Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27 червня 2016 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого він позичив відповідачу 5500 доларів США, а останній отримав і на підтвердження отримання вказаної суми надав йому відповідну розписку, в якій вказав строк повернення боргу до 31 грудня 2016 року. 13 березня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено ще один договір позики на суму 3500 Євро терміном до 13 вересня 2017 року. Однак, до цього часу позичені кошти позивачу не повернуті, у звязку з чим просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договорами позики та судовий збір. Позивач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позивача підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, не надав суду відзив на позов та заяву про відкладення розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. В звязку з неявкою відповідача, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог та наданих доказів, суд знаходить позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 Цивільного кодексу України\~\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким., що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові ВСУ №6-50цс15 від 24 лютого 2016 року, за своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Вказані правові висновки висловлені Верховним Судом України в постановах №6-1967 цс15 від 11 листопада 2015року та №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року. Судом встановлено, що 27 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав 5500 доларів США позики і зобовязувався повернути борг до 31 грудня 2016 року. \~ \~ \~ \~13 березня 2017 року [PERSON] надав [PERSON] в борг кошти в сумі 3500 Євро, які останній зобовязувався повернути в строк до 13 вересня 2017 року. Вказані обставини підтверджено розписками, написаними відповідачем власноруч. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що між [PERSON] та [PERSON] склалися зобов'язання із договорів позики, та [PERSON] свої зобов'язання за ними не виконав. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки в обумовлений в договорах строк [PERSON] суму позики добровільно не повернув, вимоги позивача про стягнення з останнього суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в розмірі 5500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 143730 гривень 81 копійка та 3500 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України складає 107352 гривні 54 копійки. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, слід стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved