Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача посилаючись на те, що 03 липня 2013 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яку він прийняв. Позивач не має можливості отримати свідоцтво про спадщину на земельні ділянки, що належали спадкодавцю, через втрату державного акту, тому вимушений звернутися до суду про визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача надав суду заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Спадкодавець [PERSON] померла 03 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 211915, виданим 06 липня 2013 року виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], що підтверджується заповітом від 19 лютого 2002 року, зареєстрованим в реєстрі за №25. Того ж дня відкрилась спадщина, до складу якої увійшли усі права та обовязки, що належали останній на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема, на земельні ділянки , площами 0,67 га та 0,10 га, розташовані на території с.Вільховець Новоушицького району Хмельницької області . Постановою приватного нотаріуса [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки розміром 0,77 га., які знаходиться на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області після смерті [PERSON], яка померла 03 липня 2013 року в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу №903/01-16 від 31 жовтня 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 03 липня 2013 року заведена за № 459-2016 06 жовтня 2016 року, спадкоємець за заповітом [PERSON] Згідно з витягом з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області [PERSON] є власником земельних ділянок згідно з державним актом серії І-ХМ № 025363 від 20 травня 2002 року, площею 0,67 га та 0,10 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, вартість яких становить 21169,45 грн. Відповідно до оголошення розміщеного в газеті «Наддністрянська правда» державний акт серії І-ХМ № 025363 на право власності на земельну ділянку виданий на імя [PERSON] вважати недійсним. Рішенням Новоушицького районного суду №680/691/16-ц від 02 вересня 2016 року [PERSON], як спадкоємцю за заповітом визначено додатковий строк в 2 місяці для подання заяви на прийняття спадщини. Стаття 152 Земельного кодексу України передбачає, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На даний час виготовити правовстановлюючі документи на вказане майно неможливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент смерті. Відсутність правовстановлюючого документа стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на право на земельну ділянку\~згідно із заповітом після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені у позовній заяві, а отже він як спадкоємець за заповітом має право на земельні ділянки після [PERSON] Зібрані по справі докази вказують, що померлій належав державний акт на право власності на земельні ділянки серії І-ХМ № 025363 від 20 травня 2002 року, площами 0,67 га, кадастровий номер 68:233:86500:05:001:1291, та 0,10 га, кадастровий номер 68:233:86500:05:001:0620, спадщина не визнана відумерлою, позивач є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину, право спадкоємця не припинено, відповідно до ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадкове майно, а згідно зі ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. Згідно з ч.4\~ ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним право власності на право на земельні ділянки чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави\~ підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved