Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13045,60 грн., посилаючись на те що, ПАТ КБ «»Приват банк» є правонаступником прав та обов»язків ЗАТ КБ «Приватбанк», у звґязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменуваннч позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до укладеного договору без номера від 17.04.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 1700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовґязання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 15.04.2014 року має прострочену заборгованість на загальну суму 13045,60 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1693,01 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10255,18 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 597,41 грн. У судове засідання представник позивача Тригубенко В.І. не з'явився. Від нього надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за його відсотность та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви 2 про розгляд справи за його відсутності не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов висновку про задоволення позову х наступних причин. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2006 року між сторонами був укладений кредитний договір . Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам, на що відповідач погодився та був ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується його підписом в заяві. Зміст договору не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у сумі 1700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. 3 Судом встановлено, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 15.04.2014 року має прострочену заборгованість на загальну суму 13045,60 грн. Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі і підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі ст.ст. 514, 516, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610-612, 625, 651, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054-1056-1 ЦК України,

Outcome: approved