Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що являється власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], і який розташований на земельній ділянці площею 682 кв.м. та мається заїзд шириною 4 метри. Старосамбірський районний суд Львівської області рішенням від 28.12.2005 року і ухвалою цього ж суду від 22.03.2007 року підтвердив законність права користування земельною ділянкою на яку претендував [PERSON] На протязі 13 років відповідач з корисливих мотивів змінює розміри та розташування його земельної ділянки та доїзду до житлового будинку. Це підтверджується рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.11.2013 року, де винесені рішення та видані державні акти [PERSON] визнані недійсними. Протягом 13 років відповідач позбавив його законної ділянки і доїзду створивши конфліктну ситуацію з сусідами, поширив недостовірну інформацію серед оточуючих про самовільну газифікацію і зайняття земельної ділянки, що завдало душевних та психічних страждань, а саме нервозності, сорому, приниження, відчаю, занепокоєння, страху, стресів, переживань та болю. Розмір заподіяної шкоди становить 60 000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві і дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві доповнивши, що відповідач у 2003 році виніс йому земельну ділянку у натурі, що підтверджується актом від 24.04.2003 року на підставі рішення Турківського районного суду . У судовому засіданні представник відповідача Стефанська Г.М. позов не визнала посилаючись на те, що не може пояснити чи було розмежування границь землекористування між позивачем і [PERSON] на підставі рішення Старосамбірського райсуду. Однак рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.11.2013 року де винесені рішення та видані державні акти [PERSON] визнані недійсними та визнані на тій підставі, що вся документація була виготовлена на адресу [ADDRESS], а не на адресу [ADDRESS] Крім того, просить застосувати строк позовної давності терміном в один рік . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] відповідно до реєстраційного посвідчення від 15.11.2001 року виданого Самбірським бюро технічної інвертаризації, і який розташований на земельній ділянці площею 682 кв.м. та мається заїзд. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.12.2005 року і ухвалою цього ж суду від 22.03.2007 року підтверджено право користування земельною ділянкою площею 682 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] позивачем . Відповідачем при винесенні рішеннь про приватизацію земельних ділянок [PERSON] не було враховано при визначенні та погодженні меж з позивачем та було видано державні акти на земельні ділянки. Дані обставини підтверджуються рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.11.2013 року де встановлено, що рішення Турківської міської ради Львівської області № 517 від 06.07.2007 року та №1020 від 17.04.2008 року та видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД №445244 та серії ЯД №445277, видані [PERSON] визнані недійсними. Крім того, Старосамбірським районним судом Львівської області від 04.11.2013 року встановлено, що між позивачем та [PERSON] виник земельний спір. Своїми діями відповідач створив конфліктну ситуацію, хоча маючи рішення суду по земельному спору та враховуючи і спільний заїзд, поширив недостовірну інформацію серед оточуючих про самовільне зайняття земельної ділянки, що завдало душевних страждань, а саме нервозності, занепокоєння, переживань. Розмір заподіяної шкоди становить 3000 грн. по вині відповідача. Вищенаведене підтверджується частково поясненнями позивача та частково поясненнями представника відповідача, реєстраційним посвідченням від 15.11.2001 року виданим Самбірським бюро технічної інвентаризації, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.12.2005 року і ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.03.2007 року, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.11.2013 року, заявами позивача, заявою та запереченням відповідача. Посилання представника відповідача Стефанської Г.М. про застосування строків позовної давності та відсутності вини Турківської міської ради суд до уваги не приймає, оскільки суперечить зібраним доказам згідно матеріалів справи. Відповідно до ст.23, ч.1, ст.1167 ч.1 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн., яку заподіяв відповідач своїми протиправними діями, що підтверджується рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.11.2013 року, Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, шляхом їх безспірного списання із рахунку Турківської міської ради Львівської області.

Outcome: partial