Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій зазначає, що з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою суду. Оскільки на час ДТП відповідач не мав чинного договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому завдані в ДТП збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У звязку з наведеним позивач просить стягнути виплачені ним кошти в розмірі понесених витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи, встановивши дійсний характер правовідносин між сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 11.05.2012 року близько 18 год. 30 хв. в с.Халепя Обухівського району Київської області з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗІЛ», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], та автомобіля «ДЕО», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується постановою судді, довідкою ДАІ, іншими матеріалами справи. Внаслідок зіткнення автомобілю «ДЕО», державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 14 019 грн. 44 коп., що підтверджується висновком експертного дослідження. Згідно підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За зверненням потерпілого позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 12 382 грн. 87 коп., що підтверджується заявою, наказами, платіжним дорученням, полісом, іншими матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.2 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачене право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Виплативши страхове відшкодування позивач набув право відшкодування з боку відповідача в розмірі такої виплати, оскільки відповідач\~\~на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору страхування, позивачем було виплачено страхове відшкодування. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що ґрунтуються на законі та доведені наявними у матеріалах справи доказами. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, позов слід задовільнити повністю. Судові витрати слід покласти на відповідача згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved