overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 27.02.1993 року, мають сина [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання 29.12.2017 року не з'явився, подав заяву де просить розірвати їх шлюб та провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, 13.10.2017р. направила суду письмово викладене клопотання про надання строку для примирення, оскільки вважає, що в сім'ї існує тимчасовий розлад. На розгляд справи 29.12.2017 року відповідач не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, причини неявки суду не відомі, жодних клопотань не подала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 27.02.1993 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, шо сумісне життя між сторонами не склалося, виникають різні непорозуміння, конфліктні ситуації. Позивач зазначив, що збереження сім'ї неможливе і дане суперечить його інтересам та інтересам дитини, наполягає на розірванні шлюбу. 13.10.2017 року за клопотанням відповідача було надано сторонам строк для примирення, який не надав позитивного результату. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу та продовження строку для примирення є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся\~ до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою\~ у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2009\~ року, мають дочку\~ [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просив\~ розірвати шлюб. Позивач\~ в судове засідання не зявився,\~ подав заяву де просить\~ розірвати їх шлюб та провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася,\~ 5.10.2018 р. направила суду письмово викладене клопотання про надання строку для примирення терміном на 2 місяці,\~ оскільки вважає, що в сімї існує тимчасовий розлад.\~ На розгляд справи 05.12.2018 року відповідач не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи,\~ суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає\~ до задоволення.\~ Судом встановлено, що сторони 28.08.2009\~\~ року\~ зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO].\~\~ Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є\~ те, шо сумісне життя між сторонами не склалося, позивач зустрів іншу жінку з якою має намір зареєструвати шлюб.\~ Позивач зазначив, що збереження шлюбу з [PERSON] неможливе і дане суперечить його інтересам,\~ наполягає на розірванні шлюбу. 05.10.2018 року за клопотанням відповідача було надано сторонам строк для примирення, який не надав позитивного результату. \~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. \~ Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу та продовження строку для примирення є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він працював на підприємстві відповідача з грудня 2012 року, але при звільнені відповідач повного розрахунку не провів. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 8599,98 гривень та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 4872,00 гривень. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача в судове зсідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника, власник підприємства, його уповноважений орган, зобов'язаний виплатити всі суми, що належать йому від підприємства в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з грудня 2012 року по 29.08.2014 року. Відповідно до розрахункового листка по заробітній платі за серпень 2014 року з підписом головного бухгалтера Зубкової Л.П. та печаткою ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс», загальна сума заборгованості підприємства перед позивачем складає 15411,00 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.05.2014 року з ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 6811,02 грн. за період з вересня 2013 року по березень 2014 року. Таким чином, залишилася не відшкодованою заборгованість по заробітній платі в сумі 8599,98 грн. Як встановлено, в день звільнення розрахунок по заборгованості із заробітної плати позивачу не був сплачений. Нарахування середнього заробітку розпочинає свій перебіг з наступного дня за днем звільнення тобто з 30.08.2014 року. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.08.2014 року по 19.12.2014 року в сумі 4872 гривень, яка розрахована без урахування обов'язкових платежів. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд приходить до висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційне комерційне підприємство «Транстехсервіс» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 8599,98 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.08.2014 року по 19.12.2014 року у сумі 4872 гривень, яка розрахована без урахування обов'язкових платежів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він та відповідач є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: м. Херсон, пров. Ладичука, 8. На праві власності [PERSON] належить 74/100 частини домоволодіння, [PERSON] належить 26/100 частини домоволодіння. На теперішній час виникла необхідність реального розподілу домоволодіння, оскільки позивач не в змозі у повному обсязі користуватись та розпоряджатись належним йому майном. Просить суд реально розподілити домоволодіння між співвласниками, що знаходиться за адресою: м. Херсон, пров. Ладичука 8. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд провести реальний розподіл домоволодіння між співвласниками за адресою: м. Херсон, пров. Ладичука, 8 між співвласниками домоволодіння згідно варіанту судової будівельно технічної експертизи №8 від 28.01.2016 року. Представник відповідача в судове засідання не зявилась на адресу суду надала заяву відповідно до якої не заперечувала проти задоволення позову, та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Судом встановлено, що домоволодіння в пров. Ладичука,8, м. Херсона, належить: [PERSON] 74/100 частина домоволодіння на підставі свідоцтва на право власності на домоволодіння, виданого 28.02.2008 року Дніпровською районною у м. Херсоні радою (а.с.8), [PERSON], належить 26/10 частини домоволодіння на підставі свідоцтва на право власності на домоволодіння, виданого 28.02.2008 року Дніпровською районною у м. Херсоні радою (а.с.9). Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд. Суд доходить до висновку про необхідність реально розподілити домоволодіння між співвласниками згідно висновку запропонованого судовою будівельно технічної експертизи №8 від 28.01.2016 року, оскільки варіант експертизи не суперечить технічним, архітектурним, будівельним, санітарним та протипожежним нормам і правилам, та не порушує інтереси та права сторін. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він та треті особи по справі є співвласниками квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована також бувша невістка позивача відповідачка [PERSON] З червня 2015 року відповідачка у даній квартирі не проживає , кварплату і комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться і претензій на нього не заявляє. Позивач просив в судовому порядку визнати відповідачку такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням на підставі ст.405 ч.2 ЦК України. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, направили до суду заяву в якій позов підтримали в повному обсязі та просили справу розглядати у їх відсутності. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідка [PERSON] дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, квартира [ADDRESS] належить позивачу та третім особам по справі на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 27989 від 17.01.2000 року, зареєстровано в МБТІ 20.01.2000 р. за номером 109 РN 12613 В даній квартирі згідно довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради зареєстровані : позивач по справі [PERSON], треті особи по справі [PERSON], [PERSON], неповнолітній онук [PERSON], [INFO] та відповідачка [PERSON]В.(з 2007 року). З матеріалів справи встановлено, що з 02.09.2000 р. по 19.05.2016 р син позивача [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі відповідачкою по справі [PERSON]. Відповідачка поселилася у спірну квартиру зі згоди позивача як член його сім»ї. З матеріалів цивільної справи № 2/357/1812/16 357/3623/16-ц про розірвання шлюбу та показів свідка [PERSON], судом встановлено, що у червні 2015 року відповідачка залишила спірну квартиру та переїхала разом з неповнолітнім сином проживати за адресою [INFO], яку сама зазначала у позовній заяві про розірвання шлюбу, з того часу в спірній квартирі не з»являється, житлом не цікавиться, претензій на нього не заявляє. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад один рік, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

\~\~\~ Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Позивач вважає, що подальше продовження шлюбних відносин із відповідачем неможливе через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. Спільне життя у шлюбі суперечить інтересам позивача. Також повідомила, що після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище Яковенко. Позивач в судове засідання не прибула, до суду подала заяву від 25.042017 згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання також не прибув, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву від 25.04.2017 згідно якої також просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, не бажає продовжувати шлюбні відносини з позивачем. У відповідності до вимог частини другої\~статті 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу 1-ЖС №101248 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 2003 року, актовий запис №08. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] [INFO].Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів. Шлюб носить формальний характер. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам сторін. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Судові витрати, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2012 року, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , на даний час сім`я розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 21.12.2012 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не бажає проживати однією сім`єю з відповідачем, мотивуючи тим, що стосунки між сторонами напружені, сторони мають різні погляди на сім`ю, у подружжя виникають сварки, конфлікти, сторони припинили подружні відносини, півроку проживають окремо. Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем з 22.12.1995 року в шлюбі. Відповідач батько її дітей - [PERSON], [INFO].,[PERSON], [INFO], Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 8000,00грн., починаючи з 22.10.2014 року і до повноліття дитини включно, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 4000,00грн., починаючи з 22.10.2014 року і до закінчення ним навчання тобто до [INFO]. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному об'ємі, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд з дозволу позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтва про народження [NUMBER] від 26.09.2007 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.06.1996 року. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою голови правління ОСББ «Максим» від 30.09.2014 року №172 (а.с. 8). Згідно ч.1 ст.199 СК Україна, якщо повнолітні діти продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки №95 від 29.09.2014 року виданий деканом факультету встановлено, що [PERSON], що він є студентом ІІ курсу факультету Машинобудування Херсонського національного технічного університету(а.с.9). При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дітей, матеріальне становище відповідача який надавав кошти щомісячно в розмірі 8000,00грн., протягом тривалого часу, що підтверджується випискою з рахунка та чеками(а.с.10-16), та погоджується з розміром частки, яку вимагає стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем з 24.04.1998 року в шлюбі. Відповідач батько її дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частину всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30,0% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі позову і до повноліття дитини включно. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надала письмову заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надав заяву відповідно до якої не заперечував проти задоволення позову до нього в повному обсязі, та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. що підтверджується Свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.10.2001 року. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром частки, яку вимагає стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved