Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідачі користувалися його послугами щодо централізованого опалення квартири № 43 будинку 3 м-ну Південний в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області в період з 23.10.2014 року до 12.04.2017 року. В порушення вимог ст.68 Житлового Кодексу України, Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, відповідачі несистематично оплачували послуги позивача щодо централізованого опалення, тому за зазначений період\~\~заборгованість складає 17781 гривень 90 копійок, яку позивач просить стягнути на свою користь. Окрім того, позивач просить стягнути судовий збір - 1600 гривень 00 копійок, 3 % річних 689 гривню 21 копійку, суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 4079 гривень 63 копійки. У судове засідання представник позивача не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на їхньому задоволенні в повному обсязі наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], отримують послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, при цьому не виконують зобовязання по їх оплаті за період з 23.10.2014 року до 12.04.2017 року, що становить: заборгованість - 17781 гривень 90 копійок, чим спричинили позивачу, який є організацією, що обслуговує даний будинок в частині вказаних послуг, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обовязок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. За період проживання відповідачів у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період щоденно надавались послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідачі щомісяця отримували від позивача рахунки на оплату вказаних комунальних послуг із зазначенням суми, однак платежі не здійснювали, що призвело до утворення вказаної заборгованості. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Окрім того, позивачем ставиться вимога про стягнення 3 % річних - 689 гривні 21 копійки, сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 4079 гривень 63 копійки, нарахованих на суму заборгованості, яка підлягає задоволенню, виходячи із таких правових підстав. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду 1600,00 гривень по 800,00 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved