Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що\~ 27 липня 2014 року в с. Олександрівка Широківського району Дніпропетровської області помер його рідний дідусь\~ [PERSON], який мав у власності житловий будинок, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на будинок втрачено, просить визнати право власності в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що правовстановлюючих документів на спадковий будинок в позивача немає, позивач є громадянином [PERSON], при оформленні спадщини в нотаріальній конторі необхідно сплачувати 15% податку, просить визнати право власності в судовому порядку. Відповідач, що належним чином за місцем реєстрації повідомлена про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, клопотань не надходило (а.с. 97). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. (а.с. 103). Треті особи - Широківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, реєстраційна служба Широківського РУЮ Дніпропетровської області, територіальна громада в особі Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання представника не направили, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.57,59,71,99,105 ) Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 липня 2014 року в с. Олександрівка Широківського району Дніпропетровської області помер [PERSON] згідно зі свідоцтвом про смерть (а.с. 85), що є рідним дідусем позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження позивача та його батька [PERSON] (а.с. 12, 13). Батько позивача [PERSON] помер 10 березня 2008 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 84). Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем першої чершої черги після смерті дідуся [PERSON] за правом представлення. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 5,4500 га, яка належала померлому відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку (а.с. 22) та житловий будинок 47 по вул. Гагаріна в с. Олександрівка Широківського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29.07.1996р. виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської оласті згідно з рішенням виконкому Олександрівської сільської ради народних депутатів № 22 від 05.04.1996р. - 2/3 частки, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.11.2010 р. Широківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2703 - 1/3 частка (а.с. 29). При зверненні до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, позивач отримаа постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 липня 2015 року з причини відсутності правовстановлюючого документу (а.с. 24). Відповідно до документів спадкової справи в установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті спадкодавця до нотаріальної контори надійшла крім заяви позивача про прийняття спадщини також заява від відповідача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. в заяві зазначено, що померлий [PERSON] є двоюрідним дідом відповідачу (а.с. 118). Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, відповідач [PERSON] є спадкоємицею п'ятої черги спадкоємців за законом, єдиним спадкоємцем першої черги є позивач, нотаріально посвідченого договору про зміну черговості одержання спадкоємцем за законом права на спадкування суду не надано, отже відповідач шляхом подання заяви про прийняття спадщини після двоюрідного діда [PERSON] права позивача не порушила. Єдиною підставою для відмови в оформленні спадщини в нотаріальному порядку є відсутність правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Правовстановлюючими документами в даному випадку є свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області - 2/3 частки, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Широківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (а.с. 29, 160). У разі втрати або зіпсування документа, субєкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. При цьому, втрата чинності нормативно-правовим актом, на підставі якого відповідний субєкт видавав документ, не є підставою для відмови у видачі дубліката документа. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена субєктом, який видав такий документ, це ліквідація (припинення діяльності) такого субєкта. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником відповідного субєкта або архівною установою (якщо передбачається передача документів до архіву). Статею 53 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Із запровадженням з 01 січня 2013 року в Україні системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться, зокрема органами державної реєстрації прав структурними підрозділами територіальних органів Міністерства юстиції (стаття 6). Згідно із підпунктом 6 частини другої статті 9 вказаного Закону державний реєстратор прав на нерухоме майно у випадках, встановлених Законом, видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Повноваженнями з видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та, відповідно, його дубліката державні реєстратори прав на нерухоме майно наділені починаючи з 01 січня 2013 року. До 01 січня 2013 року оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності проводилось, зокрема органами місцевого самоврядування відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07 лютого 2002 року №7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445, яке втратило чинність з 01 січня 2013 року. Припинення повноважень органів місцевого самоврядування щодо оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно не є наслідком припинення вцілому діяльності таких органів, а тому, у випадку втрати чи зіпсування такого свідоцтва, видачу його дубліката здійснює відповідний орган місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, позивач, як спадкоємець, має право отримати дублікати правовстановлюючих докуметнів на житловий будинок 47 по вул. Гагаріна в с. Олександрівка Широківського району Дніпропетровської області, що належав померлому [PERSON], зокрема, дублікат свідоцтва про право власності, виданий 29.07.1996р. виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області згідно з рішенням виконкому Олександрівської сільської ради народних депутатів № 22 від 05.04.1996р. - 2/3 частки (а.с. 160) , має видати відповідний орган місцевого самоврядування, а дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданий 11.11.2010р. Широківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 2703 - 1/3 частка, має видати відповідна нотаріальна контора. Враховуючи, що у позивача є законні підстави для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку зі сплатою встановлених законом податків, спору між спадкоємцями першої черги щодо спадщини не існує, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, відповідач, яка є спадкоємицею п'ятої черги, подачею заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідного дідуся права позивача не порушила, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, не обгрунтовані, отже, в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати згідно зі ст. 88 ЦПК України слід покласти на позивача. Відповідно до ст.ст. 328, 1216-1219, 1258, 1266 ЦК України,

Outcome: dismissed