Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2012р.було розірвано. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2011р. відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2011р. до повноліття дитини. 25.07.2011р. виконавчий лист надійшов на виконання до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві. 10.08.2011р. на адресу ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві надійшла заява від відповідачки про повернення виконавчого документа без виконання. 23.04.2014р. відповідачка звернулася до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві з заявою про виконання виконавчого листа про стягнення з позивача аліментів. На підставі даного звернення державний виконавець провела розрахунок по аліментах з 01.01.2011р. по 01.10.2014р. та нарахувала заборгованість в сумі 51 007,25 грн. Позивач стверджує, що всі три роки до повторного звернення відповідачки з заявою про виконання виконавчого листа він постійно надавав фінансову допомогу на дитину, крім того до 07.12.2012р. (до моменту розлучення) сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, спільно виховували свою дитину, а тому позивач вважає, що розрахунок заборгованості потрібно проводити з часу подання заяви, а саме з 24.03.2014р. Просить зменшити заборгованість по аліментам на 40 937,75 грн. та зобов`язати ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві здійснити перерахунок заборгованості по аліментам шляхом виключення з розрахунку період з 01.01.2011р. до 24.03.2014р. (до моменту звернення на виконання виконавчого листа). В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги за вищевикладеними обставинами та просили їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що позивач з моменту винесення рішення про стягнення аліментів матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав та аліменти не сплачував. Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2012р шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2011р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 18.01.2011р. щомісячно і до її повноліття. Згідно довідки-розрахунку № 319/5 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на червень 2014р. складає 47 678,00 грн. та довідки-розрахунку від 05.09.2014р. заборгованість за липень-серпень-вересень 2014р.р. становить 4 229,25 грн., а всього заборгованість становить 51 907,25 грн. Відповідно до довідки від 22.01.2015р. боржник [PERSON] працює на посаді електрогазозварника в ТОВ «Науково-дослідний інформаційний центр «Арматом» з 28.07.2014р. та з липня 2014р. розпочалося утримання аліментів з боржника. Згідно ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Як вбачається з матеріалів цивільного позову позивач пред`явив позов до відповідача про зменшення розміру аліментів, але обов`язки зменшити заборгованість та здійснити її перерахунок поклав на третю особу Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, тоді як згідно вимог ЦПК України вимоги ставляться до відповідача по справі. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги не обгрунтовані на законі та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed