Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточненим в ході розгляду справи (а.с.103), посилаючись на те, що 30 вересня 2011 року між ним та відповідачами був укладений договір №30/09 оренди з умовою про викуп автомобіля «CHERY», модель «ELARA», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], колір чорний, тип легковий седан, за умовами якого позивач надав відповідачам в оренду вказаний автомобіль в задовільному стані разом з документами на автомобіль, а відповідачі зобов'язалися використовувати орендований автомобіль виключно за цільовим призначенням та вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату раз на тиждень кожну п'ятницю до 12 год. в розмірі 1200 грн. протягом 36 місяців, а у випадку повної виплати орендної плати за автомобіль та закінчення дії договору оренди до відповідачів переходить право власності на автомобіль. Повідомленням від 16 січня 2012 року позивачем направлено відповідачам листа з проханням з'явитися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкоди О.М. для нотаріального посвідчення укладеного між сторонами договору, проте до цього часу відповідачі до нотаріуса не з'явилися. З 11 червня 2014 року відповідачі орендну плату не сплачують, у зв'язку з чим 25 червня 2014 року та 23 липня 2014 року позивач направляв відповідачам письмові претензії, в яких просив повернути йому орендований ними автомобіль, однак відповідачі проігнорували претензії позивача. Позивач вказує, що внаслідок невиконання відповідачами своїх зобов'язань по сплаті орендних платежів за користування автомобілем за період з 11.06.2014 року по 26.01.2015 року (32 тижні х 1200 грн.) утворився борг в розмірі 38400 грн. Крім того, відповідно до умов договору позивачем нараховано штраф за порушення строків виконання відповідачами зобов'язань по договору в розмірі 700 грн. (100 грн. за день прострочення, але в межах одного тижня) (п. 4.7 договору)) та 128959 грн. 71 коп. пені за прострочення виконання зобов'язання за період з 18 червня 2014 року по 26 січня 2015 року (п.4.8. договору). Також позивач зазначає, що міг би домовитися про надання автомобіля в оренду іншій особі та отримати від цього дохід, але не зміг цього зробити, оскільки відповідачі не розрахувалися за оренду автомобіля та не повернули автомобіль, тому упущена вигода за період з 11.06.2014 року по 26.01.2015 року становить 97685 грн. 15 коп. На підставі викладеного позивач просить визнати дійсним договір №30/09 оренди автомобіля з умовою про викуп, укладений між позивачем та відповідачами 30 вересня 2011 року, та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором №30/09 оренди автомобіля з умовою про викуп, а саме: 38400 грн. заборгованості по оплаті за оренду автомобіля, 700 грн. штрафу за невиконання зобов'язань, 128959 грн. 71 коп. пені за повторне порушення зобов'язання та 97685 грн. 15 коп. упущеної вигоди, що разом складає 265744 грн. 86 коп. Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що спірний договір є нікчемним, оскільки він не був нотаріально посвідчений, при цьому відповідачі жодним чином не ухилялися від його нотаріального посвідчення. Крім того, вказали, що вони належним чином виконували умови договору та здійснювали всі платежі за договором, у зв'язку з чим просили застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до договору №30/09 оренди з умовою про викуп автомобіля від 30 вересня 2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], та зобов'язати [PERSON] повернути відповідачам 178136 грн. 72 коп. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду свої пояснення, в яких зазначив, що 15 серпня 2008 року він уклав з ЗАТ «Альфа-Банк» кредитний договір №490084343 для придбання автомобіля. Проте з часом його фінансово-економічне становище погіршилося, у зв'язку з чим 12 червня 2009 року він уклав з [PERSON] договір переуступки вказаного кредитного договору, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитним договором, а [PERSON] зобов'язався надати та переоформити спірний автомобіль на [PERSON] Того ж дня ним була видана довіреність, відповідно до якої [PERSON] отримав у користування спірний автомобіль та йому було надано всі права як повноцінного власника, зокрема право в необхідних йому випадках здавати спірний автомобіль в найм (оренду). Станом на 16.06.2014 року [PERSON] виконав свої зобов'язання за кредитним договором №490084343 від 15 серпня 2008 року, погасивши заборгованість в повному обсязі. 16 червня 2014 року [PERSON] була видана друга довіреність, відповідно до якої до [PERSON] перейшли всі права на автомобіль, зокрема право здавати його в оренду чи продавати. Третя особа вказує, що починаючи з 12 червня 2009 року фактично власником спірного автомобіля є [PERSON] Крім того, просив здійснювати розгляд справи без його присутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що автомобіль марки «CHERY ELARA», 2008 року випуску, кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], на праві власності зареєстрований за [PERSON], що підтверджується листом УДАІ ГУ МВС України в м. Києві №10/27475в від 26.12.2014 року. Згідно довіреності виданої 12 червня 2009 року [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в будь-яких установах, підприємствах та організаціях з питань експлуатації, слідкуванням за технічним станом, ремонту, проходження технічного огляду обслуговування та утримання в технічно справному стані легкового автомобіля марки «CHERY», модель «ELARA», 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі [NUMBER], тип легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], належного [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого ВРЕР-9 УДАІ в м. Києві 14 серпня 2008 року, а після зняття заборони відчуження (згідно з записом у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу) - від імені [PERSON] та в його інтересах зазначений вище автотранспортний засіб продати або обміняти на умовах, обговорених сторонами попередньо до видачі цієї довіреності, а в необхідних [PERSON] випадках - вчинити правочини про здачу автомобіля в найм (оренду). Вказана довіреність була дійсною до 12 червня 2014 року. 16 червня 2014 року [PERSON] видав позивачеві аналогічну довіреність зі строком дії до 16 червня 2019 року. 30 вересня 2011 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON], [PERSON] (орендарі) у письмовій формі було укладено договір №30/09 оренди з умовою про викуп автомобіля «CHERY», модель «ELARA», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], колір чорний, тип легковий седан, свідоцтво з реєстрації ТЗ серії ААС № 415575, видане ВРЕР-9 УДАІ України в м. Києві 14.08.2008 року, за умовами якого позивач надав відповідачам вказаний автомобіль в оренду терміном на 36 місяців з дати підписання договору до 30 вересня 2014 року з ціною оренди 1200 грн. на тиждень, що еквівалентно 150,94 доларів США за курсом комерційного банку 1 долар = 7,95 грн. на дату укладення даного договору, та 62571 грн. 43 коп. на рік, що еквівалентно 7870 дол. 62 центи США за курсом комерційного банку 1 доллар=7,95 грн. на дату укладення даного договору. Орендна плата оплачується один раз на тиждень в розмірі 1200 грн. на тиждень, що еквівалентно 150,94 доларів США за курсом комерційного банку 1 доллар=7,95 грн. на дату укладення даного договору. День оплати оренди - кожну п'ятницю, до 12-00 години кожного тижня, протягом 36 місяців (п.п. 6.1, 6.2 договору). Згідно п.1.3 договору загальна орендна вартість автомобіля складає 187714 грн. 28 коп., що еквівалентно 23611,86 доларів США. Пунктами 3.2, 3.3 договору передбачено, що у випадку бажання орендаря викупити орендований автомобіль викупна вартість визначається в розмірі 187714 грн. 28 коп., що еквівалентно 23611,86 доларів США. Після закінчення терміну оренди 36 місяців і виплати орендарем орендної суми 187714 грн. 28 коп. орендодавець зобов'язується передати автомобіль у власність орендареві, а суму оренди рахувати як суму вартості автомобіля. Як передбачено п.п. 4.7, 4.8 договору, у випадку порушення строків виконання орендарем зобов'язань по договору, орендодавець має право нарахувати, а орендар зобов'язується сплатити штраф у розмірі 100 грн. за кожен день прострочення. За повторні порушення зобов'язань по договору орендар сплачує пеню в розмірі 0,3% від вартості автомобіля за кожен день прострочення. Розділом 7 (п.п.7.1-7.5) договору передбачено, що договір оренди підлягає достроковому розірванню за вимогою орендодавця в таких випадках: якщо орендар навмисно чи за необережністю погіршує технічний стан автомобіля, користується орендованим автомобілем не у відповідності до умов договору та цільового призначення автомобіля, більше ніж на один день затримує виплату орендної плати, не сплачує своєчасно страхові платежі (транші), не робить своєчасно ремонт автомобіля, заміну масла, фільтрів, агрегатів. Договір може бути достроково розірваний також за обопільною згодою сторін. В разі порушення орендарем будь-якого з положень договору орендодавець має право в однобічному порядку без попереднього повідомлення розірвати цей договір з можливим подальшим вилученням автомобіля незалежно від його місцезнаходження. В цьому випадку орендодавець не несе відповідальність за пропажу або збиток, заподіяний речам або матеріалам, що знаходилися в автомобілі у момент вилучення. Залишок орендної плати, задаток, страхові платежі (транші) в цьому випадку поверненню не підлягають. Закінчення терміну дії цього договору спричиняє за собою виконання зобов'язань сторін по ньому, але не звільняє від відповідальності за його порушення, якщо такі мали місце при виконання умов договору протягом терміну оренди. Дія даного договору може бути припинена на вимогу орендаря при умові повернення автомобіля в тому технічному стані, в якому він був отриманий згідно акту прийому-передачі (з урахуванням нормального зносу). Залишок орендної плати, задаток, страхові платежі (транші) в цьому випадку поверненню не підлягають. Згідно п. 8.3 договору орендарі несуть солідарну відповідальність перед орендодавцем за виконання умов договору. З акту прийому-передачі легкового автомобіля від 30 вересня 2011 року вбачається, що позивач передав, а відповідачі отримали згідно договору №30/09 від 30 вересня 2011 року спірний автомобіль у задовільному стані. Разом з автомобілем ними були отримані технічний [NUMBER], талон технічного огляду, ключ від автомобіля, сигналізація «Sheriff», авто-магнітола, колісні диски металеві та шини R15 - 4 шт., запасне колесо з диском з титанового сплаву R15 - 1 шт., домкрат, балонний ключ. Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З матеріалів справи вбачається, що позивач запрошував відповідачів з'явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору оренди автомобіля, у зв'язку з чим надсилав їм запрошення від 16 січня 2012 року (а.с. 11, 12), проте відповідачі не з'явилися. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відповідачі отримали в оренду автомобіль і виконували зобов'язання за договором протягом більше ніж двох років, але ухилилися від нотаріального посвідчення договору, у зв'язку з чим вимоги про визнання договору оренди автомобіля дійсним підлягають задоволенню. З пояснень позивача вбачається, що з 11 червня 2014 року орендна плата за користування автомобілем відповідачами не сплачується, у зв'язку з чим позивачем 25 червня 2014 року надіслано відповідачам письмову претензію (а.с. 13), яку отримано 01 липня 2014 року [PERSON] (а.с. 13 зворот), якою повідомлено відповідачів про дострокове розірвання договору оренди автомобіля. Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Таким чином, з 01 липня 2014 року договір оренди автомобіля є розірваним. За змістом ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Як вбачається зі змісту позову, позивач вимог щодо повернення автомобіля та сплати відповідачами неустойки у розмірі подвійної плати за користування автомобілем за час прострочення не заявляє. Підстави для стягнення з відповідачів передбачених договором штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов'язань по договору, передбачених п.п. 4.7, 4.8 договору, відсутні, оскільки положення договору діяли до моменту розірвання договору. У зв'язку з цим позовні вимоги про стягнення з відповідачів 38400 грн. заборгованості по оплаті за оренду автомобіля, 700 грн. штрафу за невиконання зобов'язань, 128959 грн. 71 коп. пені за повторне порушення зобов'язання задоволенню не підлягають. Разом з тим, з пояснень позивача, з урахуванням його посилань на припинення відповідачами здійснення орендної плати з 11 червня 2014 року, вбачається, що до 01 липня 2014 року (до моменту розірвання договору) за відповідачами наявна заборгованість по орендним платежам за три тижні червня 2014 року у розмірі 3600 грн. (1200 грн.*3=3600 грн.). Згідно наданих квитанцій (а.с.97, 98) відповідачі частково сплачували орендну плату за користування автомобілем за червень 2014 року: 11.06.2014 року сплачено 497 грн. 50 коп., 12.06.2014 року сплачено 199 грн., 16.06.2014 року сплачено 298 грн. 50 коп., 18.06.2014 року сплачено 298 грн. 50 коп., 19.06.2014 року сплачено 298 грн. 50 коп., 21.06.2014 року сплачено 268 грн. 65 коп., 27.06.2014 року сплачено 407 грн. 95 коп. та 407 грн. 95 коп., 28.06.2014 року сплачено 364 грн.17 коп. Всього відповідачами за червень 2014 року сплачено 3040 грн. 72 коп. орендної плати. Виходячи з вищевикладеного, заборгованість по орендній платі за користування автомобілем за червень 2014 року до моменту розірвання договору оренди автомобіля становить: 3600 грн. - 3040 грн. 72 коп. = 559 грн. 28 коп., та підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Квитанції на оплату орендної плати не містять інформації, за який період здійснено орендний платіж; позивачем також не надано суду розрахунку заборгованості за період з 09.06.2014 року по 29.06.2014 року (три тижні) з розбивкою по тижням з урахуванням сплачених відповідачами сум, що унеможливлює встановлення розміру заборгованості за кожен тиждень окремо та строку прострочення платежів за кожен тиждень окремо, а відповідно й розрахунок штрафних санкцій, передбачених договором за прострочення сплати орендних платежів. Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності будь-яких домовленостей з іншими орендарями, на підставі яких він міг отримати дохід від подальшої здачі автомобіля в оренду, у зв'язку з чим вимоги про стягнення упущеної вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial