Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 27.06.2007 року відповідно до укладеного договору № 01048/RX (з урахуванням змін, винесених додатковою угодою №1 від 22.06.2012) [PERSON] отримала кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у сумі 19 181,25 доларів США на наступні цілі: придбання житлового будинку у сумі 18 000 доларів США, а також 1 181,25 доларів США на виплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом: у розмірі 10,5% річних за фактичний період користування кредитними коштами за період з 27.06.2007 по 24.05.2012 включно; у розмірі 4% в період користування кредитом з 25.05.2012 по 25.05.2013 включно; у розмірі 11,21% у період користування кредитом з 25.05.2013 і до закінчення дії кредитного договору. У якості забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 01048/RX-П від 27.06.2007. крім того, у якості забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 27.06.2007, посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2787. Відповідно до вказаного договору іпотеки [PERSON] було передано в іпотеку житловий будинок по [ADDRESS], загальною площею 63,0 кв. м., житловою площею 35,9 кв. м. У зв'язку з тим, що боржник не виконала належним чином зобов'язання за даним договором, станом на 02.12.2014 року заборгованість по сплаті тіла кредиту складає 10 870,34 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків складає 572,08 доларів США, заборгованість по сплаті комісії складає 3 037,13 грн. Крім того, станом на 02.12.2014 пеня по простроченим платежам складає 9 140,88 грн. Укладеним між сторонами договором іпотеки передбачено право банку, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість по кредитному договору №01048/RX від 27.06.2007 у сумі 11 442,42 доларів США та 12 178,01 грн., яка складається з заборгованості по сплаті тіла кредиту у сумі 10 870,34 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків у сумі 572,08 доларів США, заборгованості по сплаті комісії у сумі 3 037,13 грн. та пені у сумі 9 140,88 грн., в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 63,0 кв. м., житловою площею 35,9 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом реалізації предмету іпотеки на прелюдних торгах за початковою вартістю визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; стягнути з відповідачів на користь банку судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 834,63 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Соловйов О. В. підтримав обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, неодноразово надавала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою, при цьому, зазначаючи про свою незгоду з позовним и вимогами, письмових заперечень на позов не надала. Суд звертає увагу, що заяви про відкладення судового розгляду були подані до канцелярії суду особисто [PERSON], в тому числі в день проведення судового засідання 02.03.2015. Згідно з ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. За таких обставин чергову неявку відповідача [PERSON] в судове засідання та клопотання про перенесення судового засідання суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, та визнає причину неявки не поважною. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд за згодою представника позивача розглянув справу у відсутності відповідачів на підставі поданих доказів в порядку ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27.06.2007 року між ВАТ «Марфін Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 01048/RX, відповідно до якого, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 22.06.2012, відповідачу надані кредитні кошти у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у сумі 19 181,25 доларів США на наступні цілі: придбання житлового будинку у сумі 18 000 доларів США, а також 1 181,25 доларів США на виплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом: у розмірі 10,5% річних за фактичний період користування кредитними коштами за період з 27.06.2007 по 24.05.2012 включно; у розмірі 4% в період користування кредитом з 25.05.2012 по 25.05.2013 включно; у розмірі 11,21% у період користування кредитом з 25.05.2013 і до закінчення дії кредитного договору (а.с.5-17). Крім того, 27.06.2007 ВАТ «Марфін Банк» було укладено договір поруки №01048/RX-П з [PERSON], який виступив поручителем перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що виникають з кредитного договору №01048/RX від 27.06.2007 (а.с.18-20). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику суму кредитних коштів. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 02.12.2014 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 11 442,42 доларів США та 12 178,01 грн., яка складається з наступного: заборгованість по сплаті тіла кредиту - 10 870,34 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків - 572,08 доларів США, заборгованість по сплаті комісії - 3 037,13 грн., пеня по простроченим платежам - 9 140,88 грн. (а.с.4). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №01048/RX від 27.06.2007 року [PERSON] на підставі договору іпотеки від 27.06.2007 року передала в іпотеку житловий будинок, загальною площею 63,0 кв. м., житловою площею 35,9 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок належить «Іпотекодавцю» [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.06.2007 року приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу за реєстровим номером 2623 (а.с.21-25). Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Разом з тим, суд звертає увагу, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Норма ст.1 цього Закону містить умови, за яких нерухоме житлове майно, яке виступає предметом іпотеки на забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами іноземній валюті не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника). Зокрема, примусове стягнення (відчуження без згоди власника) неможливе у разі, якщо іпотечне майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя і в разі, коли у позичальника (майнового поручителя) не знаходиться у власності інше нерухоме житлове майно, а також, коли його загальна площа не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» цей Закон втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені і штрафів, які нараховуються на таку основну суму заборгованості. З урахуванням тих обставин, що предмет іпотеки є жилим приміщенням і місцем постійного проживання [PERSON], даних, що вона має у власності інше нерухоме житлове майно суду не надано, а загальна площа обтяженого житлового будинку складає 63,0 кв. м., тобто є меншою за 250 кв. м., у даному випадку підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ «Марфін Банк» задовольнити частково, стягнувши з відповідачів солідарно заборгованість за зазначеним кредитним договором загальною сумою 11442,42 доларів США та 12178,01 грн. Щодо солідарного стягнення з відповідачів судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1 834,63 грн., сплаченого на підставі меморіального ордеру № 104 від 02.12.2014, як зазначив представник позивача в судовому засіданні, необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 роз'яснив, що при повному або частковому за енні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Оскільки відповідачі є солідарними боржниками, а солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, суд вважає необхідним стягнути судові витрати з основного боржника - [PERSON]

Outcome: partial