Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 194778,79 дол. США, що за курсом НБУ становить 2334948,53 грн., а також судовий збір. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 014/0076/74/73131 від 13.04.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 106151 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,25 % річних у строки та в порядку, встановлених договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 13.04.2027 року. Виконання зобов'язання за цим договором було забезпечено порукою [PERSON] згідно з договором 014/0076/74/73131-1 від 13.04.2007 від 13.04.2007 року. Відповідач [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 29.07.2014 року заборгованість за кредитом становить 194778,79 дол. США. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі у судові засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 13.04.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0076/74/73131. Відповідно до договору ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надає [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 106151 дол. США з кінцевим терміном повернення не пізніше 13.04.2027 року на умовах, визначених договором. У свою чергу, [PERSON] зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,25 % річних. Згідно з п. 5.1 кредитного договору № 014/0076/74/73131 позичальник зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу кредитора щомісячно до 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 цього договору. Відповідно до п. 10.1 цього договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Крім того, п. 6.5 договору передбачає право кредитора вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим Договором. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконував, тіло кредиту не повертав, проценти за користування кредитом не сплачував у визначений договором термін. Таким чином, він порушив істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 29.07.2014 року складає загальну суму у розмірі 194778,79 дол. США, що за курсом НБУ станом на 29.07.2014 року становить 2 334 948,53 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 90566 дол. США, або 1085677,49 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 31430,12 дол. США, або 376774,66 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами - 72782,67 дол. США, або 872496,38 грн. Зазначена сума заборгованості підтверджується матеріалами справи. Виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON] згідно з укладеним з ним договором № 014/0076/74/73131-1 від 13.04.2007 року. За умовами цього договору поручитель бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0076/74/73131 від 13.04.2007 року, а саме повернути кредит, комісійну винагороду, неустойку в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором. При цьому поручителі несуть солідарну відповідальність перед банком. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту та забезпечення його порукою, які регулюються главою 71 ЦК України, параграфом 3 глави 49 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved