Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 2721,69 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 січня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та позивачем був укладений кредитний договір № 1351 на суму 5000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних. 10 червня 2011 року Біляївським районним судом Одеської області ухвалено рішення по цивільній справі № 2-1169/2011 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого з [PERSON], [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» було стягнуто заборгованість в розмірі 12275,01 гривень. Через невиконання [PERSON] своїх зобовязань перед Банком за кредитним договором № 1351 від 19 січня 2007 року часткова заборгованість (з урахуванням рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 червня 2011 року) станом на 11 травня 2016 року складає 2721,69 гривень. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та положень ЦПК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі. (а.с. 31). Відповідач, яка належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, з невідомих суду причин, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. (а.с. 24-25,30). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 січня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та позивачем був укладений кредитний договір № 1351 на суму 5000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних. (а.с. 4-5). 10 червня 2011 року Біляївським районним судом Одеської області ухвалено рішення по цивільній справі № 2-1169/2011 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого з [PERSON], [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» було стягнуто заборгованість в розмірі 12275,01 гривень. (а.с. 11). Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Через невиконання [PERSON] своїх зобовязань перед Банком за кредитним договором № 1351 від 19 січня 2007 року часткова заборгованість з урахуванням рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 червня 2011 року станом на 11 травня 2016 року складає 2721,69 гривень, з яких: прострочені проценти за користування кредитом 1447,40 грн., пеня за прострочені проценти за користування кредитом 718,87 грн., сума інфляційних втрат від прострочених сум кредиту 415,77 грн., 3% річних від прострочених сум по кредиту (а.с. 6-10). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення вказаних вимог відповідач не виконав умови кредитного договору та рішення суду, гроші не повернув, а тому повинен повернути заборгованість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.c. 1).

Outcome: approved