Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування збитків, в якій зазначає, що відповідач в період з 02.02.1979 року по 17.06.2009 року працювала у якості інженера з гірничих робіт на ВСП «Шахта Самарська» ВАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», правонаступником якого на теперішній час є ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». 17.06.2009 року розпорядженням по ВСП «Шахта Самарська» ВАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» «Про звільнення» від 17.06.2009 року № 69 [PERSON] звільнилася з шахти на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Пенсіонери підприємства безкоштовно забезпечуються побутовим паливом за нормою 5,9 тонн на рік на один будинок або квартиру з пічним опаленням на сім'ю, згідно п. 12.8 Колективного договору ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Відповідач, як пенсіонер, щорічно надавала адміністрації ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» заяви про отримання безкоштовного вугілля і відповідно до неї документи. 01.07.2015 року житлово-побутова комісія позивача, яка з метою встановлення достовірності наданих заявником відомостей, під час перевірки за місцем проживання відповідача з'ясувала, що [ADDRESS] не має пічного опалення, а тому вона не мала право отримувати вугілля на побутові потреби з 28.09.2012 року по 01.07.2015 року, оскільки з 28.09.2012 року введено в експлуатацію електроопалення за вищезазначеною адресою. Відповідач не повідомивши житлово-побутову комісію позивача про введення в експлуатацію електроопалення у своєму будинку, з 01.10.2012 року по 01.07.2015 року незаконно та безпідставно отримала 17,7 тонн вугілля, вартість якого складає 12136,08 грн. (з ПДВ) на побутові потреби, також враховуючи транспортні послуги на перевезення даного вугілля у сумі 857,81 грн. (з ПДВ). З метою досудового урегулювання даного питання адміністрація позивача двічі зверталася до відповідача з листом про відшкодування збитків у добровільному порядку, однак відповідач відмовилась та до теперішнього часу матеріальну шкоду не відшкодувала. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» матеріальні збитки у розмірі 12993, 89 грн. та судові витрати. Представник позивача за довіреністю Селіванов О.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що відповідно до п. 12.8 Колективного договору позивач зобов'язується безкоштовно забезпечувати осіб побутовим паливом за нормою 5,9 тон на рік на один будинок з пічним опаленням. З вересня місяця 2012 року [PERSON], знаючи, що у неї в будинку згідно договору від 28.09.2012 року встановлено електроопалення надавала позивачу документи для отримання побутового вугілля, згідно переліку, передбаченого п. 2.2 Положення про порядок забезпечення побутовим паливом на побутові потреби вуглеотримувачів ТОВ «Павлоградвугілля», будь-яких змін і доповнень до цього Положення та Колективного договору не вносилось. Проте, в 2015 році при проведенні перевірки достовірності наданих заявником відомостей комісією позивача було складено акт від 01.07.2015 року про відсутність за адресою проживання відповідача пічного опалення, оскільки у відповідача в будинку встановлено електроопалення, а тому, відповідач [PERSON] незаконно отримала 17,7 т вугілля на суму 12293,89 грн.. З 2008 року відповідач стала отримувати електроенергію в більшому об'ємі і це є перехід з пічного опалення на електроопалення. Для вирішення питання відповідач листами запрошувалась на підприємство, однак не з'являлась, з 28.12.2012 року будинок [PERSON] перейшов на інше опалення про, що свідчить робочий проект до договору про користування електроенергією. Договір про користування електроенергією містить саме те, що їй була надана в користування потужність 10 квт (2,5 квт застосовується тільки для квартир). Крім того, п. 12.8 Колективного договору передбачає тільки одне опалення. Про договір на електроопалення в будинку відповідача, позивачу стало відомо тільки в жовтні 2016 року, до правоохоронних органів з даним питанням позивач не звертався, у зв'язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача понесені ним матеріальні збитки у розмірі 12993,89 грн.. Представники відповідача за довіреністю [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, але надали до суду письмову заяву, в якій просили розглядати справу без участі сторони відповідача, проти позову заперечували в повному обсязі, просили відмовити в задоволенні позову та відмовилися від допиту свідка [PERSON] (а.с. 108). Крім того, представники відповідача надали до суду письмове заперечення, в якому зазначили, що 01.07.2015 року підчас вибіркової адресної перевірки місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] комісією позивача встановлено, що у відповідача не має пічного опалення, про що складено акт від 01.07.2015 року № 101-3, але відповідно до акту представники позивача прибули за для перевірки достовірності наданих заявником відомостей. На момент обстеження відповідач була відсутня в домі. В телефонній розмові повідомила, що буде вдома через дві години. Не дочекавшись [PERSON] комісія склала акт так і не потрапивши у двір, а тим паче до будинку. В акті зазначили, що на даху будинку відсутній димохід та не має місця для зберігання вугілля. Представники відповідача зазначають, що димохід комісія не могла побачити та зафіксувати з вулиці, оскільки він знаходиться зі зворотної сторони будинку, а також з тієї сторони знаходиться і місце для зберігання вугілля. Крім того, [PERSON] діяла у відповідності до ч. 7 ст. 43 Гірничого Закону, п. 12.8 Колективного договору та п. 2.2. Положення про порядок забезпечення побутовим паливом на побутові потреби. Житлово-побутову комісію ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не повідомила, оскільки це не передбачено та ні суперечить а ні Гірничому Закону, а ні Колективному договору, а ні Положенню про порядок забезпечення побутовим паливом на побутові потреби. Дана ситуація між [PERSON] та позивачем відбулась у зв'язку з заявою [PERSON] до житлово-побутової комісії ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з недостовірною інформацією, а саме він зазначив, що будинок за адресою: [ADDRESS] де проживає відповідачка не має пічного опалення. [PERSON] є колишнім чоловіком відповідача [PERSON] шлюбні відносини між ними були розірвані в січні 2015 року за рішенням Тернівського міського суду та відносини між відповідачем і її колишнім чоловіком склались крайнє негативні. На сьогоднішній день позивачка в будинку не проживає, але будинок до сих пір має димохідну трубу і місце для зберігання вугілля. Що стосується наявності пічного опалення, їй невідомо, оскільки потрапити до будинку [PERSON] не вдалось. На підставі викладеного представники відповідача просять відмовити позивачу в позовних вимогах (а.с. 51-53). Окрім того, представники відповідача раніше в судовому засіданні пояснювали, що [PERSON] згідно з Положенням про порядок забезпечення побутовим паливом на побутові потреби вуглеотримувачів ТОВ «Павлоградвугілля» подавала всі необхідні документи для отримання вугілля, будь-яких інших документів від неї не вимагали і положенням не визначено, отже вони вважають, що вона законно отримувала вугілля, мала право на два види опалення, вказали, що діючим законодавством України не передбачено повідомляти підприємство про перехід будинку на електричне опалення, у зв'язку з чим, [PERSON] могла та може використовувати як пічне, так і електроопалення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в м. Першотравенськ Дніпропетровської області та є дочкою відповідача, зазначила, що у [PERSON] в будинку було пічне опалення та в 2012 році підключено електроопалення, користувались яким лише вночі і не завжди, тому що будинок опалювали вугіллям, для зберігання якого було відведено спеціальне місце. Пічне опалення в будинку було з 1986 року та є термостійка труба. Свідок також зазначила, що їй було відомо, які документи необхідно було надавати для отримання вугілля, проте, довідки, що в будинку мається електроопалення ніхто не просив, відповідач мала право на пічне опалення та електроопалення. Перевіривши матеріали справи, вислухавши сторін по справі, допитавши свідка, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працювала на ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» на шахті «Самарська» в якості інженера по гірничим роботам з 02.02.1979 року по 17.06.2009 року, 17.06.2009 року відповідач звільнена за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за віком, що підтверджується довідкою ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля від 28.09.2016 року (а.с. 6). Згідно з ст. 2 Гірничого Закону України, дія цього Закону поширюється на правовідносини у сфері діяльності гірничих підприємств, установ, організацій, гірничих об'єктів (далі - гірничі підприємства), що займаються розвідкою, розробкою, видобутком та переробкою корисних копалин і веденням гірничих робіт, будівництвом, ліквідацією або консервацією гірничих підприємств, науково-дослідною роботою, ліквідацією аварій у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, незалежно від їх форми власності та підпорядкування, а також підприємства, установи, організації, громадян України, іноземних юридичних та фізичних осіб, осіб без громадянства. Відповідно до ч. 7 ст. 43 Гірничого Закону України, підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб: пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. Згідно з п. 12.8 Колективного договору між адміністрацією ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та профспілками на 2009 - 2014 роки позивач зобов'язаний безоплатно забезпечувати побутовим паливом по нормі 5,9 тон на одне домоволодіння чи квартиру з пічним опаленням на сім'ю згідно Інструкції МУП СРСР від 12.05.1976 року. Особам, які мешкають в будинках з пічним опаленням та мають газ для приготування їжі (або навпаки) видається безкоштовно побутове паливо в розмірі 50% норми (2950 кг) та компенсуються затрати за комунальні послуги в розмірі 50% встановленої суми компенсації при наявності акта житлово-побутової комісії (а.с. 8-11). Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок реєстраційний № 42-235, виданим КП «Тернівське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 56-58), у зв'язку з чим, відповідач, як пенсіонерка отримувала безкоштовне побутове вугілля від позивача, що підтверджується актами приймання-передачі талонів на вивезення побутового вугілля: № 113 від 23.10.2013 року, № 134 с/в від 02.06.2014 року та корінцями талонів на отримання побутового вугілля вагою 2950 кг на 2 півріччя 2013 року, 1 та 2 півріччя 2014 року та на 1 півріччя 2015 року за адресою проживання [PERSON]: [ADDRESS] (а.с. 18-20). Згідно листа філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] отримала за період з вересня 2012 року по липень 2015 року вугілля на загальну суму 12236,08 грн. та надано послуг по доставці вугілля на суму 857,81 грн. (а.с. 22). Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 01.07.2015 року житлово-побутовою комісією ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» була проведена адресна перевірка за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], відносно достовірності наданих заявником відомостей на отримання побутового вугілля для опалення, під час якої, комісією встановлено, що за вказаною адресою відсутні на даху димохід та місце для зберігання вугілля (про, що чітко видно на фотознімках), проте, даний акт складений комісією позивача без присутності свідків та без огляду з середини двору домоволодіння відповідача, оскільки з акту від 01.07.2018 року видно, що [PERSON] в момент огляду будинку вдома не було, згідно з фотознімків долучених до матеріалів справи представником позивача огляд житлового будинку [PERSON], був проведений з вулиці без зазначення адреси (а.с. 65, 66). Крім того, разом з письмовими запереченнями представники відповідача надали розгорнуті фотознімки домоволодіння [PERSON], з яких видно наявність на будинку димоходу та місця для зберігання вугілля (а.с. 54-55), що також підтверджується показаннями свідка [PERSON], яка в судовому засіданні зазначила, що в будинку було пічне опалення та в 2012 році підключено електроопалення, користувались яким лише вночі і не завжди, тому що опалювали будинок вугіллям, для зберігання якого було відведено спеціальне місце. Пічне опалення в будинку було з 1986 року та є термостійка труба. Згідно з довідками про склад сім'ї № 1475 від 10.10.2012 року, № 1286 від 24.10.2013 року та № 1691 від 24.10.2014 року, виданих КП «ТЖКП» [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], в наданих довідках зазначено, що в домі пічне опалення, на підставі чого відповідач отримувала від позивача безкоштовне побутове вугілля (а.с. 15-17). Доводи представника позивача про те, що відповідач не повідомила позивача про наявність та введення в експлуатацію в 2012 році електроопалення в будинку за адресою: [ADDRESS], про що не заперечували представники відповідача, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки це не передбачено ні Гірничим Законом України, ні Колективним договором між адміністрацією ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та профспілками на 2009 - 2014 роки. Крім того, п. 12.8 Колективного договору між адміністрацією ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та профспілками на 2009 - 2014 роки встановлено, що особам, які мешкають в будинках з пічним опаленням та мають газ для приготування їжі (або навпаки) видається безкоштовно побутове паливо, однак вказаним пунктом Колективного договору не встановлено заборони мати інший вид опалення, тим паче повідомляти позивача про його встановлення. Відповідно до п. 62 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовим споживачем є - фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність, на підставі відповідного договору з учасником ринку, у тому числі за договором постачання електричної енергії споживачу, у зв'язку з чим, як побутовий споживач [PERSON] мала право на встановлення в своєму будинку електричного виду опалення. Окрім того, з пояснень представника позивача та з позовної заяви видно, що відповідно до п. 2.2 Положення про порядок забезпечення побутовим паливом на побутові потреби вуглеотримувачів ТОВ «Павлоградвугілля» встановлено вичерпний перелік документів, які саме відповідач і надавала позивачу разом з заявою на отримання безкоштовного вугілля, та даним переліком не передбачено будь-якого повідомлення позивача, або надання будь-яких інших документів про встановлення в будинку за місцем проживання відповідача іншого виду опалення. За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову позивача відмовити.

Outcome: dismissed