overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі крім нього зареєстровані і відповідачі, однак в квартирі з 2010 року вони не проживають, речі їх відсутні, житлом не цікавляться. Наявність реєстрації відповідачів, які в спірній квартирі не проживають, порушує його (позивача) права, як власника нерухомого майна. У зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства (за останньою відомою позивачу адресою), заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідачів, по доказам, наданим стороною позивача. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки форми 3, виданої КК «Центр комунального сервісу» від 10.02.2017 року, в спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі, які є доньками позивача. Згідно акту від 26.05.2017 року, засвідченого ЖЕД № 407, слідує, що відповідачі за спірною адресою фактично не проживають з жовтня 2005 року. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. По даній справі встановлено, що відповідачі тривалий час в спірній квартирі не проживають, їх речі відсутні. Відсутні і будь-які дані щодо не проживання відповідачів в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в їх проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідачі до суду не надали. З наданих документів слідує, що відповідачі в 2005 року отримали посвідки постійного мешкання в Канаді, де в подальшому отримали паспорти. Однак, позивач не повідомив суд щодо фактичного місця проживання доньок за межами України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. На сьогоднішній день в спірній квартирі зареєстровані відповідачі. Він (позивач) вважає, що реєстрація відповідачів фактично обмежує його у здійсненні права власності. У зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства (за останньою відомою позивачу адресою), заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідачів, по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до Довідки виданої ЖБК «Супутник» від 03.04.2017 року, в спірній квартирі зареєстровані лише відповідачі, які є сторонніми особами по відношенню до позивача. З Актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 17.08.2017 року, засвідчених ЖБК «Супутник», слідує, що відповідачі за спірною адресою взагалі не проживали. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. По даній справі встановлено, що відповідачі в спірній квартирі не проживають. Відсутні і будь-які дані щодо не проживання відповідачів в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в їх проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідачі до суду не надали. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Також у вказаній квартирі зареєстрований але не проживає з 2006 року відповідач по справі. Позивач вказує, що реєстрація відповідача тягне за собою додаткові витрати по утриманню квартири, у звязку з чим просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 97 в будинку № 5-а по вул. Айвазовського в м. Херсоні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.05.2016 року відмовлено [PERSON] у відкриття провадження в частині заявлених вимог щодо зобовязання відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ УМВС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач своєю заявою просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи належним чином повідомлявся в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, шляхом повідомлення в пресі, в зв»язку з чим суд вважає можливим ухвали заочне рішення по наявним у справі доказам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З свідоцтва по право власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] належить на прав приватної влансості квартира [ADDRESS] ум. Херсоні. З довідки ЖЕО ЖСК «Дніпровець» № 17 від 19.01.2016 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] ум. Херсоні зареєстровані також [PERSON], проте з 2006 року за зазначеною адресою не проживає, місце його знаходження невідоме, особисті речі в квартирі відсутні. Дані обставини підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів. Таким чином, оскільки позивач є власником спірної квартири, а відповідач по справі не мешкає у неї і не має на неї будь-яких майнових прав та при цьому перебуває в ній на реєстраційному обліку, чим чинить позивачу перешкоди у здійснені права власності, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 97 будинку № 5-а по вул. Айвазовського ум. Херсоні з 2006 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що в квартирі [ADDRESS] вони разом з сестрою - [PERSON] зареєстровані та проживають. Крім них в квартирі зареєстровані - [PERSON], його вітчим, та його мати - [PERSON] Спірна квартира не приватизована, є комунальною власністю. Квартиру отримали разом його дід [PERSON] та бабуся - [PERSON] на сім'ю - дочку [PERSON] та її чоловіка - [PERSON] Починаючи з 2000 року його мати [PERSON] та її чоловік [PERSON] в квартирі не проживають, вони виїхали не повідомивши про місце слідування, і він не має жодних відомостей про їх місце перебування. Звернення до правоохоронних органів щодо встановлення їх місця знаходження, результатів не принесло, вони знаходяться в розшуку. Наявність реєстрації відповідачів, які не проживають, тягне за собою додаткові витрати на утримання житла, але ними з 2000 року кошти не вносилися. У зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи сповіщалися