Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 05.12.2017р. у розмірі 420000 грн.,інфляційні витрати у розмірі 16162,91 грн., три проценти річних у розмірі 9320,55 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.12.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача 400000 грн., які відповідач зобов`язується повернути позивачу до 20.12.2018р. з урахуванням інфляції у розмірі 420000грн. Відповідач свої зобов`язання не виконав, гроші не повернув, тому позивач змушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 05 грудня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошових коштів, згідно умов якого позивач [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 400000,00 грн., строком повернення до 20.12.2018року у розмірі 420000,00 грн. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційні витрати складають 16162,91 грн., три проценти річних складає 9320,55 грн. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] до теперішнього часу грошове зобов`язання не виконав, грошові кошти позивачу не повернув, тому слід стягнути з [PERSON] на користь позивача боргу за договором позики від 05.12.2017р. у розмірі 420000,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 16162,91 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 9320,55 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved