Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд позбавити [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]; призначити [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], на користь [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення ним повноліття, тобто до 02.12.2030. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] є одинокою матірю малолітнього [PERSON], [INFO]. Власного житла вона не має, проживає з дитиною в будинку своєї матері [PERSON] по вул.Тельмана,7 у м.Знамянка Кіровоградської області. За місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони: веде аморальний спосіб життя, систематично залишає малолітнього сина на свою матір, використовує державну допомогу, яку отримує на дитину, не за призначенням, а для своїх потреб. Про сімю [PERSON] соціальним службам відомо з 2013 року. На адресу органу опіки та піклування надійшла скарга від дитячої консультації Знамянської ЦРЛ з проханням дієвого втручання в долю малолітнього [PERSON], оскільки мати залишила дитину на виховання бабусі та виїхала за межі міста в невідомому напрямку. Спеціалістами служби дитину тимчасово влаштовано до сімї бабусі [PERSON] до вирішення питання подальшого її влаштування. Через кілька днів мати повернулася у сімю та була взята під соціальний супровід ЦСССДМ. Проте, не зважаючи на вжиті заходи, ситуація не змінилася. [PERSON] продовжує на невизначений термін покидати домівку, не цікавиться життям сина, матеріально не підтримує. Бабуся малолітнього [PERSON] повідомляла Знамянський МВ УМВС України в Кіровоградській області про неналежне виконання донькою своїх батьківських обовязків. Службою у справах дітей неодноразово вказувалося [PERSON] на необхідність створення умов для повноцінного розвитку та утримання дитини. Таким чином, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання сина, не проявляє батьківської турботи, тому з метою соціального захисту прав і законних інтересів малолітнього [PERSON], зокрема його права на достойний спосіб життя, [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягаючи на позбавленні [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON], призначенні [PERSON] опікуном малолітнього та стягненні з матері аліментів на його утримання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Прокурор у судовому засіданні з урахуванням інтересів дитини просить задовольнити позовні вимоги позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, думку прокурора, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] є одинокою матірю [PERSON], [INFO], оскільки державна реєстрація його народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.6, 7). У листі від 22.08.2013 №283 завідуюча дитячою консультацією Знамянської ЦРЛ просила орган опіки та піклування дієво втрутитись у долю [PERSON], оскільки його мати два тижні тому лишила дитину бабусі [PERSON] та поїхала у невідомому напрямку (а.с.12). [PERSON] повідомила Знамянський МВ УМВС України в Кіровоградській області про неналежне виконання її донькою своїх батьківських обовязків. Знамянським МВ УМВС України в Кіровоградській області складено висновок про результати розгляду звернення [PERSON] та винесено постанову про закриття кримінального провадження (а.с.10, 11). Згідно з висновком від 10.09.2015 №01-25/335/1, служба у справах дітей виконавчого комітету Знамянської міської ради, яка діє від імені органу опіки та піклування, в інтересах та на захист прав і свобод дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] (а.с.4). З характеристики від 13.07.2015 №85, наданої ДНЗ №3 «Івушка», вбачається, що [PERSON] відвідує дитсадок з 09.06.2015, проживає з бабусею [PERSON], яку любить, радіє коли вона за ним приходить та називає «мамою». Мама у вихованні дитини участі не приймає, піклується про дитину бабуся (а.с.13). Зібраними характеризуючими матеріалами справи встановлено, що [PERSON] проживає разом зі своїм онуком [PERSON] у належному їй домоволодінні по вул.Тельмана,7 у м.Знамянка Кіровоградської області, за місцем проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони, працює у ЗБМЕУ №3 ДП «Одеська залізниця», де також позитивно характеризується, та має стабільний дохід, за висновком про стан здоровя здорова, станом на 23.07.2015 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.9, 16, 17, 18, 19, 21). Згідно з актом обстеження умов проживання від 27.05.2015, [PERSON] створила всі умови для всебічного розвитку дитини (а.с.8). Відповідно до висновку від 28.08.2015 №61, служба у справах дітей вважає можливим призначення [PERSON] опікуном малолітнього онука [PERSON] (а.с.3). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Стаття 165 СК України визначає коло осіб, які мають право звернення до суду з відповідним позовом. Отже, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання сина, не турбується про нього, не забезпечує необхідним одягом, їжею, тобто не робить нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини. Тому, позивач мав право на звернення до суду з даною вимогою, а у суду є підстави для її задоволення. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно зі ст.244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні опікуна або піклувальника враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст.63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, аналізуючи та оцінюючі всі докази по справі, те, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по піклуванню за здоров'ям свого сина, про його фізичний, духовний та моральний розвиток не турбується, не забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини, враховуючи можливість призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.180 СК України, необхідно стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку ст.88 ЦПК України, судові витрати необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного, п.2 ч.1 ст.164, ст.ст.165, 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved