Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він 26.11.2011 р. зареєстрував шлюб з відповідачем Від даного шлюбу спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Розірвати шлюб з відповідачем через ограни реєстрації актів цивільного стану не має можливості, оскільки відповідач не бажає з`являтися у відділ державної реєстрації актів цивільного стану для фактичного оформлення документів на розірвання шлюбу. Позивач вказує, що подружні відносини між ними припинені більше трьох років тому, спільного господарства не ведуть, мешкають за різними адресами. Основна причина розпаду сім`ї це постійні суперечки. Внаслідок цього між ними відсутнє взаєморозуміння і довір`я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Крім того, позивач зазначає, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові і поваги, взаємодопомоги та підтримки, на тому, що є моральною основою шлюбу, а він та його дружина не мають наміру зберегти шлюб та подальше їх спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, збереження шлюбу є неможливим. Строк на примирення не надавати. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 26.11.2011 р. між ним та відповідачем, стягнути з відповідача понесений ним судовий збір за подання позовної заяви до суду, справу розглядати без його участі, строк на примирення не надавати, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак раніше у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення, строк на примирення просив не надавати (а.с. 2-3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] (а.с. 22). Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 02 вересня 2020 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 7, 9). З позовної заяви видно, що від даного шлюбу сторони дітей не мають, та окрім цього, позивач не має можливості розірвати шлюб з відповідачем через органи реєстрації актів цивільного стану, оскільки відповідач не бажає з`являтися до органу РАЦС для фактичного оформлення документів на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, подружні відносини не підтримують, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved