Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що 11.06.2018 року [PERSON] підписав заяву про приєднання №1410869 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 28000 грн. 00 коп. з процентною ставкою 38 %. В зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 29.07.2020 року складає 30328 грн. 01 коп., а саме - 27117 грн. 26 коп. сума заборгованості за основним боргом; 3112 грн. 96 коп. сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 90 грн. 25 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу(кредиту); 07 грн. 54 коп. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Разом з позовом АТ «Державний ощадний банк України» подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Згідно із вимогами ч.6 ст.187 ЦПК України, суддя звернувся до Саксаганської об?єднанної територіальної громади П?ятихатського району Дніпропетровської області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 02 жовтня 2020 року надійшла інформація про місце проживання (перебування) відповідача, відповідно до якої [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає - [ADDRESS] (а.с.59). Ухвалою П? ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги АТ КБ «Державний ощадний банк України» визнає в повному обсязі, справу просить розглядати без його особистої участі. Своїм правом надання відзиву, не скористався. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Судом встановлено, що 11.06.2018 року [PERSON] підписав заяву про приєднання № 1410869 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 28000 грн. 00 коп. з процентною ставкою 38 % . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належним чином умови договору не виконував, у зв`язку з чим, станом на 29.07.2020 року має заборгованість в розмірі 30328 грн. 01 коп., що складається з: 27117 грн. 26 коп. сума заборгованості за основним боргом; 3112 грн. 96 коп. сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 90 грн. 25 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу(кредиту); 07 грн. 54 коп. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом., яка і підлягає примусовому стягненню . Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved