Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №500.9 від 02.04.2012 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 24000 гривень під 36% річних зі строком кредитування у 24 місяці, при цьому відповідач зобов'язався повернути ці грошові кошти, здійснюючи погашення заборгованості та сплачуючи проценти за користування кредитними ресурсами. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача [PERSON] станом на 18.06.2013 року заборгованість становить 28900 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот) гривень 76 копійки, з яких: 18513,67 грн. - заборгованість по кредиту, 4404,81 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5982,28 грн. - пеня. Також позивач зазначив, що відповідач [PERSON] за вказаним кредитним договором виступив поручителем та зобов'язався сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, тому позивач вимагає стягнути суму боргу з відповідачів у солідарному порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином за місцем їх реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не звертались. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, не обмеженого у такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №500.9 від 02.04.2012 року, за яким останній отримав кредит у розмірі 24000 гривень під 36% річних зі строком кредитування у 24 місяці, при цьому відповідач зобов'язався повернути ці грошові кошти, здійснюючи погашення заборгованості та сплачуючи проценти за користування кредитними ресурсами. Умови договору відповідач [PERSON] не виконує і, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 18.06.2013 року заборгованість становить 28900 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот) гривень 76 копійки, з яких: 18513,67 грн. - заборгованість по кредиту, 4404,81 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5982,28 грн. - пеня. Згідно Договору поруки №249273-ДП1 від 02.04.2012 року, співвідповідач [PERSON] виступив поручителем за даним договором, при цьому умови договору поруки передбачають відповідальність поручителя перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. Наданий розрахунок заборгованості відповідачами не оспорювався. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути у солідарному порядку всю суму заборгованості за договором відповідно до наданого розрахунку. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню у рівних частках на користь позивача сплачені ним судові витрати у розмірі 289,01 грн. судового збору.

Outcome: approved