Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.02.2008 між сторонами укладено кредитний договір № 061-2008-481, відповідно до умов якого позичальник отримав у тимчасове платне користування 186000 дол. США, строком 10.02.2028 зі сплатою 13,45 % річних за користування кредитом. Позивач зазначив, що між сторонами укладено ряд додаткових угод. Позивач наголосив на тому, що ним виконано зобов'язання за вказаним договором, а позичальником умови договору не виконуються. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 74160 дол. США., що складається з 5420,86 дол. США - прострочена заборгованість, 57055,31 дол. США - відсотки, 11683,83 дол. США - підвищені відсотки. Також, позивач просив покласти на відповідача судові витрати. Справу просив розглядати у відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував, позов просив задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, з заявою про відкладення розгляду справи - не зверталась. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, того, що правом участі в судовому засіданні відповідачі розпорядились на власний розсуд, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29.02.2008 між сторонами укладено кредитний договір № 061-2008-481, відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 186000 дол. США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,45 % річних в порядку, на умовах та в сроки, визначені цим договором (а.с.а.с. 6-16). 25.04.2008, 10.12.2011, 15.12.2011, 26.03.2008 між сторонами укладено додаткові угоди до кредитного договору, якими внесено зміни до кредитного договору № 061-2008-481 (а.с.а.с. 17-60). Позивач виконано зобов'язання за кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером № 0612915USD000749 від 29.02.2008 (а.с. 61). Позивачем було направлено вимогу відповідачці від 20.05.2014 про погашення заборгованості за кредитом (а.с.а.с. 71-76). Позичальником умови договору не виконуються, кредит та проценти за його користування не повертаються. Заборгованість відповідачки підтверджується, наданими позивачем даними розрахунку заборгованості (а.с.а.с. 77-79). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунки банку спростовані не були. В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачкою не було надано доказів на спростування позовних вимог. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення та підлягають задоволенню, а саме з відповідачки підлягає стягненню заборгованість в сумі 5420,86 дол. США - прострочена заборгованість, 57055,31 дол. США - відсотки, 11683,83 дол. США - підвищені відсотки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 28114, 16 грн. та витрати на опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» в сумі 420 грн . На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 543, 554, 559, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved