Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на поважність причини пропущеного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому просив визначити для цього додатковий строк. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачі подали заяву про визнання позову, просили розглядати справу за їх відсутності. розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 05 лютого 2008 року [PERSON] склала заповіт на позивача, яким заповідала останньому свою земельну ділянку площею 0,8332 га, кадастровий номер 322188000031650471, що знаходиться на території Новопетівської сільської ради Вишгородського району, Київської області. Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 259046 виданого 02 листопада 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,8332 га, кадастровий номер 322188000031650471, цільове призначення для ведення товарного сільського виробництва, що знаходиться на території Новопетівської сільської ради Вишгородського району, Київської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 липня 2008 року. Згідно довідки Новопетрівської сільської ради Вишгородського району, Київської області № 198 від 25 лютого 2019 року на день смерті [PERSON] разом з нею проживали її чоловік [PERSON] , свекруха [PERSON] , та дочки [PERSON] та [PERSON] Від імені сільської ради заповітів посвідчено не було. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Мазур Р.Л. №17/01-16 від 07 березня 2019 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] , встановлений ст. 1270 ЦК України. Позивач відповідно до вимог ст. 1234 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, який звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в 07 березня 2019 року, після збігу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини згідно вимог ст. ст. 1268-1270 ЦК України. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи № 05/2019 від 07 березня 2019 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] , першої черги, однак з заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертались. Зі справи встановлено, що позивач не є спадкоємцем [PERSON] за законом й разом з нею не проживав, а тому йому не було відомо про наявність складеного на його ім`я заповіту на земельну ділянку. Як стверджується в позовній заяві на початку березня 2019 року позивачу зателефонувала дочка [PERSON] - [PERSON] й повідомила, що при проведенні ремонту в будинку, вона знайшла заповіт матері складний на його ім`я. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1272 ЦК України в разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини, за позовом спадкоємця суд вправі визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори суд вважає поважними, що вбачається із вказаних вище документів. Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом є додатковий строк у два місяці. Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, заявлене позивачкем право підлягає визнанню, а пред`явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved