Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 04.05.2011 року відповідач став клієнтом банківської установи та отримав кредит в розмірі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При отриманні кредиту позичальник брав на себе зобов'язання погашати кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, передбачені «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою». Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.10.2016 року нарахована заборгованість в розмірі 22338,06 грн., з яких 5751,79 грн. заборгованість за кредитом; 4988,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 8707,56 грн. пеня за прострочене зобов»язання, 1350,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500, 00 грн. штраф (фіксована частина); 1039,91 грн. штраф (процентна складова). На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 22338,06 грн., поклавши на відповідача судові витрати. Представник позивача у судове засіданні не з'явився, при поданні позову заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з»явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій визнала позов частково, факту укладення кредитного договору, отримання коштів та наданих позивачем розрахунків заборгованості не оспорює. Просила зменшити розмір пені, оскільки вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працевлаштована, проживає з сином, який є інвалідом дитинства. Просила розглядати справу за її відсутності. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлялись про дату розгляду справи, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти в розмірі та на умовах, вказаних у договорі, а позичальник зобовязується повернути кредит та виплатити відсотки, встановлені договором. Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.06.2012 року, Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобовязання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору договору про відкриття кредитної лінії. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 04.05.2011 року відповідач звернулась до банку із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В заяві зазначено, що банківські послуги надаються відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, з якими позичальник ознайомлений та згодний. Бажаний кредитний ліміт 10000,00 грн (а.с.12). Таким чином суд встановив, що відповідач уклав з позивачем кредитний договір, який є договором приєднання на умовах, визначених позивачем. Відповідно до зазначених Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісію (п. 2.1.1.5.5), за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов»язань позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. та 5% від суми заборгованості(п. 2.1.1.7.6). П.2.1.1.8.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що відповідний картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви утримувача картки. (а.с.15-48) Згідно з доданими до матеріалів справи банківськими документами, відповідачу був наданий кредитний ліміт в розмірі 8000,00 грн. з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідач користувалась кредитною лінією, періодично знімаючи різні суми, також є дані про часткове погашення кредиту та відсотків, але відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував кошти за користування кредитом, останній платіж здійснений 03.03.2016 року, в зв'язку з чим станом на 30.10.2016 року нарахована заборгованість по кредиту в розмірі 22338,06 грн., з яких 5751,79 грн. заборгованість за кредитом; 4988,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 10057,56 грн. пеня, 1539,91 штрафні санкції (а.с. 6-10). Даних про закриття карткового рахунку та припинення дії укладеного між сторонами договору суду не надано. Також сторони не заявляли про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, тому вказане питання судом не розглядається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно умов договору. Перевіривши надані позивачем розрахунки суми заборгованості за кредитним договором, суд дійшов до висновку про їх обґрунтованість. Всі нарахування здійснені відповідно до умов укладеного між сторонами договору кредитування. Суд враховує, що відповідач суми нарахувань не оспорює, але заявлене клопотання про зменшення розміру пені, пред»явленої до стягнення . Розглянувши заявлені вимоги в частині стягнення пені за невиконання грошового зобовязання в сумі 10057,56 грн., суд встановив наступне. Згідно з п. 2.1.1.12.2.2, 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, за порушення строків погашення заборгованості, банком нараховується пеня в розмірах, зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Із розрахунків розміру пені, предявленої позивачем до стягнення, вбачається, що пеня розрахована із суми всієї заборгованості за кредитом. За положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналіз зазначеної правової норми свідчить про те, що судом може бути самостійно зменшений розмір неустойки, який предявляється до стягнення, при наявності для цього певних підстав. При визначенні розміру пені, яка має бути стягнута з відповідача за неналежне виконання зобовязання, суд враховує, що розмір нарахованої позивачем пені (10057,56 грн.) перевищує розмір заборгованості за кредитом (5751,79 грн.), суд також враховує, що позивачем тривалий час не здійснювались заходи щодо витребування з відповідача заборгованості за кредитним договором, сума пені нарахована зі всієї суми простроченого грошового зобовязання, яка виникла за період з 2011 по 2016 рік, суд приймає до уваги наявність санкцій у вигляді двох видів штрафів. Які сумарно становять 1539,91 грн. Суд також враховує, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі. Не має постійного місця роботи, проживає одна із сином, який є інвалідом третьої групи з дитинства, на підтвердження чого відповідачем надані відповідні довідки. Оцінивши в сукупності всі обставини, які мають значення для розгляду справи по суті, враховуючи відсутність у позові посилань на реальні збитки, понесені позивачем через невиконання відповідачем грошового зобовязання в обґрунтування розміру пені, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 5000,00 грн. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт існування між сторонами договірних кредитних зобов»язань на певних умовах, суду не надано будь яких доказів щодо припинення або розірвання укладеного між сторонами договору, сторонами не заявлялось про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, позивачем надані належні докази на підтвердження надання відповідачу кредитних коштів та надані докази на підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов»язань, приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позов в частині заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, не оспорював нарахованої суми заборгованості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 17280,50 грн., зменшивши розмір пені, пред»явленої до стягнення з 10057,56 грн. до 5000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідача судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи: 1378,00 грн. сплаченого судового збору (а.с.1).

Outcome: partial