Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04 серпня 2015 року відповідач зобов'язався встановити позивачу металопластикові вікна на загальну суму 16983 грн. Позивач зобов'язався отримати і оплатити металопластикові вікна, в тому числі сплатити завдаток. Пунктом 2.4 договору передбачено виконання замовлення протягом 15 робочих днів. Позивачем умови договору були виконані належним чином, він сплатив позивачу завдаток у сумі 11800 грн. Однак в порушення умов договору вікна до теперішнього часу не встановлені. Позивач неодноразово звертався до відповідача, однак відповідач на його звернення не реагує. Звернення до правоохоронних органів також не дало результату. Договором, укладеним сторонами встановлено, що виконавець несе відповідальність за затримку поставки замовлених металопластикових вікон і повинен виплатити замовнику неустойку у розмірі 0,1 % в день від суми договору. Тому просить розірвати договір, стягнути з відповідача вартість сплаченої частки товару з урахуванням індексу інфляції у сумі 12262,13 грн. та неустойку у сумі 590 грн. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 04 серпня 2015 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір № 04/08-03 відповідно до умов якого, виконавець зобов'язався поставити замовнику металопластикові вікна, замовник в свою чергу зобов'язався отримати та оплатити металопластикові вироби. Вартість товару за договором становить 16983грн., з яких 11800 грн. було сплачено позивачем завдатку. Строк поставки відповідно до п. 2.4 становить 15 днів. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що за затримку поставки продукції, за винятком випадків, пов'язаних з виникненням форс-мажорних обставин, виконавець сплачує замовнику неустойку у розмірі 0,1 % в день від суми договору. При цьому загальна сума не може перевищувати 5 % від суми договору /а.с. 7/. Відповідач свої зобов'язання за договором у встановлений строк не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до правоохоронних органів, які рекомендували позивачу звернутися до суду /а.с.4-6/. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, відповідач повинен був поставити позивачу металопластикові вікна не пізніше 29 серпня 2015 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобовязанням з урахуванням індексу інфляції, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності. У зв'язку з невиконанням договору у встановлений строк, позивач набув право отримати кошти, сплачені за товар, натомість у відповідача винило зобов'язання повернути грошові кошти. Розрахунок інфляційного збільшення сплачених коштів позивачем зроблено вірно, тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума, сплачена за договором з урахуванням індексу інфляції у розмірі 12262,13 грн. Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У звязку з порушенням відповідачем умов договору, з відповідача слід стягнути неустойку у розмірі 0,1% від вартості товару у сумі 590 грн. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як встановлено ч.ч.1,2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Оскільки відповідачем умови договору виконані не були, та Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено можливість відмовитися від зобов'язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі, розірвати договір та стягнути з відповідача спричинені збитки. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved