Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №3844 від 09.12.2013 року. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору ПАТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредиту у розмірі 14000,00 грн. зі сплатою 27,00% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 08.12.2016 року. Як поручитель за виконання [PERSON] договірних зобов'язань перед ПАТ «Державний ощадний банк України» виступили [PERSON] згідно договору поруки №3844/1 від 09.12.2013 р. та [PERSON] згідно договору поруки №3844/2 від 09.12.2013 р. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 06.10.2016 року виникла заборгованість в розмірі 21594,62 грн., яка складається з: 11277,77 грн. - тіло кредиту; 6859,38 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 1737,21 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту; 1137,41 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам; 352,52 грн. - 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 14.11.2016 р.; 230,33 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 14.11.2016 р. Позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості, нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованим, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 21954,62 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просив також стягнути судові витрати, пов'язані з розглядом справи у зв'язку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 630,00 грн.. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи належним чином були повідомлені, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідачів в газеті «Урядовий кур'єр» № 11 від 20.01.2017 року та розміщення інформації про час і місце судового засідання на сторінці Добропільського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). Будь-яких заяв від відповідачів на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобов'язального права. Судом встановлено наступне. 09 грудня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було 4укладено Кредитний договір №34844, за яким останній отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. зі сплатою 27,0 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 08 грудня 2016 року на споживчі цілі (а.с.5-13). Відповідно до п. 3.3.3 договору відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 388,89 грн. та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня місяця наступного за звітним починаючи з 01.01.2014 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, списує в рахунок погашення основної суми заборгованості за кредитом та сплати процентів. Отримання коштів відповідачем підтверджується копією платіжного доручення №3844 від 09.12.2013 року (а.с.25). Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору, проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором. Пунктом 2.4 Кредитного договору передбачено, що детальний розпис сукупної вартості кредиту (у процентному значенні та грошовому виразі) Графік платежів, вид та предмет кожної супутньої послуги, пов'язаної з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладення цього договору та їх обґрунтування визначені в додатках №1 та №2 до цього договору, що є його невід'ємною частиною. Згідно пункту 3.3.2 Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково, відповідно до порядку визначеного цим договором. Відповідно до пункту 3.6.1 Кредитного договору, з метою виконання зобов'язання за цим договором, а також здійснення будь-яких інших платежів за цим договором, та у разі відсутності або недостатності коштів на поточному рахунку, банк має право здійснювати договірне списання з рахунків позичальника у будь-якій валюті в АТ «Ощадбанк» (банку) будь яких платежів, належних до сплати позичальником за цим договором, в тому числі в рахунок погашення порушеного зобов'язання. Згідно пункту 4.2.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договору. Пунктами 4.3.1;4.3.3-4.3.5 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов'язання; у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором; у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього договору. Згідно пункту 5.1 Кредитного договору, виконання позичальником зобов'язань за цим договором (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується порукою [PERSON] та [PERSON] В забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором №3844 від 09.12.2013 року було укладено договори поруки №3844/1 від 09.12.2013 року з [PERSON] (а.с.14-19) та №3844/2 від 09.12.2013 року з [PERSON] (а.с.20-24), за якими [PERSON] та [PERSON] відповідно є поручителями [PERSON] і відповідно до умов договорів поручителі [PERSON] та [PERSON] зобов'язались відповідати перед кредитором солідарно з боржником [PERSON] за виконання в повному обсязі зобов'язання, що випливають з умов кредитного договору. Відповідач станом на 06.10.2016 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 18137,15 грн., яка складається з: 11277,77 грн. - заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) 6859,38 грн. - заборгованість за процентами. Вищевказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.33). За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст..625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачами встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів Згідно з ч. 1,3 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Стаття 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Вказана правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6-49 цс12, 6-100 цс14, № 6-113цс14 від 01.10.2014 року. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати нараховані на прострочену суму боргу (тіла кредиту) та прострочених процентів та 3% річних за простроченим кредитом та простроченими процентами, надавши відповідний розрахунок (а.с.2-4). Наданий розрахунок суд вважає правильним. З розрахунку вбачається, що: 1737,21 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту; 1137,41 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам; 352,52 грн. - 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 14.11.2016 р.; 230,33 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 14.11.2016 р. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 21594,62 грн., яка складається з: 11277,77 грн. - заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) станом на 06.10.2016 рік 6859,38 грн. - заборгованість за процентами станом на 06.10.2016 рік 1737,21 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту (за період з 01.09.2014 року по 14.11.2016 року); 1137,41 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам (за період з 02.09.2014 року по 14.11.2016 року); 352,52 грн. - 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.09.2014 р. по 14.11.2016 р.; 230,33 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.09.2014 р. по 14.11.2016 р. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: partial