Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2008 є власником будинку [ADDRESS] . У зазначеному будинку колишнім його власником також зареєстрований з 12.02.2003 і відповідач, з яким позивач не перебуває у родинних відносинах, який з моменту реєстрації за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не оплачує, участі в його утриманні не бере. Посилаючись на вищевказане, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним будинком, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався. З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. На підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2008 позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 7, 9). Право власності позивача на вказане майно 21.05.2008 було зареєстровано Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування (а.с. 8). В силу ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. За змістом цієї правової норми право власника будинку, членів його сім`ї та інших осіб користуватись цим помешканням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок, а із припиненням права власності особи втрачається й право користування приміщенням. Копією будинкової книги, комісійним актом від 15.07.2019 та довідкою Путивльської міської ради від 19.07.2019 № 3998 підтверджено те, що у будинку [ADDRESS] з 20.05.2008 відповідач не проживає, хоча і зареєстрований (а.с. 10-13, 27, 31). Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що ними передбачено право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. За встановлених обставин, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для задоволення позову. У зв`язку із повним задоволенням позову на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved