Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір № ПУ-00213000996 від 02 травня 2013 року про надання кредиту в сумі 600 грн. строком з 02 травня 2013 року по 17 травня 2013 року зі сплатою 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно із вказаним договором відповідач зобов'язався сплатити позивачу суму отриманого кредиту з нарахованими відсотками не пізніше, ніж 17 травня 2013 року. Відповідно до п.п. 2.1. зазначеного договору, позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по договору, надавши відповідачу обумовлені договором кошти. Однак відповідач належним чином не виконував зобов'язання за договором, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 4555 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 600 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом за 15 днів (з 02.05.2013 року по 17.05.2013 року) - 180 грн.; пеня за прострочку з 18.05.2013 року по 17.01.2014 року - 3675 грн.; штраф - 100 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму коштів та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Однак у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.1/. Відповідачу направлялися судові повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Однак до суду повернулися конверти з довідками «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.22, 25/. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Тому справа розглянута у відсутність, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами укладено кредитний договір №ПУ-00213000996 від 02 травня 2013 року про надання відповідачу кредиту в сумі 600 грн. строком з 02.05.2013 року по 17.05.2013 року зі сплатою 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.3/. Згідно п.п.6.8. кредитного договору, цей договір діє з моменту підписання до повного його виконання сторонами. Відповідно до п.п.2.1. зазначеного договору, позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по договору, надавши відповідачу обумовлені договором кошти /а.с.9/. Згідно із п.п.3.1, 4.1 вказаного договору, відповідач зобов'язався повернути позивачу суму кредиту з нарахованими відсотками за весь час користування кредитом не пізніше 17 травня 2013 року. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється єдиним платежем в день повернення суми кредиту /а.с.3/. Однак відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав і, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 17 січня 2014 року загальна сума заборгованості по кредитному договору склала 4555 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 600 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом за 15 днів (з 02.05.2013 року по 17.05.2013 року) - 180 грн.; пеня за прострочку з 18.05.2013 року по 17.01.2014 року - 3675 грн.; штраф - 100 грн. /а.с.2/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті зобов'язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. Крім того, п. 5.1 кредитного договору встановлено, що у випадку, якщо позичальник у визначений в п.3.1. цього договору термін не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплати нарахованих до вказаного терміну відсотків, позичальник зобов'язаний з наступного дня після настання дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню в розмірі 2,5% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконав зобов'язання за договором у встановлений договором строк, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею підлягає задоволенню. Що стосується стягнення штрафу, суд приходить до наступного висновку. Так, п.5.2 кредитного договору встановлено, що у випадку прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів, позичальник додатково до пені, передбаченої в п.5.1 договору, сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 100 грн. Разом з тим, відповідно до ст.549 ЦК України, пеня та штраф є видами неустойки як способами забезпечення виконання зобов'язань. Згідно ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Однак позивач, крім нарахування пені, нарахував штраф у сумі 100 грн., тобто фактично поклав на відповідача подвійну відповідальність за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором, що є порушенням названого конституційного принципу. Тому в частині позовних вимог, щодо стягнення штрафу позивачу слід відмовити. Таким чином, суд вважає, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача складає 4455 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 600 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом за 15 днів ( з 02.05.2013 року по 17.05.2013 року) - 180 грн.; пеня за прострочку з 18.05.2013 року по 17.01.2014 року - 3675 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial