Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, вказуючи на те, що в листопаді 2013 року він позичив відповідачу кошти в сумі 12500 дол.США, які останній зобов`язався повернути йому протягом місяця. Однак своєчасно борг не було повернуто, а в рахунок повернення боргового зобов`язання відповідач в січні 2014 року передав позивачу, за його згоди, автомобіль PEUGEOT EXPERT 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]. Оскільки, автомобіль був в нормальному стані, і його вартість відповідала сумі позичених коштів, сторони домовились про те, що автомобіль позивач забирає в рахунок погашення позики. В подальшому відповідач видав на позивача довіреність від 13.01.2014 року на право повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом. Однак, в квітні 2014 року автомобіль під керуванням позивача було зупинено працівниками міліції з доправленням автомобіля у відділ ДВС, оскільки щодо відповідача було відкрито виконавче провадження і розшук даного автомобіля,оскільки щодо останнього є рішення суду по стягненню боргу. В подальшому автомобіль було повернуто позивачу, однак, арешт не знято, що ,на думку позивача, ускладнює і перешкоджає його праву на користування та розпорядження придбаним на законних підставах автомобілем. Вважає,що між ним та відповідачем відбулась письмова угода про придбання автомобіля, яка відповідає нормам ЦК України, тому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «PEUGEOT EXPERT» легковий пасажирський-В випуску 2006 року, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER],укладений 13 січня 2014 року. Визнати за позивачем [PERSON] право власності на автомобіль марки «PEUGEOT EXPERT» легковий пасажирський-В випуску 2006 року, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER], звільнити з-під арешту автомобіль марки «PEUGEOT EXPERT» легковий пасажирський-В випуску 2006 року, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER], що був накладений постановою державного виконавця ВДВС Коломийського МРУЮ. Відповідач [PERSON] - позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Представник третьої особи без самостійних вимог відділ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції - подав до суду клопотання про слухання_справи у відсутність представника, покладається на рішення суду. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши письмове клопотання третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні 11 листопада 2013 року позивач позичив відповідачу кошти в сумі 12500 дол.США, які останній зобов`язався повернути йому протягом місяця,що підтверджено розпискою,копія якої є в матеріалах справи (а.с.8). Однак своєчасно відповідачем борг позивачу не було повернуто,про що свідчать розписки відповідача від 25.12.2013р, 11.12.2013р.,18.12.2013 року,в яких він просить відтермінувати повернення боргу (а.с.9-11). В подальшому в рахунок повернення боргового зобов`язання відповідач в 13 січня 2014 року передав позивачу по обміну ,за згоди обох сторін, автомобіль PEUGEOT EXPERT 2006 року випуску,державний номер [NUMBER], про що відповідач написав розписку,передавши її позивачу (а.с.12) . Оскільки, автомобіль був в нормальному стані, і його вартість відповідала сумі позичених коштів, сторони домовились про те,що автомобіль позивач забирає в рахунок погашення позики. В подальшому відповідач видав на позивача довіреність від 13.01.2014 року на право повного розпорядження,користування та володіння транспортним засобом. Однак, в квітні 2014 року автомобіль під керуванням позивача було зупинено працівниками міліції з доправленням автомобіля у відділ ДВС, оскільки щодо відповідача було відкрито виконавче провадження і оголошено розшук спірного автомобіля, оскільки щодо відповідача є рішення суду по стягненню боргу. В подальшому автомобіль було повернуто позивачу, однак, арешт не знято, що ,на думку позивача, ускладнює і перешкоджає його праву на користування та розпорядження придбаним на законних підставах автомобілем. 13 січня 2014 року відповідач [PERSON] надав генеральну довіреність позивачу [PERSON] на керування автомобілем марки «PEUGEOT EXPERT» легковий пасажирський-В випуску 2006 року, державний номер [NUMBER]. У відповідності до ст.316,317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном,на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.ст.386,387 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст.208 ч.3 ЦК України правочини, що укладаються між фізичними особами на суму, що є більше 20 неоподатковуваних мінімумів , повинні бути укладені в письмовій формі. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України ,якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ст.209 ЦК України підписаний між позивачем та відповідачкою договір купівлі-продажу автомобіля підлягав нотаріальному посвідченню, однак такого нотаріального посвідчення не відбулось. У відповідності до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Як вбачається з матеріалів справи договір між позивачем та відповідачем не був нотаріально посвідчений та спірний автомобіль не було знято з обліку ДАІ. У відповідності до роз'яснення ВССУ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» , яке є обов'язковим для судів при вирішенні аналогічних справ, судами повинно бути перевірено і враховано та обставина, що в деяких випадках письмові угоди укладаються з метою уникнення відповідальності за кредитними та іншими борговими зобов'язаннями, а на підставі частини другої статті 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Як вбачається з матеріалів справи, а саме пояснення представника позивача нотаріально договір не було посвідчено, позивач збирався зняти в квітні 2014 року спірний автомобіль з обліку, однак йому завадили працівники ДАІ,які виконали постанову про розшук та арешт майна. Так само на одну з причин, яка не надала йому можливість зняти автомобіль з обліку ,оскільки в нього були фінансові труднощі. Однак, позивач не довів суду обставину передбачену ч.2 ст.220 ЦК України, а саме те, що одна сторона ухилилась від виконання нотаріального посвідчення договору. Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими для виконання на всій території України. У відповідності до ст.14 ЦПК України судові рішення , що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян та підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності , встановленої діючим законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови про припинення розшуку від 16.04.2014р. (а.с.13) , виконавче провадження (виконавчий документ) №0907/19466 був виданий Коломийським міськрайонним судом щодо стягнення з відповідача [PERSON] 8500 грн. боргу на користь держави, тобто рішення щодо відповідача вступило в законну силу і підлягає виконанню на території України. Позивачем не надано суду доказів того, що спірний автомобіль було знято з обліку в уповноваженому органі ДАІ, відповідно переходу права власності від відповідача до позивача не відбулось, не наведено причин не укладення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного автомобіля, не наведено доказів ухилення відповідачки від укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу автомобіля, а сам договір купівлі-продажу автомобіля був укладений в простій письмовій формі 1.06.2007 року без нотаріального посвідчення. За таких обставин в позовних вимогах слід відмовити. На підставі наведеного та ст.124 Конституції України, ст.ст.208 ч.3, 220 , 316,317,319,321 ЦК України, пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», роз'яснення ВССУ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» , та

Outcome: dismissed