Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 05.01.2016 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне: 31травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі відповідач) та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021, відповідно до умов якого останньому було надано грошові кошти у кредит в сумі 187800,00 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 05 травня 2017 року. В забезпечення виконання вище вказаних зобовязань між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» було укладено: 1) іпотечний договір № 811-4/27/3/7/7-046 від 31 травня 2007 року, згідно п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення зобовязання виконання позичальником основного зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв.м., вартістю за погодженням сторін 303808,00 гривень, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193; 2) іпотечний договір № 811-4/27/3/7/7-047 від 31 травня 2007 року, згідно п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення зобовязання виконання позичальником основного зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27б, 32, 32а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв.м., вартістю за погодженням сторін 455106,00 гривень, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193; 3) іпотечний договір № 811-4/27/3/7/7-048 від 31 травня 2007 року, згідно п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення зобовязання виконання позичальником основного зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв.м., вартістю за погодженням сторін 596304,00 гривень, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193. Згідно п. 4.1. вище вказаних договорів, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (копії іпотечних договорів додаються). 09 листопада 2015 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 4585 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193; виконавчий напис № 4586 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27б, 32, 32а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193; виконавчий напис № 4587 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193. На підставі вище вказаних виконавчих написів 20.11.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] були відкриті виконавчі провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки (копії постанов та виконавчих написів додаються). [PERSON] вважає, що виконавчі написи нотаріуса вчинені з порушенням вимог законодавства України, у звязку з чим був змушений звернутися за захистом свої прав до суду. Нотаріусом не було перевірено дотримання процедури направлення позивачу як майновому поручителю повідомлення про порушення основного зобовязання, а про виконавчі написи він дізнався лише тоді, коли 24.12.2015 року отримав постанови про відкриття виконавчого провадження. У виконавчих написах вказується строк, за який проводиться стягнення з 05 вересня 2014 року по 02 вересня 2015 року, що не відповідає дійсності, оскільки стягується уся сума заборгованості перед банком, яка складає 6883050 грн. 01 коп. Також, нотаріусом належним чином не було перевірено документи, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку та не враховано, що з дня виникнення права вимоги минуло вже більше трьох років. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, просила визнати виконавчі написи від 09.11.2015 року № 4585,4586,4587 , що видані приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] такими , що не підлягають виконанню, як винесені з порушення вимог діючого законодавства. Пояснила, що останній платіж за договором було здійснено в 2009 році, 07.08.14 року зараховано погашення судових витрат в сумі 1835,27 гривень, строк пропущено. Протягом розгляду справи наполягала на тому, що стягнуті державним виконавцем судові витрати за рішенням суду були навмисно конвертовані відповідачем та віднесені як поточний платіж по кредиту, що фактично не мало місця. Відповідач в особі представника за дорученням [PERSON] позовні вимоги не визнав, проти позову заперечував, пояснивши суду, що виконавчі написи виконано з дотримання вимог діючого законодавства. Пояснила, що останній платіж за договором було здійснено саме 07.08.14 року в сумі 1835,27 гривень, строк не пропущено. Але в судовому засіданні 18.08.2016 року пояснила суду, що стягнуті державним виконавцем судові витрати були помилково конвертовані та віднесені як поточний платіж по кредиту. Третя особа- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду всі витребувані документи до огляду, звернувся з заявою про можливість розгляду справи за його відсутність. Третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління Міністерства юстиції України у Харківській області надала суду копії документів, в судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістила. Судом роз»яснені сторонам по справі вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України стосовно тих обставин, що докази подаються сторонами ,а судом тільки оцінюються. На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. На підставі ч 3 ст.61 ЦПК України обставини ,встановлені судовим рішенням в цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлені ці обставини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, ознайомившись з волевиявленням третьої особи- Приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], суд приходить до наступного: 31 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі відповідач) та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021, відповідно до умов якого останньому було надано грошові кошти у кредит в сумі 187800,00 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 05 травня 2017 року. В забезпечення виконання вище вказаних зобовязань між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» було укладено: 1) іпотечний договір № 811-4/27/3/7/7-046 від 31 травня 2007 року, згідно п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення зобовязання виконання позичальником основного зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв.м., вартістю за погодженням сторін 303808,00 гривень, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193; 2) іпотечний договір № 811-4/27/3/7/7-047 від 31 травня 2007 року, згідно п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення зобовязання виконання позичальником основного зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27б, 32, 32а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв.м., вартістю за погодженням сторін 455106,00 гривень, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193; 3) іпотечний договір № 811-4/27/3/7/7-048 від 31 травня 2007 року, згідно п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення зобовязання виконання позичальником основного зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021 від 31 травня 2007 року, наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв.м., вартістю за погодженням сторін 596304,00 гривень, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193. Згідно п. 4.1. вище вказаних договорів, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (копії іпотечних договорів додаються). 09 листопада 2015 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 4585 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193; виконавчий напис № 4586 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27б, 32, 32а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193; виконавчий напис № 4587 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193. На підставі вище вказаних виконавчих написів 20.11.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] були відкриті виконавчі провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки (копії постанов та виконавчих написів додаються). Нотаріусом не було перевірено дотримання процедури направлення позивачу як майновому поручителю повідомлення про порушення основного зобовязання, а про виконавчі написи він дізнався лише тоді, коли 24.12.2015 року отримав постанови про відкриття виконавчого провадження. У виконавчих написах вказується строк, за який проводиться стягнення з 05 вересня 2014 року по 02 вересня 2015 року, що не відповідає дійсності, оскільки стягується уся сума заборгованості перед банком, яка складає 6883050 грн. 01 коп. Також, нотаріусом належним чином не було перевірено документи, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку та не враховано, що з дня виникнення права вимоги минуло вже більше трьох років. Відповідно до ст.7 Закону України « Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси в Україні діють у відповідності з Конституцією України та Законами України, постановами та розпорядженнями Верховної Ради України, Указами та Розпорядженнями Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст.34 Закону України «Про нотаріат» визначено перелік дій, які здійснюють нотаріуси України. Ураховуючи Правову позицію Верховного суду України від 05.12.2007 року №6- 16344 св 07, який вказав, що виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, слід зробити висновки, що при розгляді справ, які стосуються оспорювання прав та обов»язків сторін, які придбані на підставі здійснення нотаріальних дій - посвідчення договорів , угод тощо НОТАРІУСИ в розумінні вимог ст.ст.30,34,35 ЦПК України не є особами, прав та обов»язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична зацікавленість в результатах розгляду справи судом та реалізації прийнятого по справі рішення» Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, згідно п. 1 якого для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорiв); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Згідно з вимогами Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року №296/5 , затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків в банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформація, необхідну для вчинення виконавчого напису. В разі, якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання. Вiдповiдно до п. 284 цієї ж інструкції, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Пунктом 286 інструкції встановлено, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Статтею88 Закону України «Про нотаріат» також передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У порушення зазначених вимог чинного законодавства приватний нотаріус [PERSON] при вчиненні написів 09.11.2015 року №№4585,4586,4587 не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін. Про відсутність безспірності розміру заборгованості станом на час вчинення виконаючих написів свідчить той факт, що сума заборгованості зазначена у виконавчих написах є значно більшою, ніж сума, яка зазначена в рішенні постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 квітня 2015 року №265/15(арк..справи20-21), де вона зазначена 4\~271\~540,00 гривень. Крім того, у виконавчих написах вказано, що строк, за який має проводитися стягнення з 05 вересня 2014 року по 02 вересня 2015 року, що не відповідає дійсності, оскільки стягується уся сума заборгованості позичальника. Також, нотаріусом вчинено виконавчі написи на суму 6\~883 050 грн. 01 коп., у той же час іпотечними договорами передбачено відповідальність позивача у розмірі вартості предметів іпотек, які оцінені на загальну суму в 1\~355 218 грн. 00 коп( арк..10-13). Суд приходить до висновку, що не можуть свідчити про безспірність розміру грошових вимог. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31 січня 1992 року N 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34,36,87,і 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. За змістомст. 385 ЦПК у передбаченому главою 39 цього Кодексу порядку оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обгрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні, позивачем в якому є кредитор, а відповідачем - боржник. Отже, враховуючи, що у порушення зазначених вимог чинного законодавства нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом чим порушив зазначені норми чинного законодавства, що вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Також, згідно п. 4.6 іпотечних договорів, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: 4.6.1. на підставі рішення суду; або 4.6.2. на підставі виконавчого напису нотаріуса і т.д. 01 липня 2010 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, яке набрало законної сили, було задоволено позовні вимоги АКБ соціального розвитку «Уксоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за іпотечним договорами № 811-4/27/3/7/7-046, № 811-4/27/3/7/7-047 та № 811-4/27/3/7/7-048 від 31.05.2007 року на предмет іпотеки нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв.м.; № 27б, 32, 32а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв.м.; № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193. Було надано право на продаж предмету вказаних іпотек будь-якій особі покупцеві відповідно до процедури продажу предмети іпотеки, встановленої ст. 38 ЗУ « Про іпотеку» (копія рішення додається). Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач вже звернув стягнення на предмети іпотек в один із способів, передбачений іпотечними договорами, тобто скористався поновленням свого порушеного права. Достеменні причини невиконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова відповідач суду не пояснив, тільки пояснив, що вищевказані приміщення здані [PERSON] в оренду і це ускладнило виконання судового рішення, але пояснити суду чим же видання виконавчим написів на ці приміщення полегшить можливість стягнення на предмет іпотеки , представник відповідача за дорученням суду не зміг. Судом ретельно перевірені доводи представника позивача щодо пропуску строку позовної давності та встановлено наступне: Позивачем дійсно в останній раз погашення кредиту мало місце 05.03.2009 року (арк..50). Посилання відповідача на ті обставини, що в останній раз погашення кредиту відбулося 07.08.2014 року в сумі 1835,37 гривень ,які конвертовані в 147,31 долари США не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються квитанцією від 13.06.2014 року, яку видано ДВС Дзержинського району Харківського міського управління юстиції (арк..201 та розпорядження державного виконавця № 41819068/1(арк..202) на підставі з якими на рахунок було перераховано за рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.07.2010 року №; 2-4904 (арк..справи22-26) державне мито в сумі 1700,00 гривень та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120,00 гривень, що дорівнює 1820,00 гривень. З яких підстав сума в меморіальному ордері від 07.08.2014 року збільшилася до 1835,27 гривень та конвертована в 147,31 доларів США (арк..158) ні представник банку [PERSON] ні фахівець банку, опитаний судом 10.08.2016 року в режимі відеоконференції [PERSON] пояснити суду не змогли. З помилковим конвертуванням суми судових витрат, отриманих за рішенням суду від 01.07.2010 року представник відповідача погодився в судовому засіданні 18.08.2016 року. Крім того, рішення Дзержинського районного суду м . Харкова від 01.07.2016 року також свідчить про те, що нотаріусом виконавчий напис вчинено з порушенням норм діючого законодавства, а саме з пропуском трирічного строку давності, встановленого\~ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та положеннями ст.ст.\~256,\~257,\~261 Цивільного кодексу України. Стаття 256 ЦК України передбачає, що Позовна давність\~ це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України передбачає ,що Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Правова позиція Верховного Суду України від 11.03.2015 року №6-16/цс 15 передбачає: Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судами касаційної інстанції норми матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України виходить із такого. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Дослідивши докази по справі в їх сукупності ,суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, доведені належним чином та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 гривень (арк..1)

Outcome: approved