Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на 21/50 частин будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Малевінського, № 58-В. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення суду від 24.08.1976 року йому, позивачу, була виділена в користування частина з домоволодіння № 58-А по вул. Радянської Армії (нині вул. Малевінського) в м. Болград, Одеської області в підвальному приміщенні. 26.09.2016 року державним реєстратором йому було відмовлено у державній реєстрації своїх прав у звязку з тим, що за результатами пошуку інформації у Реєстрі прав власності на нерухоме майно встановлено наявність чинної державної реєстрації права власності на будинок за тією ж адресою за [PERSON] У процесі з'ясування обставин було з'ясовано, що Болградська міська рада Одеської області помилково надала поштову адресу: № 58-А по вул. Радянської Армії (нині Малевінського) двом різним адресатам: [PERSON] та [PERSON], яка 28.11.2007 року зареєструвала своє право власності на підставі договору дарування. У звязку з цим, рішенням Болградської міської ради Одеської області від 29.11.2016 року № 337 вищеназваному обєкту нерухомого майна, що належить позивачу, надано нову поштову адресу: вул. Малевінського, № 58-В. З цих підстав позивач був змушений звернутися до суду. Позивач та його представник в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином (а.с.27). В позовній заяві, та окремо наданій заяві зазначили клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.3, 30). Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином згідно вимог чинного законодавства (а.с.27). До суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність представника (а.с.28, 29). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 24 серпня 1976 року, позивачу виділено в користування частку домоволодіння № 58-А по вул. Радянської Армії (нині вул. Малевінського) в м. Болград Одеської області, у підвальному приміщенні: кімнати 1-1 площею 7.60 кв.м; 1-5 площею 11.30 кв.м, вартістю 420 р., частину житлового будинку літера «А»: приміщення 1-1 22.30 кв.м. вартістю 397 р., вбиральню 11 р., сарай літ. «В» - 10 р., сарай літ. «Г» - 17 р., всього на суму 855 р., що складає 42,2 % або 21/50 частину, та визнано за ним право власності на вказане приміщення. Також йому виділено 300 кв.м. земельної ділянки з будівлями. Рішення набрало законної сили (а.с.14). 26 вересня 2016 року позивач подав заяву про реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, на житловий будинок, що розташований за вищевказаною адресою. Проте, державний реєстратор надав на імя позивача рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень права власності на житлове приміщення за адресою: вул. Малевінського, № 58-А, м. Болград, Одеська область за субєктом [PERSON] в звязку з тим, що за результатами пошуку інформації у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, встановлено наявність чинної державної реєстрації права власності, реєстраційний номер 19589685, на будинок за тією ж адресою, проведеною 28 листопада 2007 року за [PERSON] на підставі договору-дарування, посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу [PERSON], №9690 від 24 листопада 2007 року, тобто заявлені [PERSON] для державної реєстрації права на нерухоме майно суперечать вже зареєстрованим правам іншої особи на це нерухоме майно (а.с.23). У подальшому, Болградська міська рада Одеської області визнала, що помилково надала поштову адресу № 58-А по вул. Радянської Армії (нині вул. Малевінського) в м. Болград Одеської області двом різним адресатам [PERSON] та [PERSON], яка 28 листопада 2007 року зареєструвала своє право власності на належний їй будинок на підставі договору-дарування, що унеможливлює позивачу зареєструвати своє право власності на належну йому частину будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Викладене підтверджується витягом з рішення виконкому Болградської міської ради № 116 від 11 липня 1969 року (а.с.8), витягом з рішення виконкому Болградської міської ради № 61 від 25 квітня 1979 року(а.с.13). Рішенням Болградської міської ради Одеської області від 29 листопада 2016 року №337 обєкту нерухомого майна: житловому будинку, розташованому за адресою: вул. Малевінського, № 58-А, що належить [PERSON], надана нова поштова адреса: вул. Малевінського, № 58-В, м. Болград, Одеська область (а.с.22). Разом з цим, Комунальним підприємством «Болградське БТІ» Одеської області 19.08.2016 року виготовлено новий технічний паспорт на житловий будинок, належний позивачу, [PERSON], з новою адресою: вул. Малевінського, № 58-В, м. Болград, Одеська область (а.с.15-21). Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивач будучи власником житлового будинку за адресою: вул. Малевінського, № 58-А, м. Болград та отримавши рішення Болградської міської ради Одеської області про присвоєння будинку окремої поштової адреси: вул. Малевінського, № 58-В, м. Болград, не може здійснити належним чином реєстрацію права власності в Реєстраційній службі, в звязку з чим порушуються його права як власника. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved