Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору дарування житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Синельниківського управління юстиції Лівінською Л.М., 19.06.1967 року Р № 1622, зареєстрованого в Синельниківському інвентарбюро 10.12.1982 року за № 2381/14, вона є власником вказаного житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] На початку вересня 2010 року до неї приїхав її онук, [PERSON], який на той час проживав в Російській Федерації зі своєю матір'ю громадянкою Росії. 07.10.2010 року [PERSON] отримав паспорт громадянина України та за її згодою був зареєстрований за місцем проживання у її домоволодінні за вище вказаною адресою. У зв'язку з тим, що матір її онука проживає в Російській Федерації вона запропонувала онукові переїхати до Росії та прийняти громадянство Росії. З цією ціллю її онук відмовився від громадянства України, та оформив документи на ПМП. Після отримання цього [PERSON] виїхав до Російської Федерації, де був, згідно довідки посвідченої нотаріусом Домодєдовського нотаріального округу Лобановою М.М., звернувся до міграційної служби Росії з проханням прийняття російського громадянства. Після проходження процедури вступу у громадянство Росії 07.08.2013 року [PERSON] отримав паспорт громадянина Росії в якому значиться відмітка про реєстрацію постійного місця проживання, мікрорайон Білі Стовпи, [ADDRESS]. З того часу її онук постійно проживає в Російській Федерації до України не приїздив жодного разу, тому в неї виникла необхідність зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за її адресою у зв'язку з прийняттям громадянства іншої держави, та реєстрації там місця проживання. Коли вона звернулася до Відділу міграційної служби Синельниківського МВ України, вона отримала відмову у знятті [PERSON] з реєстрації місця проживання з причини, яка вказана у відповіді, а саме: Синельниківський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не має законних підстав для зняття з реєстраційного обліку громадянина Російської Федерації [PERSON], [INFO]. Таке рішення начальника Синельниківського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області є незаконним. Вважає, що [PERSON] прийнявши громадянство Російської Федерації втратив право користування житловим приміщенням та потребує негайного зняття з реєстрації місця проживання за її адресою. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою, [ADDRESS]; Зобов'язати відповідача Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області вчинити дію по зняттю з реєстрації місця проживання громадянина Російської Федерації, [PERSON] за місцем проживання [ADDRESS] Позивач до початку відкритого судового засідання надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у відкрите судовому засідання не завився з невідомих суду причин. Таким чином суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Згідно договору дарування житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Синельниківського управління юстиції Лівійською Л.М., 19.06.1967 року Р № 1622, зареєстрованого в Синельниківському інвентарбюро 10.12.1982 року за № 2381/14, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідно паспорта РФ [NUMBER] [PERSON], [INFO], народився в м.Синельникове Дніпропетровської області, є громадянином Російської Федерації та зареєстрований 13 квітня 2013 року в [ADDRESS] Згідно довідки, виданої квартальним комітетом № 16 від 18 березня 2016 року [PERSON], [INFO] проживає по [ADDRESS] та разом з нею зареєстрований [PERSON], [INFO], який з жовтня 2010 року за даною адресою не проживає. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, судом встановлено, що зазначена у позовній заяві квартира дійсно належить позивачу, однак у ньому по теперішній час зареєстрований відповідач. Із вищевикладеного вбачається, що відповідач дійсно не проживає більше одного року за адресою реєстрації без поважних причин, зареєстрований з 2013 року в РФ та є громадянином Російської федерації., створює перешкоди у здійсненні позивачами їх права користування та розпоряджання належною їй будинком, тому, суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а позов підлягає задоволенню. Однак, позовні вимоги в частині зобов'язання ГУДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: Дніпропетровська обл., [ADDRESS] [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки втрата права користування житловим приміщенням за законом передбачає зняття уповноваженим на це органом особи з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: partial