належним чином за останньою відомою позивачу адресою, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. В судове засідання третя особа - [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечували щодо його задоволення. В судове засідання представник третьої особи - Дніпровське РУГУ МВС України у м. Києві не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представник третьої особи - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що квартира [ADDRESS] надавалася в 1981 році [PERSON] на нього, дочку колишньої дружини - [PERSON] та її чоловіка - [PERSON] Згідно довідки Форми 3 № 1315 від 22.05.2015 року, виданої ЖРЕО № 404, в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] - позивач, [PERSON] - третя особа, та [PERSON] і [PERSON] - відповідачі. Квартира належить до комунальної власності. З актів від 18.10.2006 року та 22.05.2015 року встановлено, що відповідачі в спірній квартирі не проживають з 2000 року. Крім того, з 2006 року відповідачі перебувають в розшуку. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею. По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідачів в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в їх проживанні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що в ході проведення працівниками ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» рейдової перевірки 05.01.2014 року за адресою: [ADDRESS] було встановлено порушення Правил користування електричною енергією для населення шляхом самовільного підключення фазного і нульового дротів з порушенням схеми обліку з ізоляторів будинку для живлення струмоприймачів помимо електролічильника, внаслідок чого електроенергія, що споживається електролічильником не враховується та не сплачується. У відповідності з чим було складено акт про порушення правил користування електроенергією №225576 від 05.01.2014 року. На теперішній час в добровільному порядку вартість не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією не відшкодовано, сума не сплачених коштів складає 6 068 грн. 32 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути судові витрати на свою користь. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечуючи факту самовільного підключення та безоблікового споживання електричною енергією, зазначила, що не має коштів для сплати нарахованого штрафу. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що між ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» та відповідачем склалися договірні відносини з приводу надання послуг з електропостачання. Під час проведення рейдової перевірки 05.01.2014 року, за адресою: [ADDRESS] було виявлено факти безоблікового користування електроенергією і відповідно до порушення було складено акт про порушення правил користування електроенергією побутовим споживачем №225576 від 05.01.2014 року Суму збитків позивач нарахував відповідно Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 року №1357 (із змінами та доповненнями) та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕн за формулою: Сума = потужність (Р) * cos * час (Т)* дні (D) * тариф (грн.): 3.96 кВт* 0, 9 cos * 8 год. * 365 днів * 0.2802 грн., сверхнорм. 0,3648, грн. з блок тарифу 0,9576 грн. = 6 068 грн. 32 коп.; Отже, з відповідача підлягають стягненню збитки завдані позивачу в сумі 6 068,32 грн. та, згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що в ході проведення працівниками ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» рейду 25.03.2014, 18.04.2014 та 19.06.2015 року за адресою: [ADDRESS] встановлено порушення Правил користування електричною енергією для населення та встановлено факт безоблікового користування електроенергією, шляхом самовільного підключення фазного і нульового проводу від ввідних шин для живлення струмоприймачів, внаслідок чого енергія споживається на не сплачується. У відповідності з чим було складено акти № 225857 від 25.03.2014 року, № 226049 від 18.04.2014 року та № 227472 від 19.06.2015 року. На теперішній час в добровільному порядку вартість не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією не відшкодовано, сума не сплачених коштів складає 5\~614,27 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати на свою користь. Представник позивача в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що між ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» та відповідачем склалися договірні відносини з приводу надання послуг з електропостачання. Під час проведення рейдів 25.03.2014 року, 18.04.2014 року та 19.06.2015 року за адресою: [ADDRESS] було виявлено безоблікове користування електричної енергією шляхом самовільного підключення фазного і нульового проводу від ввідних шин для живлення струмоприймачів та відповідно до порушення було складено акти про порушення № 225857 від 25.03.2014 року, № 226049 від 18.04.2014 року та № 227472 від 19.06.2015 року. Суму збитків позивач нарахував відповідно Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (із змінами та доповненнями) та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН (а.с. 6,11,16,). Отже, з відповідача підлягають стягненню збитки завдані позивачу в сумі 5\~614,27 грн. та, згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем в сумі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що в ході проведення працівниками ХМЕМ рейду 18.04.2014 року, за адресою: [ADDRESS], було встановлено порушення Правил користування електричною енергією для населення та встановлення факту безоблікового користування електроенергією шляхом самовільного підключення фазного і нульового дротів для живлення струмоприймачів по мимо електролічильника, електроенергія споживається електролічильником не враховується та не сплачується (особовий рахунок не відкрито), про що було складено акт №226067. Відповідно до ст.. 26,27 ЗУ «Про електроенергетику» та п.п. 37,48 ПКЕЕН в разі порушення правил користування електроенергією споживач повинен нести відповідальність. Відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, було проведено нарахування збитків по акту від 226067 від 18.04.2014 року в сумі 4603,29грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачені судовий збір в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, причину неявки суду не повідомив про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до акту за №226067 від 18.04.2014 року вбачається, що споживач [PERSON] який проживає за адресою: [ADDRESS] при користуванні електроенергією порушив п.9, п.42,48 а саме : шляхом самовільного підключення фазного і нульового дротів для живлення струмоприймачів по мимо електролічильника, електроенергія споживається електролічильником не враховується та не сплачується (особовий рахунок не відкрито). З протоколу засідань комісії ХМЕМ, щодо розгляду акту порушення Правил користування електричною енергією для населення від 19.05.2014 року вбачається, що акт розглянутий у відсутність споживача, хоча про розгляд даного акту він був повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення від «Укрпошта» . На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку вартість не облікової електричної енергії не відшкодував. Таким чином, сума збитків позивача нараховується відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення за формулою: Сума = пропускна здатність електромережі *тривалість використання електроприладу * кількість діб використання тариф: Так на підставі акту за № 226067 від 18.04.2014 року, сума боргу становить 4603,29 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що в ході проведення працівниками ХМЕМ рейду 23.03.2006 року, за адресою: м. Херсон,вул.. Цюрупінська, 85 в м. Херсоні, було встановлено порушення Правил користування електричною енергією для населення та встановлення факту без облікового користування електроенергією шляхом накиду дроту на мережі ВЛ 0,4 кВТ електропередач ХМЕМ поза лічильником, про що було складено акт про порушення правил користування електроенергією побутовим споживачем № 187058. 04.04.2006 року повторно виявлено порушення ПКЕЕН про що складено акт № 187367. Відповідно до ст.. 26,27 ЗУ «Про електроенергетику» та п.п. 37,48 ПКЕЕН в разі порушення правил користування електроенергією споживач повинен нести відповідальність. Відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, було проведено нарахування збитків по акту від 23.03.3006 року № 187058 в сумі 17152 грн. 36 коп., та по акту від 04.04.2006 року № 187367-187 грн. 82 коп., що разом складає збитки на суму 17340 грн. 18 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачені судовий збір в сумі 80 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, причину неявки суду не повідомив про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» та відповідачем склалися договірні відносини з приводу надання послуг з електропостачання, про що свідчить особистий рахунок [NUMBER]. Як вбачається з договору купівлі - продажу [PERSON] став власником домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS], 26.01.2006 року. З матеріалів справи вбачається, що акти про порушення правил користування електроенергією побутовим споживачем були складені 23.03.2006 року та 04.04.2006 року акти за № 187058 та № 187367. Таким чином сума збитків позивача нараховується відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення за формулою: Сума = пропускна здатність електромережі *тривалість використання електроприладу * кількість діб використання тариф: Отже, розрахунок збитків повинен починатись з моменту володіння [PERSON] даного домоволодіння, а саме з 26.01.2006 року, так на підставі акту за № 187058 - 4,18 кВТ*24 год.*56 днів * 15,60 = 876,50 грн. На підставі акту № 187367 від 04.04.2006 року, сума боргу становить 187,82 грн.,- 12 днів *4,18 кВТ*24 год. *15,60. Загальна сума збитків становить 1064,22, яку і необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 01.08.1998 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - синів, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Останній час вони з відповідачем проживають окремо, його не пускають додому, та зняли з реєстраційного обліку. Це все відбулося через те, що вони з відповідачем втратили один до одного взаємне почуття любові, та стали чужими людьми. На сьогодні, сімейні стосунки між ними відсутні, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету, не спілкуються, діти проживають з відповідачем. Шлюб по суті носить формальний характер, примирення неможливе. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання, не з'явилася, про день розгляду справи сповіщалася належним чином, заяв про відкладення чи про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.08.1998 року. Від шлюбу мають двох дітей - синів, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved