Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 28.12.2012р. [PERSON] звернулась до УПСЗН ЗМР по Хортицькому району про призначення їй компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги інваліду І групи [PERSON], 15.03.1990р.н. Відповідно до ч.6 ст. 7 ЗУ «Про соціальні послуги» та Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою КМУ № 558 від 29.04.2004р., [PERSON] призначена вказана компенсація на період з 28.12.2012р. по 31.12.2012р. в розмірі 170,10грн.; з 01.01.2013р. по 30.11.2013р. в розмірі 172,05 грн.; з 01.12.2013р. по 28.12.2014р. в розмірі 182,70грн. Відповідно до результатів перевірки особової справи [PERSON] було виявлено, що [PERSON], якій надавалися соціальні послуги, 09.09.2014р. звернулася до УПСЗН ЗМР по Хортицькому району з заявою про призначення їй державної соціальної допомоги як інваліду з дитинства І групи і така допомога їй була призначена довічно. У зв'язку з цим [PERSON] з 09.09.2014р. втратила право на отримання компенсації, внаслідок чого за період з 09.09.2014р. по 28.12.2014р. їй була безпідставно виплачена компенсація в сумі 664,40 грн., яка підлягає поверненню. Просить стягнути з відповідача 664,40грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача в суд не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації, заяву про розгляд справи у її відсутність суду не надала, причини неявки не повідомила. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Суд встановив, що 28.12.2012р. [PERSON] звернулась до УПСЗН ЗМР по Хортицькому району про призначення їй компенсації, як непрацюючій фізичній особі, яка надає соціальні послуги інваліду І групи [PERSON], 15.03.1990р.н. Рішенням УПСЗН ЗМР по Хортицькому району від 01.02.2013р. [PERSON] призначена компенсація як фізичній особі. Яка надає соціальні послуги, на період з 28.12.2012 р. по 31.12.2012р. в розмірі 170,10грн.; з 01.01.2013р. по 30.11.201р. в розмірі 172,05грн.; з 01.12.2013р. по 28.12.2014р. в розмірі 182,70грн. щомісячно. 09.09.2014р. [PERSON], якій надавалися соціальні послуги з боку [PERSON], звернулася до УПСЗН ЗМР по Хортицькому району з заявою про призначення їй державної соціальної допомоги як інваліду з дитинства І групи. Рішенням УПСЗН ЗМР по Хортицькому району від 26.09.2014р. [PERSON] призначена державна соціальна допомога як інваліду з дитинства І групи з 09.09.2014р. довічно в загальному розмірі 1423,50грн., в т.ч. державна соціальна допомога - 949,00грн., надбавка на догляд - 474,50грн. Згідно акту проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні виплати, від 02.02.2015р. було встановлено, що [PERSON] з 09.09.2014р. втратила право на отримання компенсації як фізична особа, що надає соціальні послуги [PERSON], оскільки остання з 09.09.2014р. отримує державну соціальну допомогу як інвалід з дитинства. Згідно довідки №424 від 26.01.2015р. та вищевказаного акту від 02.02.2015р. розмір безпідставно виплачених [PERSON] коштів компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, за період з 09.09.2014р. по 28.12.2014р. становить 664,40грн. Добровільно сплатити вказані кошти відповідач відмовляються. Згідно ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги - це комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв'язання їхніх життєвих проблем. Знгідно ч.8 ст.7 вказаного Закону фізичним особам, які надають соціальні послуги, призначаються і виплачуються компенсаційні виплати в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ №558 від 29.04.2004р. затверджено Порядок призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, відповідно до п.1 якого непрацюючим фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. Відповідно до п. 4 Порядку компенсація не виплачується фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам, яким відшкодовується витрати на надання послуг по догляду відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам». Відповідно до п.8 Порядку компенсація призначається на час встановлення групи інвалідності або на час, протягом якого особа, що подала заяву про необхідність отримання соціальних послуг, потребуватиме постійного стороннього догляду. Відповідно до п.15 Порядку фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити орган праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодовувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви органу праці і соціального захисту населення, що призначив компенсацію. Відповідно до п.16 Порядку органи праці і соціального захисту населення, що призначають та виплачують щомісячну компенсацію, здійснюють контроль за діяльністю фізичних осіб, які надають соціальні послуги. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об'єктивно оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, взаємозв'язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що за період з 09.09.2014р. по 28.12.2014р. відповідач [PERSON] безпідставно отримувала компенсацію як непрацююча фізична особа, яка надавала соціальні послуги інваліду з дитинства І групи [PERSON], оскільки з 09.09.2014р. [PERSON] була призначена і виплачувалась державна соціальна допомога як інваліду з дитинства І групи відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», однією з складових якої була надбавка на догляд в сумі 474,50грн. щомісячно. Про виникнення цієї обставини як такої, що впливає на умови її призначення та виплати, [PERSON] своєчасно не повідомила УПСЗН, у зв'язку з чим їй була надмірно виплачена компенсація в сумі 664,40грн., яка добровільно відповідачем не повернута у зв'язку з чим вона підлягає стягненню в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20грн.

Outcome: approved