Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований по [ADDRESS] . Право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Олешківського районного нотаріального округу Херсонської області Красновою Н.В. 24.07.2020 р., реєстровий № 617, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.07.2020 р., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1474340265250. Будинок раніше належав моєму покійному батькові, [PERSON] , який помер [INFO] . На теперішній час в будинку проживає його мати - [PERSON] . Також з будинку зареєстровані, але не проживають з 2017 року, члени сімї його брата [PERSON] - відповідачі у справі. Восени 2017 року брат з дружиною посварилися з батьками та вибралися проживати до матері відповідачки, де і проживають протягом трьох років, але з реєстрації місця проживання в будинку позивача не знялися. Мотивом не зняття з реєстрації з переднього місця проживання відповідачі вказують небажання матері відповідачки реєструвати їх себе за фактичним місцем проживання через необхідність оформлення документів для надання житлової субсидії. Збереження реєстрації відповідачів в належному позивачу будинку завдає шкоди його майновим інтересам та правам, так як я він не може оформити житлову субсидію для своєї матері, яка проживає в будинку одна та за якою позивач доглядає. Також на адресу належного йому будинку постійно приходять вимоги про сплату боргів від колекторів, що травмує його матір та призводить до погіршення її здоров`я. Окрім цього, відповідач [PERSON] приходить до матері в нетверезому стані, скандалить та іноді застосовує фізичне насилля, але при виклику поліції з`ясовується, що він зареєстрований за цією адресою та повідомляють що він має право знаходитися в будинку та в дворі. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації місця проживання за цією адресою. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, згодний з висновком служби у справах дітей про недоцільність зняття з реєстрації неповнолітнього [PERSON] . Представник служби у справах дітей Олешківської міської ради Херсонської області надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати висновок служби у справах дітей від 21.12.2021 року про недоцільність зняття з реєстрації неповнолітнього [PERSON] . Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань від них до суду не надходило, відзив до суду не подали. Суд вважає відповідачів належним чином повідомленим про розгляд справи оскільки останні не вжили жодних заходів щодо отримання інформації про стан розгляду справи, що також є доступною на сайті суду, та на підставі положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою відповідачів та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача, висновок служби у справах дітей Олешківської міської ради суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що Позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований по [ADDRESS] . Право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Олешківського районного нотаріального округу Херсонської області Красновою Н.В. 24.07.2020 р., реєстровий № 617, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.07.2020 р., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1474340265250. на праві власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований по [ADDRESS] . Право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Олешківського районного нотаріального округу Херсонської області Красновою Н.В. 24.07.2020 р., реєстровий № 617, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.07.2020 р., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1474340265250. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом із пояснень позивача встановлено, що Відповідачі понад 3 роки не проживають у вказаному житловому будинку. Факт реєстрації та не проживання відповідачів в належному позивачу будинку підтверджується довідками Раденської сільської ради від 05.08. 2019 року № 436, ат від 12.08.2019 року № 08-05/468. Показами свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідачі дійсно не проживають за зазначеною адресою. Стаття 317 ЦК України встановлює, що власникові належить право володіти, користуватися та Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. За змістом ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком з господарськими та побутовими спорудами, що розташований по [ADDRESS] підлягає до задоволення. Щодо вимоги про визнання втративши право користування житловим приміщення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , то суд вважає, що позов в цій частині не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Частиною 2,3 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. В силу ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків. Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками. Приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, її право на користування майном, суд приходить до висновку про необхідність відмови у вимозі щодо визнання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування зазначеним житловим будинком. Щодо вимоги про зняття відповідача з реєстрації у спірному будинку суд зазначає наступне. Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені уст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Отже, однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, тобто, питання про зняття особи з реєстрації виникає в процесі виконання такого рішення суду, оскільки орган, який здійснює реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації при наявності такого рішення зобов`язаний зняти особу з реєстрації і лише у випадку відмови в цьому може виникнути спір. Враховуючи те, що позивачем не доведено, що його права порушено чи будуть порушені у зв`язку з невиконанням даного рішення, тому вимога про зобов`язання зняти з реєстрації заявлена ним передчасно і на даний час відсутні підстави для її задоволення. Крім цього, суд зазначає, що відділ реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Олешківської міської ради не був зазначений позивачем в якості відповідача у позовній заяві, клопотань про залучення його в якості відповідача позивачем не заявлялось. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Позивач не заявляв клопотання про покладення судових витрат на відповідачів, тому вказані витрати не підлягають стягненню з відповідачів. На підставі наведеного,

Outcome: partial