Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що 13.07.2018 року уклав з [PERSON] угоду про надання особистого кредиту №501044006, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. У порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 13.03.2020 року має прострочену заборгованість в сумі 154238,46 грн., яка складається з: 67748,74 грн. - строкова заборгованість; 24046,67 грн. - прострочена заборгованість, 3533,01 грн. - по відсотках, 52510,04 грн. - по комісії та штрафу в сумі 6400 грн. Добровільно указану суму боргу відповідач не сплачує, тому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу та 2102 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23 липня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У порядку, передбаченому ст.279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 13.07.2018 року між АТ «Альфа - Банк» та відповідач [PERSON] було укладено Угоду про надання особистого кредиту №501044006, до умов якого, остання приєдналась підписавши Заяву про акцепт публічної пропозиції, оферту на укладання угоди, додаток 1 до угоди «Графік платежів», якими вона погодилась на одержання кредиту та його умови. З анкети-заяви позичальника, оферти на укладання угоди, додатку 1 до угоди «Графік платежів», підписаної сторонами, вбачається, що банк надав відповідачу кредит у розмірі 99299,20 гривень на строк 48 місяців, зі сплатою 16,99 % річних, строком до 17.07.2022 року. З розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість відповідача за договором кредиту №501044006, станом на 13.03.2020 року становить 154238,46 гривень, яка складається з розміру строкової заборгованості 67748,74 гривень, простроченої заборгованості 24046,67 гривень, строкової заборгованості по нарахованим процентам та комісії 3533,01 гривень, простроченої заборгованості по нарахованим процентам та комісії 52510,04 гривні, штрафу 6400,00 гривень. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, як передбачено ст.527 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд погоджується з доводами позивача стосовно суми заборгованості та розрахунком, який був наданий до позовної заяви. Відповідачем, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано. Разом з тим, суд не погоджується із нарахуванням штрафів в сумі 6400 грн. з огляду на наступне. 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -VII). Відповідно до ст.2 вказаного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 Закону України «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, місце проживання відповідача зареєстровано у м. Маріуполь Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Отже, нарахування відповідачу штрафів в сумі 6400грн. за договором кредиту №501044006 проведено позивачем з порушенням вимог зазначеного законодавства, а тому, в цій частині позовних вимог, суд відмовляє. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором кредиту в розмірі 147838,46 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial