Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 09.10.2014 року, скасованого в частині призначення покарання вироком Апеляційного суду Полтавської області від 18.12.2014 року, [PERSON] засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 194-1, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідача засуджено за те, що протягом червня-листопада 2013 року він скоїв низку крадіжок трансформаторного мастила з КТП, що розташовані на території Полтавського району, внаслідок чого пошкодив обєкти електроенергетики та завдав матеріального збитку потерпілому. Під час кримінального провадження заявлялися два цивільних позови на 72\~008,38 грн. та на 62\~678,55 грн. Проте місцевим судом розглянутий та задоволений лише один позов(72\~008,38 грн.), хоча [PERSON] визнавав обидва позови повністю. Просили стягнути з відповідача на їхню користь 62\~678,55 грн. завданої майнової шкоди. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та надали пояснення аналогічні тим, що викладені в заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом вирішено питання про відшкодування шкоди у порядку кримінального провадження. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] протягом червня-листопада 2013 року за попередньою змовою з особою на імя Олександр скоїв низку крадіжок трансформаторного мастила з КТП, що розташовані на території Полтавського району, внаслідок чого пошкодив обєкти електроенергетики та завдав матеріального збитку потерпілому на загальну суму 134\~686,93 грн.; вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 09.10.2014 року [PERSON] засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 194-1, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обовязків передбачених п.2,3,4 ст.76 КК України; стягнуто з [PERSON] на користь Публічногоакціонерного товариства «Полтаваобленерго» 72008,38 грн. (а.с.4-8). Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 18.12.2014 року скасовано вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 09.10.2014 року в частині призначення покарання та засуджено [PERSON] за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 194-1, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; в іншій частині вирок залишено без змін (а.с.9-11). Як вбачається з матеріалів кримінального провадження за №545/690/14-к за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст 194-1 КК України, дослідженого судом, потерпілим заявлялися два цивільних позови на 72\~008,38 грн.(Т.3 а.с. 11-12) та на 62\~678,55 грн.(Т.1 а.с.11). Разом з тим, у кримінальному провадженні фактично розглянутий та задоволений лише один позов(72\~008,38 грн.). Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2 ) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Як вбачається з положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана \~довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. \~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, факт, обставини та вина у вчиненні цього злочину [PERSON], а також розмір заподіяної майнової шкоди суд вважає доведеними. За таких обставин позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved