Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в який зазначає, що на підставі рішення суду його було поновлено на посаді головного інженера інженерно-господарського відділу НЗ «Хортиця». 15.09.2015 року його було попереджене про скорочення його посади та з 16.11.2015 року звільнено з посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. При його звільнені не була отримана згода профспілкової організації. Також він займав посаду головного інженера НЗ «Хортиця», а не головного інженера інженерно-господарського відділу. Тому вважає своє звільнення незаконним, просить скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та 50000 грн. моральної шкоди. В подальшому позивач неодноразово збільшував позовні вимоги і остаточно просить скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 39230,68 грн. та 50000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник на задоволенні позову наполягають на підставах, викладених в ньому. Пояснили, що позивач фактично виконував обовязки головного інженера НЗ «Хортиця». Він є членом профспілкової організації та нею не було надано згоди на його звільнення. В судовому засіданні представники відповідача та 3-ї особи позов не визнали. Пояснили, що позивач виконував обовязки головного інженера інженерно-господарського відділу НЗ «Хортиця». Вони зверталися до ПФО ВПС «Захист Справедливості» працівників національного заповідника «Хортиця» за отримання згоди на звільнення, але документи спілкою отримані не були. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно з трудовою книжкою 07.07.2014 року [PERSON] поновлено на посаді головного інженера інженерно-господарського відділу НЗ «Хортиця» на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 04.07.2014 року ( арк.с.8). Наказом № 296-к від 14.09.2015 року [PERSON] попереджене про скорочення посади головного інженера інженерно-господарського відділу НЗ «Хортиця». Запропоновано йому посаду інженера 1 категорії інженерно-господарського відділу НЗ «Хортиця». 15.09.2015 року [PERSON] ознайомився з цим наказом і зробив власноручний запис про те, що заперечує проти переведення, копію отримав ( арк.с.147). Наказом № 372-к від 12.11.2015 року [PERSON] з 16.11.2015 року звільнено з посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України ( арк.с.9). Наказом генерального директора НЗ «Хортиця» № 019-осн від 27.02.2015 року головному інженеру [PERSON] доручено перевірити технічний стан… ( арк.с.11). Наказом генерального директора НЗ «Хортиця» № 075/1-к від 01.03.2011 року згідно з рішенням суду скасовано наказ № 069-к від 15.06.2009 року про переведення [PERSON]. У звязку з відсутністю у штатному розписі посади головного інженера НЗ «Хортиця», [PERSON] поновлено на посаді головного інженера інженерно-господарського відділу НЗ «Хортиця» (арк..с.12). Наказом генерального директора НЗ «Хортиця» № 075/1-к від 01.03.2011 року згідно з рішенням суду скасовано наказ № 069-к від 15.06.2009 року про переведення [PERSON] [PERSON] поновлено на посаді головного інженера інженерно-господарського відділу НЗ «Хортиця» після надання розяснень ВДВС стосовно відтворення цієї посади у штатному розписі. (арк..с.13). Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20.05.2014 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про поновлення на роботі. (арк.с.37-40). Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 04.07.2014 року рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20.05.2014 року скасовано. [PERSON] поновлено на посаді головного інженера інженерно-господарського відділу НЗ «Хортиця» (арк.с.18). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року відхилені касаційні скарги [PERSON] та НЗ «Хортиця». (арк..с.41-43). Судами апеляційної та касаційної інстанції при цьому встановлено, що наказом № 075/1к від 01 березня 2011 року [PERSON] поновлено на роботі з 23 червня 2009 року на посаду головного інженера інженерно-господарського відділу на підставі рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 лютого 2011 року. [PERSON] не було поновлено на посаді головного інженера через відсутність останньої в штатному розписі НЗ «Хортиця», затвердженого наказом Міністерства культури і туризму України № 39/0/16-11 від 07 лютого 2011 року. Ознайомившись з наказом № 075/1-к від 01.03.2011р., [PERSON] в установленому законом порядку його не оскаржив, приступив до виконання своїх службових обовязків. Позивач до дня звільнення працював на посаді головного інженера інженерно-господарського відділу. З 23 липня 2012 року [PERSON], згідно його заяви, прийнято до складу первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» працівників Національного заповідника «Хортиця». Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ППО ВПС «Захист справедливості» НЗ «Хортиця» знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, о.Хортиця. Її керівником є [PERSON]О.( арк..с.75-78). Наказом № 146-к від 11.07.2014 року [PERSON] звільнено з посади в НЗ «Хортиця» (арк.с.81). Згідно з описом вкладення до цінного листа НЗ «Хортиця» надіслав [PERSON] документи щодо вивільнення працівника ( арк.с.82). Наказом генерального директора НЗ «Хортиця» № 103-осн від 18.08.2015 року введені в дію змини в структурі НЗ «Хортиця». Розділом VII наказу не передбачена посада головного інженера інженерно-господарського відділу НЗ «Хортиця» (арк..с.83-85). Штатний розпис НЗ «Хортиця» з 01.07.2015 року затверджений наказом МК України № 562 (арк..с.138-146, 148). З довідки без дати з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що керівником ППО ВПС «Захист справедливості» НЗ «Хортиця» є [PERSON] (арк..с.97). Згідно зі свідоцтвом № 191 07.07.2012 року ВПС «Захист справедливості»зареєструвало ППО ВПС «Захист справедливості» НЗ «Хортиця» (арк..с.98). Згідно зі свідоцтвом № 33 04.07.2012 року Конфедерація вільних профспілок Запорізької області зареєструвала ППО ВПС «Захист справедливості» НЗ «Хортиця» (арк..с.98). Свідоцтво підписано представником [PERSON] [PERSON] Головою Конфедерації вільних профспілок Запорізької області [PERSON] [PERSON] видано профспілковий білет ППО ВПС «Захист справедливості» НЗ «Хортиця» (арк..с.100). 19.10.2015 року ВПС «Захист справедливості» видало [PERSON] доручення на представлення інтересів спілки на 3 роки ( арк..с.110). Згідно з протоколом № 3 загальних зборів від 20.12.2012 року головою ППО ВПС «Захист справедливості» НЗ «Хортиця» обрано [PERSON], секретарем Тимченка Д.О. ( арк.с.112-113). Листом від 29.03.2016 року голова ВПС «Захист справедливості» повідомив Жовтневому районному суду про відмову у наданні згоди на звільнення [PERSON] ( арк..с.122-127). Згідно з протоколом № 10 загальних зборів від 15.12.2013 року [PERSON] є членом ППО ВПС «Захист справедливості» ( арк.с.130-135). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник… Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті. Пунктом 9 статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації: 9) приймає рішення про вимогу до роботодавця розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, ухиляється від участі у переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов'язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори; Пунктами 6.1,6.5 статуту ВПС «Захист справедливості» передбачено, що статутними виборними органами профспілки є зїзд профспілки, центральна рада та ревізійна комісія. В період між зїздами профспілки повноваження вищих виборних органів профспілки здійснюють центральна рада та ревізійна комісія. Статтею 252 КЗпП України передбачені гарантії для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 04.07.2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що на підставі наказу Міністерства культури і туризму України № 39/0/16-11 від 07 лютого 2011 року в штатному розписі НЗ «Хортиця» відсутня посада головного інженера. Ознайомившись з наказом № 075/1-к від 01.03.2011р., [PERSON] в установленому законом порядку його не оскаржив, приступив до виконання своїх службових обовязків. Позивач до дня звільнення працював на посаді головного інженера інженерно-господарського відділу. З 23 липня 2012 року [PERSON], згідно його заяви, прийнято до складу первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» працівників Національного заповідника «Хортиця». Тому ці обставини не підлягають доказуванню. Позивачем не доведено, що він є головою профспілкової організації, або займав іншу посаду в виборному профспілковому органі. Більш того, в судовому засіданні позивач пояснив, що головою його ніхто не обирав, він сам виконував ці обовязки. Суд не приймає лист голови ВПС «Захист справедливості» від 29.03.2016 року як відмову виборного органу профспілкової організації, членом якої є [PERSON], на звільнення, оскільки, відповідно до наведених положень законодавства та статуту ВПС «Захист справедливості», питання надання згоди на звільнення розглядає виборний орган спілки, а не її голова. Звернувшись до ВПС «Захист справедливості» за згодою на звільнення працівника суд пропонував повідомити про прийняте рішення та надати копії відповідних документів. Однак ВПС «Захист справедливості» протокол засідання виборного органу суду не надала. Частиною 5 ст. 43 КЗпП України передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Виборний орган ВПС «Захист справедливості» у встановленій формі та в передбачений Законом строк не повідомив суду про прийняте рішення. Тому, вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Згідно з Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2015 року у справі № 6-119цс15: «Відповідно до вимог статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 4 статті 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України). Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника. Доводи листа від 29.03.2016 року голови ВПС «Захист справедливості» про відмову у наданні згоди на звільнення [PERSON] зводяться, в основному, до повторення доводів позову про звільнення [PERSON] з особистих підстав та без згоди профспілки. Також повторюється твердження позову про те, що [PERSON] займав посаду головного інженера НЗ «Хортиця» з посиланням, як позивача, так й голови ВПС «Захист справедливості» на наказ № 351-к від 29.07.2008 року, хоча такий документ суду не надавався. Голова ВПС «Захист справедливості» як й позивач у позові та його представник в судовому засідання повторюють одну й саму помилку про те, що при скорочені штатів працівника можна звільнити рівно через два місяці після попередження про звільнення, й не на день пізніше. Тому суд вважає, що лист від 29.03.2016 року голови ВПС «Захист справедливості» про відмову у наданні згоди на звільнення [PERSON] не є достатньо аргументованим та не містить посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника. Суд не приймає наказ генерального директора НЗ «Хортиця» № 019-осн від 27.02.2015 року, яким головному інженеру [PERSON] доручено перевірити технічний стан… (арк.с.11), як доказ того, що він займав посаду головного інженера саме НЗ «Хортиця», оскільки в наказі про це не зазначено та такої посади не було в штатному розписі НЗ «Хортиця». Тому суд вважає, що при звільненні позивача положення КЗпП України відповідачем порушені не були.

Outcome: dismissed