Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що 24.02.2014 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 4400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 24.03.2015 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 6779 гривень 53 копійки, яка складається з: заборгованості за кредитом 4321 гривня 68 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом 1658 гривень 82 копійки; штрафу (фіксована частина) 500 гривень; штрафу (процентна складова) 299 гривень 03 копійки. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 24.02.2014 року в сумі 6779 гривень 53 копійки та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 07.08.2015 року та 18.08.2015 року. Таким чином, відповідач був двічі належним чином повідомлений, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 лютого 2014 року Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приват Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н. Як вбачається з анкети-заяви клієнта на отримання кредиту [PERSON] заповнив дану анкету на отримання кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачені всі умови користування платіжною карткою та строки погашення кредиту. Згода відповідача на отримання кредиту та на умови кредитного договору підтверджується його підписом у вказаних вище документах. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 24.02.2014 року, [PERSON] станом на 24.03.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 6779 гривень 53 копійки, яка складається з: заборгованості за кредитом 4321 гривня 68 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом 1658 гривень 82 копійки; штрафу (фіксована частина) 500 гривень; штрафу (процентна складова) 299 гривень 03 копійки. Згідно повідомлення виданого адресно довідковим підрозділом територіального органу ДМС України в Житомирській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Довідкою АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 року, Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 054809 та Статутом ПАТ КБ «Приват Банк» передбачено, що вищевказаний банк є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526, ч. 3 ст. 549 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобовязання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та сплачених судових витрат.

Outcome: approved