Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги збільшив та просить суд визнати недійсним договір оренди землі № [NUMBER] від 01.06.2012 року, укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 487,20 грн. і витрати за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 2772 грн.. Представниця відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову, вважаючи, що позивачка необґрунтовано посилається на ст. 764 ЦК України, оскільки договір найму має суттєві відмінності від договору оренди землі, який укладений на даний час між сторонами. Також необґрунтованим є посилання позиваки на факт отримання нею плати за використання землі без договору оренди. Крім того, просить застосувати строки позовної давності. Судом встановлено, що восени 2015 року позивачка звернулася до відповідача з питанням виділення в натурі (на місцевості) їй земельної ділянки для власного використання за призначенням, в зв'язку з тим, що між нею та ТОВ «Відродження» у 2012 р. не укладався договір оренди земельної ділянки. У відповідь на звернення відповідач надав позивачці один з примірників договору оренди земельної ділянки № [NUMBER] від 01.06.2012 року, що зареєстрований управлінням Держкомзему у Таращанському районі 24.09.2012 року, та акт прийому-передачі в яких був відсутній підпис позивачки. Зі змісту даного договору їй стало зрозуміло, що строк дії договору становить п'ять років та вказаний строк почав свій перебіг з моменту реєстрації договору оренди земельної ділянки в управлінні Держкомзему, а саме з 24.09.2012 року. Також у графі «Орендодавець» акту прийому-передачі відсутній був відсутній підпис позивачки. Позивачка категорично наполягає на тому, що не підписувала даного договору оренди земельної ділянки, не мала наміру його укладати та не може допустити, щоб таким чином порушувались її законні права як землевласника, тому звернулася до суду з метою захисту свого права на вільне розпорядження належної їй на праві приватної власності земельної ділянки. Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи за №454/455/16-32 від 14.06.2016 року підпис від імені [PERSON] у графі «Підпис» договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 01.06.2012, - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі, що підтверджуються матеріалами справи та наданими доказами, оскільки в ході судового розгляду знайшла підтвердження та обставина, що [PERSON] не підписувала вищезазначений договір, та не мала наміру його укладати. Ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved