Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником 48/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . У будинку зареєстрований відповідач, який не є членом сім`ї позивача, а був прописаний в будинку попереднім власником. Відповідач у зазначеному будинку не проживає. Позивач зазначає, що перебування відповідача на реєстраційному обліку перешкоджає у реалізації ним прав власності, як нового власника, також останній змушений нести додаткові витрати на комунальні послуги за осіб, які не мають права користування його житлом, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу 48/100 частин житлового будинку, посвідченого 03.05.2019 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Місюр В.М., [PERSON] є власником 48/100 часток житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.05.2019 року. Згідно відомостей Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради та Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження домоволодіння за адресою: [ADDRESS] від 04.02.2021 року з травня 2019 року по день складання акту [PERSON] (син попереднього власника) в даному домоволодінні не проживає, не з`являється, особистих речей у домоволодінні не зберігає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила факт не проживання відповідача у будинку позивача з травня 2019 року та відсутність у ньому його особистих речей. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивача [PERSON] , а є сином попереднього власника. Таким чином, з моменту реєстрації договору купівлі-продажу від 03.05.2019 року право власності [PERSON] припинилося та виникло у [PERSON] , який в свою чергу не надавав згоди на користування жилим приміщенням будинку [PERSON] . Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 гривень.

Outcome: approved