Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що йому на підставі свідоцтва про право власності від 24.05.2017 року належить квартира [ADDRESS]. Попередній власник не оплатив борг з теплопостачання в розмірі 4 854,09 грн. за липень 2017 року, тому позивач звернувся до КП БЦМР «Білоцерківтепломережа» з метою укладення договору про надання послуг з теплопостачання та відкриття нового особового рахунку для оплати за надані послуги, однак відповіді на заяву не отримав. Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 1» у відповідь на заяву позивача відмовило йому у відкритті нового особового рахунку, пропонуючи сплатити борг попереднього споживача з 01 травня 2017 року, хоч право власності позивач отримав 24 травня 2017 року. Позивач вважає, що такими діями відповідачі порушують його права як споживача, тому просить суд 1) зобовязати Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заключити договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води; 2) зобовязати Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» відкрити новий особовий рахунок для оплати послуг з 24 травня 2017 року, 3) зобов'язати Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 1» відкрити новий особовий рахунок для оплати послуг з 24 травня 2017 року, 5) судові витрати покласти на відповідачів. Позивачем до суду подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Від Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 1»\~ до суду надіслано клопотання про\~ розгляд\~ справи без участі їх представника. Відповідач\~ КП «Білоцерківтепломережа» належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило, у встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що позивачу належить на праві власності квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 24.05.2017 року, оформленого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] на підставі акта державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого начальником Білоцерківського\~ міського відділу ДВС ГТУ юстиції у Київській області 16 травня 2017 року, що слідує з копії цього свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за № 1-709. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.05.2017 року за № 87920434, за [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. З копії квитанції №170719005 на сплату послуг з теплопостачання за адресою [ADDRESS] за липень 2017 року, виданої на імя [PERSON], вбачається, що стан по особовому рахунку на 01.07.2017 рік (на сплату послуг) становить 4 854,09 грн. Як вказує позивач, попередній власник не оплатив борг з теплопостачання в розмірі 4854,09 грн. за попередній опалювальний сезон, тому він звернувся до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» із заявою про укладення договору про надання послуг з теплопостачання та відкриттю нового особового рахунку для оплати за надані послуги, однак відповіді на заяву не отримав. 10.08.2017 року з аналогічною заявою про укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання і відкриття нового особового рахунку позивач звернувся на ім'я директора КП ЖЕК №1. На вказане звернення позивача відповідачем КП ЖЕК №1 було відмовлено в оформленні нового особового рахунку для оплати наданих послуг з посиланням на те, що це діючим законодавством не передбачено, також вказано на те, що позивач має оплатити заборгованість за надані послуги за період з 01.05.2017 року, тобто з моменту набуття ним права власності на вказану вище квартиру. Також повідомили, що заборгованість в сумі 734,70 грн., що утворилась станом на 01.05.2017 року, буде стягуватись в судовому порядку із попереднього власника квартири. Крім того, цим листом позивачу надіслано для ознайомлення та підпису два примірника договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Наведене вбачається з копії листа КП ЖЕК № 1 від 18.09.2017 року вих. № 1101. Вважаючи свої права споживача житлово-комунальних послуг порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» /далі Закон/. Згідно ст. 1 Закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Частина 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає склад учасників, які задіяні в сфері надання комунальних послуг: учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.\~ Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Таким чином, даний Закон «відмежовує» договір від усіх інших підстав виникнення зобов'язання, згаданих у ст. 11 ЦК України. Беручи до уваги зазначене вище, можна зробити висновок про виключний характер договору як підстави виникнення зобов'язання у сфері надання житлово-комунальних послуг. Згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено також, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (ст. 8). Необхідно вказати на те, що в зазначених нормативно-правових актах (Правилах) додається Типовий договір про надання відповідних послуг, в якому визначені всі істотні умови, які мають бути втіленні у майбутньому - в укладанні договору між сторонами. До того ж, згідно з п. 32 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, доданого до відповідних Правил, договір може бути розірваний достроково у разі: переходу права власності (користування) на квартиру (будинок садибного типу) до іншої особи. Відповідно до ст. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572 /в редакції постанови КМ України від 24.01.2006 року № 45 зі змінами/ власник та наймач (орендар) зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Отже, правовий зв'язок між споживачем та виконавцем послуг виникає за умови укладення договору, саме таким чином особа стає споживачем, оскільки укладення договору виражає намір отримувати послуги в майбутньому, або підтверджує дійсний порядок речей - тобто фіксує стан дотримання прав та обов'язків сторін, закріплених в договорі. Про особистісність договору (його персоніфікованість) свідчить наявність особового рахунку, що має відповідати вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що відносини між виконавцем послуг та споживачем цих послуг мають бути врегульовані відповідним договором, який укладається на основі типового договору про надання конкретних житлово-комунальних послуг. Крім того, як вказано вище, споживачем є особа, яка отримує житлово-комунальні послуги або має намір їх отримати. З досліджених в суді доказів встановлено, що позивач, набувши право власності на нерухоме майно, придбане з прилюдних торгів, одержав можливість користуватися цим майном, в тому числі отримувати житлово-комунальні послуги починаючи з 24.05.2017 року, оскільки до цього часу власником квартири [ADDRESS] була інша особа, яка і була споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому позивач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги з моменту набуття права власності на нерухоме майно. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що\~\~ належить\~\~ громадянинові\~\~ на\~\~ праві\~\~ приватної\~ власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки\~ внесення\~ квартирної\~ плати\~ і\~ плати\~ за\~ комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.Тобто, тільки за угодою сторін. Тому відповідачі зобовязані укласти з позивачем\~ відповідні договори\~ на оплату комунальних послуг, та на участь у комунальних витратах. Після чого, відкрити новий особовий рахунок, і розпочати нарахування з нуля. Борг який був по цій квартирі, відповідачі мають стягувати з попереднього мешканця, а не з позивача, аргументуючи це наявністю боргу по особовому рахунку попереднього власника. Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позивач як новий\~ власник квартири та споживач житлово-комунальних послуг, повинен укласти договір про надання послуг та має оплачувати надані йому послуги за період з 24.05.2017 року, тобто з моменту набуття ним права власності на вказану вище квартиру. Суд також вважає, що уклавши з позивачем договори про надання житлово-комунальних послуг, відповідачі зобов'язані відкрити йому нові особові рахунки /персоніфікувати договір/, по яких провести нарахування за надані послуги за період з 24.05.2017 року. Посилання відповідача на те, що діючим законодавством не передбачено відкриття нових особових рахунків, є необґрунтованими з наведених вище в рішенні підстав, представниками відповідачів не вказано на те, чи передбачена правовими нормами і якими саме така заборона. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 2 ст. 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідачів належить стягнути на користь держави судовий збір по 640 грн. з кожного.

Outcome: approved