Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 10180 грн. та судовий збір у розмірі 243,6 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору від 24.01.2013 року ПУ-00213000160 [PERSON] отримав кредит у розмірі 1400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки та в порядку, встановлених договором, з кінцевим терміном повернення 08.02.2013 року. Згідно останньої додаткової угоди від 12.03.2013 року відповідач продовжив дію кредитного договору, сплативши відсотки за користування кредитом у розмірі 448 грн. Згідно з п. 1 Додаткової угоди № 3 до кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки не пізніше 28.03.2013 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Однак відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 17.01.2014 р. за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 10180 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини внаслідок укладення між ними кредитного договору. Як встановлено в судовому засіданні, 24.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Інвест Україна» (надалі - ТОВ «Прайм Інвест Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір № ПУ-00213000160. Відповідно до договору ТОВ «Прайм Інвест Україна» надало [PERSON] строковий кредит у сумі 1400 грн. з терміном повернення не пізніше 08.02.2013 року за умови оплати за користування кредитом процентів у розмірі 2 % річних за кожен день користування ним. Факт передачі ТОВ «Прайм Інвест Україна» грошових коштів в розмірі 1400 грн. [PERSON] підтверджується копією видаткового касового ордера в матеріалах справи. Згідно з п. 3.1 зазначеного кредитного договору в редакції останньої додаткової угоди № 3 від 12.03.2013 року [PERSON] продовжив дію кредитного договору, сплативши відсотки за користування кредитом у розмірі 448 грн., та зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки не пізніше 28.03.2013 року. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору № ПУ-00213000160 у випадку, якщо позичальник у визначений в п. 3.1. цього договору термін не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплати нарахованих до вказаного терміну процентів (п. 4.2. цього договору), позичальник зобов'язаний з наступного дня після настання передбаченої в п. 3.1. дати остаточного розрахунку за кредитом сплатити кредитодавцю пеню в розмірі 2% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня сплати вказаної суми. Нарахування пені за весь період прострочення відбувається в день фактичного повного повернення кредиту або при зверненні кредитодавця до суду з позовом до позичальника про стягнення заборгованості за цим договором (в останньому випадку пеня нараховується станом на день подання позовної заяви до суду). Крім того, відповідно до п. 5.2 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати процентів на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів, позичальник додатково до пені, передбаченої в п. 5.1. цього договору, сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100 грн. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконав, тіло кредиту не повернув, проценти за користування кредитом повністю не сплатив у визначений договором термін. Таким чином, [PERSON] порушив істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 17.01.2014 р. року складає загальну суму у розмірі 10180 грн. (у тому числі заборгованість за кредитом - 1400 грн., відсотки за користування кредитом - 448 грн., пеня - 8232 грн., штраф - 100 грн.), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості в матеріалах справи. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Інвест Україна» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved