Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він з відповідачем 23.06.2017 року зареєстрував шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружні відносини між ними припинені більше шести місяців тому, спільного господарства з відповідачем не ведуть, мешкають за різними адресами. Основна причина розпаду сім`ї - це постійні суперечки. Внаслідок цього між ними відсутнє взаєморозуміння і довір`я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Крім того, позивач зазначає, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові і поваги, взаємодопомоги та підтримки, на тому, що є моральною основою шлюбу, а він та його дружина не мають наміру зберегти шлюб та подальше їх спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, збереження шлюбу є неможливим. Строк на примирення просить не надавати. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 23.06.2017 року між ним та відповідачем, понесений судовий збір за подання позовної заяви залишити за ним, справу розглядати без його участі, проти заочного рішення суду не заперечує, просить строк на примирення не надавати. Позивач у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглядати без його участі, строк на примирення не надавати, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 3-4). Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, спір про поділ майна подружжя відсутній, спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу відсутній, просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 червня 2017 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 74 (а.с. 6, 15). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 02.11.2017 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 7). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, мешкають за різними адресами, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Спір про місце проживання дитини після розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище - [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved