Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н від 14.02.2012 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 14 000 грн. 00 коп. Однак, позичальник умови договору не виконала, загальна сума заборгованості відповідачки перед банком з нарахуванням відсотків, пені та штрафів станом на 05.10.2020 року становить 20 932 грн. 08 коп. Оскільки боржник [PERSON] не виконала свої зобов`язання за договором, не дивлячись на неодноразові нагадування банку, то позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 22.01.2021 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 14.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви № б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 14 000 грн. 00 коп, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.2.3, п. 2.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою [PERSON] щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. П. 1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійсненні операції по картковим рахункам. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, згідно п. 2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0 % - для картки «Універсальна голд». За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач в повному об`ємі виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надав [PERSON] кредит в сумі 14 000 грн. 00 коп. Разом із тим, відповідачка не повернула отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію. Так, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 05.10.2020 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 20 932 грн. 08 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 15099 грн. 93 коп., в тому числі 0 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 15099 грн. 93 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками - 0 грн. 00 коп.; 5 832 грн. 15 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0 грн. 00 коп. - нарахована пеня; 0 грн. 00 коп. - нараховано комісії. Судом також встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору від 14.02.2012 року була ознайомлена при його укладенні, підписала вказаний договір і отримала кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані умови кредитного договору порушила. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.02.2012 року у розмірі 20 932 грн. 08 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved