Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір №MKGWSE00000313 від 13.02.2007 року на отримання кредиту в розмірі 15000 тисяч гривень. Вказані кредитні кошти були отримані з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.02.2010 року. Однак, за зверненням банку із заявою про видачу судового наказу, Хустським районним судом Закарпатської області видано судовий наказ від 29 січня 2008 року справа №2-н-27/2008 р. про стягнення з нього боргу за кредитним договором у сумі 16759,57 грн. на користь банку. 16.03.2009 року Відділом Державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу №2-н-27/2008. Після чого, 30.06.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем зроблено виконавчий напис за реєстровим №5407 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору №MKGWSE00000313 від 13.02.2007 року та розрахунку заборгованості станом на 27.04.2017 року, грошових коштів у сумі 322220 грн. 92 коп. ( триста двадцять дві тисячі двісті двадцять гривень, дев'яносто дві копійки) з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10578 грн. 96 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 90230 грн. 93 коп.; заборгованість з комісії у розмірі 2399 грн. 20 коп., заборгованість з пені у розмірі 219011 грн. 83 коп. Стягнення здійснюється у період з 13.07.2007 року по 27.04.2017 року. Про вчинений виконавчий напис позивачу стало відомо з постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2017 року, яку він отримав 08.11.2017 року. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, його потрібно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено за відсутності документів, на підставі яких могла виникнути заборгованість, та без дотримання вимог передбачених ст.ст.87,88 Закону «Про нотаріат». При вчиненні виконавчого напису нотаріусу не було надано документів, що підтверджують укладення будь-якої нотаріальної угоди по цьому договору та безспірність заборгованості, а також без належної ідентифікації особи боржника, чим порушено діючі на той час вимоги ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» та Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». На підставі наведеного, позивач просив суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задоволити у повному обсязі. В клопотанні сторона позивача просить також взяти до уваги те, що виконавчий напис вчинено поза строками давності, що суперечить вимогам ст.257 ЦК України і є підставою для відмови у задоволенні позову. Так, виконавчий напис нотаріус вчинив 30.06.2016 року, сам кредитний договір укладений 13.02.2007 року з кінцевим терміном його дії 15.02.2010 року, тобто нотаріус не дотримався умов визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат», щодо строків вчинення виконавчих написів. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив (а.с.16). Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання також не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.17,20). Начальник Хустського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Візічканич Т.В. в судове засідання подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника (а.с.18,19). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір №MKGWSE00000313 від 13.02.2007 року на отримання кредиту в розмірі 15000 тисяч гривень, з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.02.2010 року. В продовж дії кредитної угоди, за зверненням банку із заявою про видачу судового наказу, Хустським районним судом Закарпатської області видано судовий наказ від 29 січня 2008 року справа №2-н-27/2008 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу за кредитним договором у сумі 16759,57 грн. на користь банку. З набранням законної сили судового наказу, Банк звернув його до виконання, тому 16.03.2009 року відділ ДВС Хустського РУЮ виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. Після чого ПАТ КБ «ПриватБанк» лише у червні 2017 року звернувся до приватного нотаріуса, про вчинення виконавчого напису. Така вимога банку була задоволена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А. А., яким 30.06.2017 року вчинено виконавчий напис за реєстровим №5407, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору №MKGWSE00000313 від 13.02.2007 року та розрахунку заборгованості станом на 27.04.2017 року, грошових коштів у сумі 322220 грн. 92 коп. ( триста двадцять дві тисячі двісті двадцять гривень, дев'яносто дві копійки) з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10578 грн. 96 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 90230 грн. 93 коп.; заборгованість з комісії у розмірі 2399 грн. 20 коп., заборгованість з пені у розмірі 219011 грн. 83 коп. Стягнення здійснюється у період з 13 лютого 2007 року по 27 квітня 2017 року. Даючи оцінку вимогам позивача, про безпідставність вчиненого виконавчого напису нотаріусом, та доказам на які він посилається мотивуючи свої вимоги, суд виходив з приписів ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», якими визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Зазначені положення кореспондуються із приписами ст.ст. 283, 284, 286 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року (далі Інструкція), згідно яких вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тому як первинні документи фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус Завалієв А.А. вчиняючи даний виконавчий напис нотаріус не перевірив у повному обсязі та не з'ясував всі необхідних питання про можливість вчинення виконавчого напису. А саме, нотаріусом не враховано те, що стягувач- ПАТ КБ «ПриавтБанк», звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищив суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, та не перевірено факт безспірності заборгованості, не перевірено чи входить в перелік безспірних заборгованостей та заборгованість, щодо якої вчиняється виконавчий напис, і чи була така заборгованість визначена договором. При вчиненні виконавчого напису нотаріус взяв до уваги лише розрахунок заборгованості, який наданий стягувачем з відображенням односторонніх арифметичних розрахунків, що не може бути доказом безспірності грошових вимог Банку до боржника. Суд також звертає увагу нате, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису факт безспірності виконання зобов'язання спростовувався наявністю розглянутої в Хустському районному суді справи про видачу судового наказу від 29 січня 2008 року, який набрав законної сили і на підставі нього стягувач отримав виконавчий лист. Таким чином, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк», а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначених у написі - є безспірними. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що письмова вимога ПАТ КБ «Приватбанк» позивачу вручена не була, що є порушенням ст. 283 Інструкції. В судовому засіданні також встановлено, що за основною вимогою про повернення кредитних коштів позивачем (кредитний договір), сплила позовна давність встановлена ст.257 Цивільного кодексу. Строки позовної давності, щодо кредитного договору від №MKGWSE00000313 від 13.02.2007 року на суму 15000,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 15.02.2010 року закінчилися. З матеріалів справи, вбачається, що з моменту закінчення дії кредитного договору - 15.02.2010 року, до часу звернення банку з вимогою вчинити виконавчий напис і його вчинення 30.06.2017 року - пройшло більше 7 років. Таким чином, виконавчий напис зареєстрований в реєстрі під номером 5407, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 30.06.2017 року після спливу трьох років на пред'явлення права вимоги. Під час судового розгляду не встановлено доказів та підстав про зміну тривалості позовної давності та зупинення її перебігу. Виходячи з вимог зазначених в ст.267 ЦК України, та з врахуванням обставин встановлених по справі, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування наслідків передбачених вказаною нормою, вирішуючи питання визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в наслідок спливу строку позовної давності, про застосування якої заявлено позивачем у спорі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 30.06.2017 року за №5407 слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становлять 640 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved