Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 27 грудня 2001 року між [PERSON] , яка діяла за себе та по дорученню [PERSON] (продавці) та [PERSON] (покупцем) укладено договір купівлі-продажу жилого будинку з прибудинковими спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В подальшому, 15.05.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу вищевказаного будинку, однак 01.07.2006 року вони уклали нотаріально посвідчену угоду про розірвання даного договору купівлі-продажу. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведена спадкова справа №40/2018. Однак, згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на дане домоволодіння належить [PERSON] , хоча договір купівлі-продажу було розірвано 01.07.2016 року. У зв`язку з тим, що постановою державного виконавця Лазарєва В.Л. від 10.04.2013 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] , зокрема і на спірне домоволодіння, та оголошено заборону на його відчуження, просить суд зняти арешт та визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS] . Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.07.2020 року замінено неналежного відповідача Шепетівську міську раду Хмельницької області належним відповідачем ПАТ АБ «Укргазбанк» та залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.10.2020 року залишено без розгляду позовні вимоги позивача в частині визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в ньому. Представники відповідача Шепетівського МРВ ДВС в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що державний виконавець при винесенні в 2013 році постанови про арешт належного боржнику [PERSON] майна перевіряв наявність такого майна лише базі даних, інших документів про належність боржнику майна, не витребовував. Арешт зазначеного в позові будинку накладено в зв`язку з виконанням рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» коштів. В зв`язку з відсутністю у боржника майна виконавчий лист в 2015 році повернуто стягувачу, а виконавче провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на день винесення вказаної постанови. З часу повернення виконавчого листа стягувачу по даний час виконавчих листів стягувачем на виконання не пред`являлось. Представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив в задоволенні позовних вимог відмовити та застосувати до вимог позовну давність. Третя особа [PERSON] , будучи відповідно до п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Заслухавши представника позивача, представника відповідача Шепетівського МРВ ДВС, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.02.2018 року. Родинні відносини між ними підтверджуються даними свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 13.10.1977 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на жилий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , який належав їй на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори Мартиненко А.М. 27.12.2001 року. Даний будинок з надвірними прибудовами [PERSON] продала 15.05.2006 року для [PERSON] , уклавши з ним договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О. Однак, 01.07.2006 року сторони склали угоду про розірвання даного договору, яка зареєстрована в реєстрі за №3874 та посвідчена приватним нотаріусом Петровською Л.О. 01.07.2006 року. Вказане підтверджується даними витягу з Державного реєстру правочинів за № 2576094 від 01.07.2006 року, виданого приватним нотаріусом Петровською Л.О. Таким чином вищевказане домоволодіння знову стало на праві власності належати [PERSON] з моменту розірвання 01.07.2006 року договору купівлі-продажу від 15.05.2006 року. Однак, згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №146063013 від 20.11.2018 року) житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2006 року та на дане нерухоме майно накладено арешт постановою державного виконавця відділу ДВС Шепетівського МРУЮ Лазарєва В.Л. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.04.2013 року. 11.10.2019 року позивач звернувся до Шепетівського МРВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області з заявою про зняття арешту з вищевказаного майна, але отримав відмову згідно якої у Шепетівському МРВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області перебувало виконавче провадження №36736722 від 25.02.2013 року по виконанню виконавчого листа, виданого 18.04.2011 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області по справі №2-1182 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредиту в сумі 43247 доларів США та 24249,30 грн. Рішення суду в добровільному порядку не виконано. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником [PERSON] значиться будинок [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] . 10.04.2013 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] на вищевказані будинки. 26.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», рекомендовано звернутись до суду. Згідно довідки завідувача Шепетівської міської нотаріальної контори Камфорович О.А. від 18.11.2019 року, виданої [PERSON] , після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за №40/2018 року на підставі його заяви, він є спадкоємцем за законом. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець, який у встановлений шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини з часу її відкриття, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадину після смерті матері [PERSON] , подавши до Шепетівської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та 20.11.2018 року отримав свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна - частину земельної ділянки по [ADDRESS] , частину квартири [ADDRESS] . Таким чином, у зв`язку зі смертю [PERSON] у позивача виникло право на житловий будинок з прибудовами по [ADDRESS] , який входить до складу спадщини, тому він є належним позивачем для зняття арешту з майна, що належало померлій. Враховуючи те, що житловий будинок, на який було накладено арешт, на дату винесення постанови про арешт майна боржника 10.04.2013 року належав [PERSON] , а не [PERSON] , позивач, як спадкоємець за законом після смерті матері позбавлений можливості оформити право на спадщину із-за арешту вказаного майна, тому його право підлягає захисту в судовому порядку шляхом скасування арешту вищевказаного житлового будинку. Доводи відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» про застосування строку позовної давності на увагу не заслуговують, оскільки перебіг строку позовної давності для позивача почався з часу звернення його 11.10.2019 року до Шепетівського відділу ДВС з заявою про скасування арешту будинку, на день звернення до суду з вказаним позовом такий строк не сплив. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд знаходить, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають до задоволення.

Outcome: approved