overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], вказуючи, що в її квартирі прописані відповідачі, але ніколи не проживали. Позивач та його представник в судовому засіданні на задоволенні позову наполягають, просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], вказуючи, що в її квартирі прописані відповідачі, але ніколи не проживали. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, про день слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Запорізька правда» № 26-27 (23407-23408) від 06.03.2014 р. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі заповіту від 14.09.2012 р. /а.с. 7/. Згідно копії довідки ТОВ «Житломасив» від 22.11.2013 р. /а.с. 14/ [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки ТОВ «житломасив» від 22.01.2014 р. № 88 /а.с. 31/ в житловому будинку [ADDRESS] відсутній старший по будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка позивача. Тітка позивача залишила йому квартиру. В квартирі ніхто не проживає. [PERSON] вона ніколи не бачила, [PERSON] в квартирі не проживає вже більше 2 років, до цього він приходив та уходив, але не жив в квартирі. Він просто приходив до матері, але там не жив. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка позивача. [PERSON] в квартирі вона ніколи не бачила. [PERSON] живе десь в своєму будинку, інколи приходив в гості, але в квартирі ніколи не жив. [PERSON] роки 2 вона вже не бачила. В судовому засіданні було встановлено, що з 2012 р. і по теперішній час відповідачі в кватирі не проживають. З цього часу вони в будинку не з'являлися, вселятись не намагалися, претензій не пред'являли. В силу того, що відповідачі прописані в квартирі, але в ній не проживають, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачі без поважних причин не проживають в квартирі більш ніж шість місяців та можуть бути визнані втратившими право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаного житла, в ньому зареєстровані відповідачі, які з 1991 року за місцем реєстрації не проживають, їх речей та іншого майна в будинку немає, кошти за комунальні послуги не сплачують, витрат по утриманню будинку не несуть. Усі витрати, пов`язані з утриманням будинку, у тому числі й оплату комунальних послуг, несе лише він. Реєстрація відповідачів обмежує право користування позивача зазначеним будинком, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомої суду причини, про день слухання справи були повідомленні належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2019 позивач є власником будинку [ADDRESS] ./а.с.12/ Дана обставина підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 171962611 та копією технічного паспорту від 05.11.2016 /а.с.13, 15-18/. Згідно довідки з місця проживання відповідачі фактично не проживають за місцем реєстрації з 1991року ./а.с.14/. Згідно довідок виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ./а.с.25-28/. Отже, судом встановлено, що відповідачі у вказаному будинку фактично не проживають, в ньому не з`являлись, вселятись не намагались, претензій не пред`являли. В силу того, що відповідачі прописані в будинку, але в ньому не проживають, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачі без поважних причин не проживають в будинку більш ніж шість місяців та можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаного житла, в ньому зареєстровані колишня власниця цієї квартири [PERSON] та її син [PERSON] , але вони з 2010 року фактично не проживають за вказаним місцем реєстрації. Усі витрати, пов`язані з утриманням квартири, у тому числі й оплату комунальних послуг, несе лише позивач. Реєстрація відповідачів обмежує його право користування зазначеним житлом, зокрема отримання субсидій на утримання квартири, тому він вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомої суду причини, про час, дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 81157070 від 24.02.2017, договору купівлі-продажу квартири від 24.02.2017/а.с.12-13/. Відповідно довідки, виданої старшою по будинку та засвідченої директором ТОВ «ПБК «АКВА-БУД» від 25.03.2019, [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - не проживають з 2010 року /а.с.17/. Отже, судом встановлено, що відповідачі у вказаній квартирі фактично не проживають, в ній не з`являлись, вселятись не намагались, претензій не пред`являли. В силу того, що відповідачі прописані в квартирі, але в ній не проживають, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачі без поважних причин не проживають в квартирі більш ніж шість місяців та можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки вони в ній не мешкають з 1999 року. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, представник позивача надав заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглядати за їх відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.1999 року належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі по справі, але з квітня 1999 року вони у квартирі не мешкають, їх особисті речі в ній відсутні, в добровільному порядку не знімаються з реєстрації. Зазначене підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] від 01.09.2017 року. Усі витрати по утриманню житла та сплати комунальних послуг виконує лише позивач. Збереження реєстрації відповідачів змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню належним майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а сааме: квартирою № 11 в буд. 8 по вулиці Гаршина у місті Харкові. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Разом з ним за вказаною адресою прописана його онука [PERSON], але з листопаду 2013 р. відповідачка за вказаною адресою не мешкає. З онукою він не спілкується, та йому не відомо де вона мешкає на теперішній час. \~\~\~\~\~\~\~ \~Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, через оголошення у газеті «Слобідський край». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Судом встановлено, що [PERSON]. є законним власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого державним нотаріусом [PERSON] 21.04.2000 р. під № 4-1997. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 04.04.2015 р. (а/с 6) вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: власник [PERSON], [INFO] з 10.10.1997 р., онука [PERSON], [INFO] з 15.04.2010 р. \~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~З листопада 2013 року відповідачка [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, комунальні послуги не сплачує. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України позивач, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст.71 ЖК України втратившим право на жиле приміщення можуть бути визнані наймач або члени його сімї, які не проживають в квартирі понад шість місяців без поважних причин. Таким чином суд доходить до висновку, що відповідачка більш як 6 місяців в квартирі № 11 не мешкає, нею не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, а тому згідно ст. 72 ЖК України її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. Свій позов мотивує тим, що він є власником вказаного будинку, а відповідачка з 2015 року була зареєстрована в будинку як квартирантка, що підтверджується довідкою Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Однак у вказаному будинку [PERSON] не проживає з 2015 року, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку. Речей відповідачки в будинку немає, претензій щодо проживання в будинку вона не пред'являє. Реєстрація відповідачки унеможливлює реалізацію права позивача на отримання державної допомоги у вигляді субсидії, тому позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомої суду причини, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником будинком [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі - продажу житлового будинку та копією технічного паспорту на будинок /а.с.6, 7-9/. Як зазначив позивач, відповідачка є квартиранткою вказаного будинку, але з 2015 року за зазначеною адресою не проживає, будь - яких її особистих речей в будинку немає. Відповідно до довідки № 1169 від 12.06.2018, виданої Новобогданівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2015 року і по теперішній час. Отже, судом встановлено, що відповідачка у вказаному будинку не проживає. В силу того, що відповідачка зареєстрована в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачка без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка зареєстрована в його будинку, але в ньому не проживає, самостійно з реєстрації не знімається, чим перешкоджає йому, як власнику, у користуванні своїм будинком. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відзив на позов не подала, а тому, приймаючи до уваги заяву позивача, вважаю можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а ч. 1 ст. 319 вказаного Кодексу передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , про що свідчить договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Калашніковою Н.М. 10 березня 1995 року (а.с.9-10) Відповідачка по справі 27.11.2000 року була зареєстрована у вищезазначеному будинку, про що свідчить адресна довідка відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 26.06.2019 року (а.с.23), але не проживала в ньому з дати реєстрації по теперішній час, про що свідчать акти про не проживання, складені депутатом Граденицької сільської Ради, Біляївського району Одеської області від 01.08.2018 року, 13.11.2018 року та 01.03.2019 року (а.с.17-19), а також довідка Граденицької сільської Ради Біляївського району Одеської області № 1128 від 06.06.2019 року (а.с. 13). Враховуючи те, що відповідачка зареєстрована, але з 27.11.2000 року не проживає без поважних причин в буд. [ADDRESS] , а тому має бути визнана такою, що втратила право користування вказаним будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 30 у житловому будинку № 63 по вул. Героїв України в м. Мелітополі Запорізької області, вказуючи, що саме він є власником зазначеної квартири. У вказаній квартирі протягом деякого часу проживали та були зареєстровані позивач та відповідачка [PERSON]. Однак з 01 лютого 2016 року [PERSON] не проживає, особистих речей відповідачки в квартирі немає. Її теперішнє місцезнаходження позивачу невідомо. Позивач самостійно несе усі витрати, повязані з утриманням квартири, в тому числі по сплаті комунальних послуг. Тому позивач вимушений звернутися до суду. Тому позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не зявилися, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення у справі, у випадку неявки відповідача в судове засідання, не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та у звязку з неявкою відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступними підставами. Позивачу належить на праві приватної власності квартира № 30 у житловому будинку № 63 по вул. Героїв України в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 03.07.2007 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майно щодо обєкта нерухомого майна від 01.03.2017 року. Судом встановлено, що відповідно до повідомлення відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 10.01.2017 року № 64 місце проживання відповідачки [PERSON], [INFO] було зареєстровано за адресою: [INFO]. 20.10.2016 року знято з реєстрації за повідомлення. З лютого 2016 року по теперішній час відповідачка не мешкає за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка старшої по будинку [PERSON], засвідчена директором КП Житломасив [PERSON] від 30.08.2016 року. Згідно з частиною 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час [PERSON], [INFO], знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (ще 20.10.2016 року), що свідчить про відсутність самого предмету позову, відповідно підстави для задоволення позову -відсутні.

Outcome: dismissed