Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою вказуючи, що 02.05.1996 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що їхнє спільне подружнє життя не склалося, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, десять років не проживають однією сім`єю. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану. Спільного господарства не ведуть. Позивач просить суд, розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02 травня 1996 року Виконкомом Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирській області, актовий запис № 02. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23 червня 2021 року, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу відповідача згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, копію ухвали від 23 червня 2021 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено особисто 09 липня 2021 року (а.сп.18). Відповідач не скористалась своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала, що підтверджує відсутність заперечень проти позову. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі,

Outcome: approved