Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення з неї переплаченої суми по аліментах на утримання повнолітньої дочки [PERSON] за період з грудня 2016 року по березень 2017 року на загальну суму 9224,29 гривень, оскільки як йому стало відомо у березні 2017 року, дочка припинила навчання і була відрахована за власним бажання 29.11.2016 року, проте у Державну виконавчу службу на відповідач ні третя особа не повідомила і з його пенсії та заробітної плати безпідставно утримувались аліменти. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, суду дав пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві, просив стягнути переплачену суму аліментів. З квітня 2017 року відповідно наданої довідки з нього аліменти припинено стягувати. Відповідач не визнала позовні вимоги, надала суду письмові пояснення. Суду пояснила, що оскільки дочка часто хворіла, то вони були змушені написати заяву про відрахування з медичного коледжу, чому не повідомила відповідача та виконавчу службу не змогла пояснити. Третя особа підтримала відповідача, просила відмовити позивачу, оскільки його позов безпідставний. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно рішення Славутицького міського суду від 15.12.2015 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дочки, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 17 вересня 2015 року до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. З довідки від 20.03.2017 року №130 Чернігівського базового медичного коледжу Чернігівської обласної ради вбачається, що [PERSON] дійсно навчалась у Чернігівському базовому медичному коледжі Чернігівської обласної ради з 01.09.2014 року по 24.11.2016 року за спеціальністю «Сестринська справа» за держзамовленням. Відповідно наказу №110-С від 29.11.2016 року відрахована за власним бажанням(а.с.9). З інформації Славутицького міського відділу Державної виконавчої служби від 07.04.2017 року №793 вбачається, що у їх відділені на виконанні перебуває виконавчий лист №377/1071/15-ц про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до закінчення нею навчання. Аліменти з [PERSON], утримувались із пенсії і заробітної плати. За період з грудня 2016 року по березень 2017 року з УПФУ м. Славутича були утримані аліменти на загальну суму 4055 гривень 52 копійки. З ДСП «ЧАЕС» за період з грудня 2016 року по лютий 2017 року були утримані аліменти на загальну суму 5168гривень 77 копійок, всього 9224 гривні 29 копійок. В силу ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В даному випадку з відрахуванням третьої особи з учбового закладу, припиняються правові підстави стягнення аліментів з відповідача. Встановлення законом того, що зазначені обставини припиняють право на отримання аліментів, покладає обов,язок на одержувача аліментів довести до відома виконавчої служби про зміни, які відбулися в соціальному стані її дочки і заявити про відмову від подальшого отримання аліментів. Невиконання цього обов,язку ставить одержувача аліментів у стан правопорушника і розцінюється подальше отримання аліментів як безпідставне збагачення. Тобто з моменту відрахування дочки з учбового закладу, у відповідача припиняється право на отримання аліментів. Проте відповідачка у добровільному порядку не звернулася до виконавчої служби з вимогою про припинення утримання аліментів з позивача на утримання повнолітньої дочки і тому позивач правомірно звернувся з даною вимогою до суду. Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Стаття 1215 ЦК України\~встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так відповідно до п.1 ч. 1.\~ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: зокрема аліменти, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки з часу відрахування повнолітньої дочки позивача і відповідача, в даному випадку з 29.11.2016 року відпала правова підстава для стягнення аліментів, виплачені грошові суми це вже не аліменти, а тому відповідно до статті 1212 ЦК України підлягають поверненню як такі, що одержані без достатньої правової підстави. Оскільки відповідач зобов,язана була повідомити Державну виконавчу службу про правові підстави припинення стягнення аліментів з позивача. На підставі наведеного заслухавши сторони, дослідивши матеріали по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, заперечення відповідача і третьої особи в даному випадку судом не приймаються до уваги, оскільки вони є безпідставними. В силу ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд стягує усі понесені судові витрати з іншої сторони.

Outcome: approved