Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 11.11.2013р. між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., за № 12955, відповідно до якого відповідач отримав гроші в сумі 251600,00 грн., що еквівалентно 30683 доларам США за комерційним курсом, встановленим на день посвідчення договору, що становить 8,20 грн. за 1 долар США, зі строком виплати боргу до 11.11.2014 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно, починаючи з наступного, не пізніше 11 числа кожного місяця у розмірі не менше ніж 6806,00 грн., що еквівалентно 830 доларів США за комерційним курсом, встановленим на день посвідчення договору, що становить 8,20 грн. за 1 долар США. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики відповідач передала позивачу [PERSON] в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві приватної власності. Відповідний договір іпотеки був укладений 11.11.2013р. і посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., за № 12956. Прийняті на себе зобов'язання за договором позики відповідач до теперішнього часу не виконала, в результаті чого станом на 23.02.2015р. утворилася заборгованість в розмірі 1 433 537,39 грн., яка складається з суми основного боргу за договором позики - 1 024 812,00 грн.; 3% річних з простроченої суми - 36 976,67 грн.; інфляційні витрати - 371 748,52 грн. В рахунок погашення вказаної заборгованості просить звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру [ADDRESS], шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною не нижче ринкової. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3 654,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутність суду не надала. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Суд встановив, що 11.11.2013р. між сторонами був укладений договір позики, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. за № 12955, згідно з яким відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 251 600,00 грн., що еквівалентно 30 683 доларам США за комерційним курсом, встановленим на день посвідчення договору, що становить 8,20 грн. за 1 долар США, з погашенням боргу щомісячно, починаючи з наступного місяця, не пізніше 11 числа кожного місяця у розмірі не менше ніж 6 806,00 грн., що еквівалентно 830 доларів США за комерційним курсом, встановленим на день посвідчення договору, що становить 8,20 грн. за 1 долар США, з кінцевим строком погашення до 11.11.2014 року (п.1 Договору). Відповідно до п.2 цього договору виконання зобов'язання за договором має бути здійснено готівкою у межах міста Запоріжжя за місцем проживання позикодавця у національній валюті Україні - гривні, але у сумі, еквівалентній сумі доларів США по середньому курсу продажу доларів США приватним особам комерційними банками м.Запоріжжя на день розрахунку. Відповідно до п.4 цього ж договору при неповерненні суми позики своєчасно (тобто до 11.11.2014р.) або порушенні позичальником термінів сплати щомісячних платежів позикодавець вправі буде пред'явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення йому частини позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох відсотків неустойки від простроченої суми за кожний день прострочки. Відповідно до п.7 договору після повернення позики в повній сумі позикодавець повинен повернути позичальнику розписку. Наявність розписки у позичальника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Без цієї розписки борг вважається таким, що не повернутий. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики між сторонами 11.11.2013р. було укладено іпотечний договір, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. за № 12956 відповідно до якого відповідач [PERSON] передала позивачу [PERSON] в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,34 кв.м., житлова площа 39,1 кв.м., яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно САВ № 244218, виданого УЖГ Запорізької міської ради 25.05.2007р.. Відповідно до п.10 цього договору в разі невиконання позичальником в строк до 11.11.2014р. зобов'язання, сторони домовились про те, що звернення стягнення та реалізація заставленого майна в разі звернення стягнення на нього може бути здійснено шляхом, передбаченим законом України «Про іпотеку». Відповідно до п.12 цього договору порядок реалізації предмета іпотеки для погашення заборгованості за основним зобов'язанням визначається іпотеко держателем та може здійснюватися як із залученням іпотекодавця, так і без нього, всіма можливими способами, зокрема, через аукціони, біржі тощо. Прийняті на себе зобов'язання за договором позики відповідач [PERSON] не виконала, в результаті чого станом на 23.02.2015р. утворилася заборгованість в розмірі 1 433 537,39 грн., яка складається з суми основного боргу за договором позики - 1 024 812,00 грн.; 3% річних з простроченої суми - 36 976,67грн.; інфляційних витрат - 371 748,52 грн. Згідно ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ч.1 ст.589 ЦК України). Згідно ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором чи законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 39 вказаного закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] порушила узяті на себе за договором позики від 11.11.2013р. зобов'язання та у визначений договором строк не повернула позивачу грошові кошти, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 1 433 537,39грн. Цю обставину, а також розмір заборгованості відповідач не оспорила, в судове засідання взагалі не прибула та письмових заперечень проти позову не подала. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики відповідно до вищевказаних вимог діючого законодавства та умов укладеного між сторонами іпотечного договору від 11.11.2013р. є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин суд вважає можливим звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності відповідачу, визначивши відповідно до ст.591 ЦК України та ст.39 Закону України «Про іпотеку», що звернення стягнення здійснюється шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження». За рахунок коштів, отриманих від реалізації цього предмету іпотеки, підлягають задоволенню вимоги позивача [PERSON] за договором позики від 11.11.2013 року, в загальній сумі 1 433 537,39 грн., що складається з суми основного боргу за договором позики - 1 024 812,00 грн.; 3% річних з простроченої суми - 36 976,67грн.; інфляційних витрат - 371 748,52 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1433,54грн., і з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2220,46грн., виходячи з того, що загальний розмір судового збору за подання даного позову повинен складати 3654,00грн.

Outcome: approved