Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що є орендарем та використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,4079 га з кадастровим номером 6825585600:06:014:0117, що розташована на території Новичівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області і належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.09.2014 року. Право оренди позивач набув на підставі Договору оренди землі від 08.12.2010 року, укладеного з [PERSON], державна реєстрація якого була здійснена 16.11.2012 року за №682558564006212, на строк 10 років, який набрав чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Строк вказаного Договору оренди не закінчився. Листом від 29.03.2018 року №14 відповідач ТОВ «Агро-Сервіс.К» повідомив, що на вищевказану земельну ділянку 05.08.2017 року уклав з [PERSON] інший Договір оренди землі та зареєстрував своє право оренди. Таким чином наявність договору оренди землі від 05.08.2017 року, укладеного під час дії Договору оренди землі від 08.12.2010 року, порушує майнове (речове) право позивача, як землекористувача, в звязку з чим останній договір оренди землі підлягає визнанню недійсним відповідно до ст.ст. 203, 215, 317 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про оренду землі», зі скасуванням рішення про його державну реєстрацію. В звязку з наведеним просить визнати Договір оренди землі, укладений 05.08.2017 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Сервіс.К», площею 2,4079 га з кадастровим номером 6825585600:06:014:0117, недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №23897912 від 04.09.2017 року. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду від 22 травня 2018 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 24 липня 2018 року визнано неподаною та повернуто зустрічну позовну заяву [PERSON] до товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Лотівка Еліт»,\~треті особи,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору\~товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Агро-Сервіс\~К.»,\~Головне управління\~Держгеокадастру у\~Хмельницькій області,\~про визнання\~недійсним договору\~оренди землі\~та скасування\~запису про\~державну реєстрацію.\~ \~ В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, підтвердила обставини, викладенні в позовній заяві на обґрунтування позову. Представник відповідачів ТОВ «Агро-Сервіс К.» та [PERSON] [PERSON] позов не визнав, пояснив, що на час укладення спірного договору оренди ТОВ «Агро-Сервіс К.» не могло знати про наявність іншого договору оренди, предметом яких була належна для [PERSON] земельна ділянка, тому цей договір є дійсним і реєстратор законно провів реєстрацію договору оренди землі від 05.08.2017 року. Представник третьої\~особи Головного\~управління Держгеокадастру\~у Хмельницькій\~області в\~судове засідання\~не зявився,\~подав пояснення\~на позов,\~в яких\~зазначив,\~що укладений\~між [PERSON]\~та ТОВ\~«Агро-Сервіс\~К.»\~05.08.2017\~року договір\~оренди землі\~порушує майнове\~(речове)\~право позивача,\~як землекористувача\~спірної земельної\~ділянки,\~підлягає визнанню\~недійсним,\~як такий\~що не\~відповідає вимогам\~ст.ст.\~317,\~215,\~203\~ЦК України,\~ст.\~6\~Закону України\~«Про оренду\~землі».\~ \~ \~ Представник третьої особи комунального підприємства «Бюро Нерухомості «Поділля», будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 407 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Відповідно до ст.ст. 14, 16, 17 Закону України «Про оренду землі» договір про оренду землі укладається в письмовій формі і набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року, яка діяла на момент реєстрації 16.11.2012 року договору оренди від 08.12.2010 року, передбачалось, що у період з 01.01.2011 по 01.01.2013 року ведення Державного реєстру земель здійснювалось посадовими особами територіальних органів Дерземагенства. Судом встановлено, що 08 грудня 2010 року між Орендодавцем [PERSON] та Орендарем товариством з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» укладено договір оренди земельної ділянки, згідно пунктів 1, 2, 5.1, 8 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в платне користування на строк 10 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4079 га, кадастровий номер 6825585600:06:014:0117, яка знаходиться на території Новичівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Шепетівському районі Хмельницької області 16.11.2012 року за №682558564006212 і відповідно до п. 45 цього Договору набрав чинності після його державної реєстрації. Пунктом 40 Договору оренди земельної ділянки від 08.12.2010 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони (в т.ч. внаслідок спадкування), а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право оренди автоматично переходить до спадкоємців або новоутвореної юридичної особи. [PERSON] набула у власність належну [PERSON] вищевказану земельну ділянку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2014 року, тому до неї автоматично перейшли права орендодавця по Договору оренди земельної ділянки від 08.12.2010 року виходячи з положень п. 40 цього Договору. Пунктами 37, 38 Договору оренди земельної ділянки від 08.12.2010 року чітко передбачено підстави для припинення дії Договору, а п. 39 цього Договору встановлено заборону розірвання Договору в односторонньому порядку. Судом встановлено, що 05 серпня 2017 року між Орендодавцем [PERSON] та Орендарем товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Сервіс К.» укладено договір оренди землі, згідно пунктів 1, 2, 6, 7 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в платне користування на строк 7 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4079 га, кадастровий номер 6825585600:06:014:0117, яка знаходиться на території Новичівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень за вказаним Договором прийнято комунальним підприємством «Бюро нерухомості «Поділля» 04.09.2017 року, індексний номер 36897912. На дату укладення та дату реєстрації договору оренди землі між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Сервіс К.», строк дії договору оренди земельної ділянки від 08.12.2010 року не закінчився, його дія не припинена, такий не розірваний. Таким чином укладення нового договору оренди землі відбулося до закінчення строку дії попереднього договору, орендована земельна ділянка не була повернута орендодавцеві, не перебувала у його користуванні. Вказане доводить незаконність Договору оренди землі від 05.08.2017 року, що є підставою для визнання його недійсним відповідено до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. В звязку\~з визнанням\~недійсним спірного\~договору оренди\~підлягає до\~задоволення похідна\~позовна вимога\~про скасування\~реєстрації цього\~договору.\~ При поданні до суду позову позивачем сплачено судовий збір за дві вимоги немайного характеру (визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації договору) в розмірі 3524грн., який в звязку із задоволенням позову відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках з кожного.

Outcome: approved