, оскільки є частиною оплати за працю. Суд не приймає до уваги посилання позивача на індивідуальні відомості про застраховану особу, надані управлінням Пенсійного фонду України, як на доказ про розмір заборгованості по заробітній платі, оскільки у вказаному документі зазначені відомості про нараховану заробітну плату без утримань податків та обов'язкових платежів. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки під час звільнення позивача з ним відповідачем не проведено остаточного розрахунку, заборгованість по заробітній платі на час розгляду справи становить 2 268,95 грн., тому вона підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку без утримання податків та обов'язкових платежів, оскільки розмір заборгованості вказано відповідачем з урахуванням відповідних утримань. На підставі ст. 115, 116 КЗпП України,

Outcome: partial