Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що між АБ «УКРГАЗБАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №042/11/2013/358 від 28 листопада 2013 року відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору є: сума кредиту -200 000, 00 грн., процентна ставка за користування кредитом 16, 00 % річних, за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 16, 00 % річних. Строк повернення кредитних коштів - до 27 листопада 2023 року. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача. Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. У якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки №042/11/2013/358/П від 28 листопада 2013 року з відповідачем [PERSON] . За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Вимоги банку до відповідачів про погашення заборгованості не задоволені, заборгованість не погашена. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов договору, станом на 11 жовтня 2019 року відповідачем не сплачено: - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.04.2015- 27 816, 50 грн.; - заборгованість за кредитом - 189989, 13 грн. Загальна заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 11 жовтня 2019 року складає 217 805, 63 гривень. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вищевказану заборгованість за кредитним договором у сумі 217 805, 63 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3267, 08 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 06 лютого 2020 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, в позові зазначивши, що просить справу розглядати без участі представника позивача, дає згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] повторно не з`явилися у судове засідання, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки до суду не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подали. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 листопада 2013 року між АБ «УКРГАЗБАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №042/11/2013/358 від 28 листопада 2013 року відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору є: сума кредиту -200 000, 00 грн., процентна ставка за користування кредитом 16, 00 % річних, за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 16, 00 % річних. Строк повернення кредитних коштів - до 27 листопада 2023 року. (а.с.13-18). Однак, відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. Станом на 11 жовтня 2019 року відповідачем не сплачено: - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.04.2015- 27 816, 50 грн.; - заборгованість за кредитом - 189989, 13 грн. Загальна заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 11 жовтня 2019 року складає 217 805, 63 гривень. (а.с.6, 7- 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. У якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки №042/11/2013/358/П від 28 листопада 2013 року з відповідачем [PERSON] ( а.с. 19-20). Відповідно до п.п.1.1-1.5 Договору поруки, відповідач [PERSON] зобов`язалася перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі Зобов`язання. Поручитель відповідає по зобов`язаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 554 ч.1 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а за ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту не виконує і має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути у солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 217 805, 63 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ст.ст. 526, 530, 533, 536, 610-612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved