Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом за договором №56/14775 від 01.12.2010 року. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» уклав з [PERSON] договір №56/14775 від 01.12.2010 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15 000,00 грн. зі сплатою 24 % річних за користування кредитом та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних за користування кредитом. Під час укладання Договору для можливості користуванням картрахунком Відповідачу була видана платіжна карта. Банком всі зобов'язання за Договором були виконані належним чином. Але з боку Відповідача наявні порушення кредитного договору. На сьогоднішній день Відповідачем не виконані зобов'язання, відповідно до п.3.3. Договору, а саме: не сплачені Позивачу грошові кошти. У зв'язку з цим. станом на 16.01.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 17 847,07 грн., яка складається з: 14 437,85 грн. - основного боргу; 2 922,15 грн. - заборгованості за 101,03,18 грн. - 3% річних від суми заборгованості. Позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості, нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованим, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 17 847,07 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що мається в матеріалах справи поштове повідомлення. Будь-яких заяв від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобов'язального права. Судом встановлено наступне. 01.12.2010 року між ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» та [PERSON] було укладено договір № 56/14775 від 01.12.2010 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, за яким відповідачу було відкрито кредитну лінію. Під час укладання Договору для можливості користуванням картрахунком Відповідачу була видана платіжна карта (а.с.6-8). Відповідно до укладеного додаткового договору №2 до договору №56/14775 від 01.12.2010 року між ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» та [PERSON], сторони домовились внести до договору наступні зміни, а саме пункт 1.1.4 договору передбачає, що банк встановлює клієнту кредит у сумі 15000,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 24 % річних за користування кредитом і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних (а.с.4). Відповідно до п.7.9 договору №56/14775 від 01.12.2010 року, у випадку наявності протягом 3-х місяців перевищення витратного ліміту (овердрафту) або заборгованості за кредитом та непогашення цієї заборгованості, банк має право занести платіжну картку в електронний Стоп-список та стягнути заборгованість за цим договором в судовому порядку. Отримання коштів відповідачем підтверджується виписками за рахунком [PERSON] за період з 01.12.2010-16.01.2017 року (а.с.18-27). Відповідач станом на 16.01.2017 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №56/14775 від 01.12.2010 року (а.с.12) вбачається, що станом на 16.01.2017 року існує заборгованість, яка складається з основного боргу (тіло кредиту) в розмірі - 14 437,85 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту в розмірі - 2 922,15 грн. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. З наданого позивачем розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції за простроченим кредитом та з розрахунку 3% річних за простроченим кредитом (а.с.13) вбачається, що позивач вказує розмір інфляційного збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період часу з 01.07.2015р. по 31.01.2017р. - 386,04 грн., 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 26.06.2015р. по 16.01.2017р. - 101,03 грн. Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 17 847,07 грн., яка складається з: 14 437,85 грн. - основного боргу; 2 922,15 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 386,04 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам 01.05.2016р. по 31.01.2017р.; 101,03 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 26.06.2015р. по 16.01.2017р. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved