Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що його сестра [PERSON], [INFO] одружилась із громадянином [PERSON], [INFO] та після реєстрації шлюбу 12.04.2013 року, змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO], сестра [PERSON] померла, причина смерті є розчавлення голови через падіння з балкону. Відповідно до довідки виданої ВКК Херсонської міської психоневрологічної поліклініки від 10.02.2014 року, [PERSON] перебувала на обліку із хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії. Також зазначає, що про психічну хворобу сестри йому стало відомо весною 2011 року, коли їй стало погано на вулиці і вона була поміщена до комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня». З того часу вона вела себе неадекватно та проходила лікування. В той же час сестра познайомилась із своїм майбутнім чоловіком, [PERSON]. Як зазначає позивач, стосунки між сестрою та [PERSON] склались не добрі, постійно виникали сварки та бійки, про що викликалась міліція. Також [PERSON] почав забороняти їй спілкуватись із родичами та іншими знайомими. Отже, позивач вважає, що хвороба, спосіб життя в шлюбі та обставини за яких загинула сестра, дають йому підстави стверджувати, що в момент реєстрації шлюбу сестра [PERSON] страждала тяжким психічним розладом в результаті чого не усвідомлювала сповна своїх дій і не могла керувати ними. З огляду на наведене просить суд визнати недійсним шлюб укладений між [PERSON], [INFO], уродженкою м. Гола Пристань, Херсонської області і [PERSON], [INFO], уродженцем села Обланка, Бобринецького району, Кіровоградської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.04.2013 року. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні адвокат відповідача - Токаленко В.М. заперечила проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи: Херсонської міської психоневрологічної поліклініки в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи: Суворовського РВ УМВС України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, одночасно на адресу суду надійшла заява про Представник третьої особи: міського відділу ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не зявився Суд заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши, матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 12 квітня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований 12 квітня 2013 року, міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №187, про свідчить свідоцтво про шлюб. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Також у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян 12.04.2013 року за №00099071000 зазначено, що від направлення на медичне обстеження [PERSON] та [PERSON] відмовились, про що сторони поставили свої підписи. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 13 лютого 2014 року, актовий запис №81, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до довідки виданою 11.02.2014 року судовим медичним експертом про причину смерті, [PERSON] померла від розчавлення голови. В своєму позові та поясненнях позивач та його представник пов'язують причину смерті з стійким психічним захворюванням померлої та стверджують, що при укладенні з відповідачем шлюбу та перебуваючи у шлюбних відносинах померла не розуміла своїх дій. В ході розгляду справи, для повного та всебічного з'ясування обставин, які потребують спеціальних знань в області судової психіатрії та медицини, за заявою представника позивача - [PERSON], судом, відповідно до ухвали суду, 20.11.2014 року, була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої судом були поставлені питання: чи хворіла на психічне захворювання [PERSON] на час укладення шлюбу? Якщо так, та яким психічним захворюванням?; чи усвідомлювала сповна [PERSON] значення своїх дій при укладанні шлюбу?; чи могла керувати своїми діями [PERSON] при укладенні шлюбу?. До початку призначення судом вказаної експертизи, в присутності спеціаліста Рудіч В.М., були допитані в якості свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], пояснення яких відображено у висновку експертизи та матеріалах справи. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, №610 від 11.12.2014 року, [PERSON] в продовж укладення шлюбу 12.04.2013 року хворіла хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії з приступообразно-прогрєдієнтною течією. При укладенні шлюбу 12.04.2013 року - [PERSON] знаходилась в стані ремісії вказаного захворювання, в цей період в неї не було психічних розладів та слабомислення. При укладанні шлюбу 12.04.2013 року [PERSON] могла в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також судом встановлено, що рішень, якими визнано за життя [PERSON] недієздатною, або обмежено дієздатною не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. 3. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ст. 29 СК України орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов'язаний ознайомити наречених з їхніми правами та обов'язками як майбутніх подружжя і батьків та попередити про відповідальність за приховання перешкод до реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 30 СК України 1 наречені зобов'язані повідомити один одного про стан свого здоров'я.2. Держава забезпечує створення умов для медичного обстеження наречених.3. Порядок здійснення медичного обстеження наречених встановлює Кабінет Міністрів України. 4. Результати медичного обстеження є таємницею і повідомляються лише нареченим. 5. Приховування відомостей про стан здоров'я одним з наречених, наслідком чого може стати (стало) порушення фізичного або психічного здоров'я іншого нареченого чи їхніх нащадків, може бути підставою для визнання шлюбу недійсним. Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з СК шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 СК), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК). Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Наявність рішення суду про розірвання шлюбу є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним». За теоретичним визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім'ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов'язки подружжя. Відповідно до ст.40 СК України - шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. Саттею 41 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: 1) між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог, встановлених частиною п'ятою статті 26 цього Кодексу;2) між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; 3) з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків; 4) з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що шлюб зареєстровано за взаємним волевиявленням сторін, доказів примусу при реєстрації шлюбу, його фіктивності, відсутності намірів у [PERSON] та [PERSON] не створювати сім'ю, позивачем та його представником не надано, при укладанні шлюбу 12.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] розуміли свої дії та могли керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки шлюб може бути визнаний недійсним лише з підстав із наслідками, передбаченими законом. Судом не встановлена наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання шлюбу недійсним і настання певних юридичних наслідків.

Outcome: dismissed