Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку мотивує тим, що між сторонами 18.07.2009 року була досягнута домовленість про передачу в суборенду трактора Т-150 К-09 2006 року випуску строком на 2 роки. Відповідно до домовленостей, позивач повинен був сплатити відповідачу орендну плату на рік вперед. Вартість оренди трактора за два роки була погоджена з відповідачем та становила 230 000 грн.. В якості гарантії сплати вартості оренди трактора, позивач 11.09.2009 року написав відповідачу розписку, відповідно до якої він нібито позичав у відповідача суму коштів в розмірі 230 000 грн. та яку зобов'язувався повернути 10.11.2009 року. Просить визнати договір позивки, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] на суму 230 000 (двісті тридцять тисяч) грн., що підтверджується розпискою від 11.09.2009 року удаваним правочином, який було укладено з метою приховати інший правочин договір суборенди трактора та визнати зобов'язання щодо сплати [PERSON] на користь [PERSON] 230 000 (двісті тридцять тисяч) грн. відповідно до договору суборенди трактора від 18.07.2009 року припиненим в зв'язку з його виконанням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що гроші в сумі 230 000 грн. від відповідача він не отримував, натомість згідно усної домовленості відповідач йому передав в суборенду трактор, оренда якого складала 230 000 грн.. Відповідач попросив написати розписку про отримання 230 000 грн., на що він погодився. В 2010 році він повністю розрахувався за оренду трактора, просить задовольнити позовні вимоги в повному об'ємі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що гроші за розпискою позивач від відповідача не отримував, розписка була написана на вимогу відповідача, так як договір оренди трактора був в усній формі, жодних судових рішень про визнання договору позики не існує, позивач повністю розрахувався за оренду трактора, що підтвердив відповідач, тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному об'ємі. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що матеріали справи містять непрямі докази щодо удаваності правочину, зокрема це його ціна та строк. Також контрагент за договором суборенди трактора був винен кошти, за борговою розпискою борг подвоюється, а відповідач продовжує надавати кошти. Вважає, є всі підстави для визнання боргової розписки удаваним правочином, тому просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що розписка до договору оренди не має жодного відношення. Відповідно до усних домовленостей трактор позивачу був переданий на 2 роки, а сума оренди складала 245 000 грн.. в наступних поясненнях відповідач зазначає про суму оренди в розмірі 250 000 грн.. За умовами усної домовленості по оренді трактора позивач мав внести передоплату та розрахуватись повністю за оренду трактора протягом двох місяців. Позивач частинами сплатив йому 224 000 грн. за оренду трактора, не сплативши при цьому залишок по оренді трактора 21 000 грн.. З вимогою про стягнення заборгованості за розпискою він звернувся в 2012 році, після того як позивач повідомив, що не поверне борг. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29.10.2013 року стягнуто з позивача на користь відповідача 230 000 грн. за борговою розпискою, яка є предмет розгляду даної цивільної справи. Вважає неможливим визнання правочину удаваним, відносно якого є рішення суду і воно вступило в законну силу. Також просить відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, про поновлення якого сторона позивача не просить. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є дружиною позивача. Після телефонного дзвінка свого чоловіка вона написала розписку про отримання позивачем від відповідача коштів в сумі 230 000 грн., оскільки відповідач переживав за трактор, який той надав в оренду позивачу, позивач розписався в розписці, проте грошей не отримував. Суд заслухавши сторін по справі, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З матеріалів цивільної справи, а також з пояснень позивача та відповідача вбачається, що між сторонами виникла усна домовленість по суборенді трактора Т-150 К-09, 2006 року випуску, відповідно до якої відповідач 18.07.2009 року передав в користування позивачу трактор строком на 2 роки. За умовами договору позивач зобов'язувався сплатити передоплату в повному обсязі за орендну трактору одразу після його передання. Як пояснив позивач орендна плата за трактор складала 230 000 грн, а відповідач зазначив про узгоджену суму в розмірі 245 000 грн., також у своїх поясненнях відповідач називав суму 250 000 грн.. Факт існування між сторонами договірних відносин з приводу оренди трактора також підтверджується платіжними документами, зокрема платіжним дорученням № 96 від 23 вересня 2009 року, відповідно до якого позивачем 22.09.2009 року на рахунок відповідача за трактор перераховано 100 000 грн., випискою з особового рахунку [PERSON], відповідно до якого його рахунок поповнювався позивачем двічі 30.09.2010 року та 08.10.2010 на суму 50 000 грн. та розпискою, написаною відповідачем 01.11.2010 року про отримання від позивача 3 000 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту на той період часу становило 24 000 грн.. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач за умовами суборенди трактора отримав від позивача 224 000 грн., що не заперечується відповідачем. Позивач ставить вимогу про визнання зобов'язання щодо сплати [PERSON] на користь [PERSON] 230 000 (двісті тридцять тисяч) грн. відповідно до договору суборенди трактора від 18.07.2009 року припиненим в зв'язку з його виконанням. Мотивує таку вимогу тим, що позивач окрім 224 000 грн. сплатив відповідачу премію за суборенду трактору у розмірі 45 000 грн. . Суд не бере до уваги пояснення позивача та його представника щодо отримання відповідачем ще 45 000 грн. в рахунок погашення заборгованості за оренду трактора, оскільки обставини передання та отримання зазначених коштів в судовому засіданні не встановлювались, загальна сума дійсно отриманих відповідачем коштів за оренду трактора в розмірі 224 000 грн. та преміальних в розмірі 45 000 грн. значно перевищують суму 230 000 грн., а постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, винесена за матеріалами перевірки заяви [PERSON] по факту шахрайства з боку [PERSON]С, не містить точної суми, яку [PERSON] перерахував [PERSON]. Отже, вимога щодо визнання зобов'язання по сплаті [PERSON] на користь [PERSON] 230 000 (двісті тридцять тисяч) грн. припиненим в зв'язку з його виконанням є необґрунтованою, а відтак у її задоволенні слід відмовити. Відповідно до копії розписки, що міститься у матеріалах справи, [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 230 000 грн. до 10.11.2009 року і зобов'язується віддати без затримки. Розписка була написана [PERSON], дружиною позивача, в них вдома, а підпис у розписці поставив позивач. Ці обставини не заперечуються сторонами по справі. Під час розгляду зазначеної цивільної справи суд дійшов висновку, що написання боргової розписки та договірні відносини сторін з приводу суборенди трактора тісно пов'язані між собою. Так, з пояснень відповідача вбачається, що хоча усний договір суборенди трактора між сторонами укладався на два роки, позивач мав сплати наперед всю суму орендної плати за два роки. Невиконання позивачем цієї умови договору змушувало відповідача нагадувати позивачу про борг та наполягати на його поверненні. На момент написання боргової розписки 11.09.2009 року позивач не здійснив жодної проплати за оренду трактора. Отже, позивач був винен відповідачу загальну суму за оренду трактора, яка з пояснень позивача складала 230 000 грн., а з пояснень відповідача - 245 000 грн. та 250 000 грн., хоча в судовому засіданні 26.05.2015 року відповідач визнав позов частково та зазначив, що позивач розрахувався з ним за суборенду трактора (т. 2 а.с. № 63). Зазначена обставина вказує на те, що боргова розписка 11.09.2009 року про отримання [PERSON] 230 000 грн. написана в якості забезпечення виконання умов договору суборенди трактора, оскільки невиконання [PERSON] умов усного договору суборенди трактора з моменту його укладання не могло та не повинно було сприяти довірі [PERSON] щодо надання позички [PERSON] в такому самому розмірі як непогашений борг за договором суборенди та сподівань щодо вчасного повернення коштів за договором позики (боргова розписка на суму 230 000 грн. строком на 2 місяці). Обставиною, яка вказує на те, що написання боргової розписки та усний договір суборенди трактора пов'язані між собою, є також строк повернення позички та її сума. Так, відповідно до боргової розписки [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 230 000 грн. до 10.11.2009 року і зобов'язується віддати без затримки. Як пояснили в судовому засіданні сторони, позивач повинен був сплати відповідачу гроші за суборенду трактора по передоплаті в повному об'ємі, проте згодом вони домовились про виплату орендної плати до кінця 2009 року. Очевидним є збіг строку договору позики з 11.09.2009 року по 10.11.2009 року та домовленостями щодо відтермінування виконання зобов'язань за умовами усного договору суборенди трактора. Сума боргової розписки на 230 000 грн. майже збігається з загальною сумою, що повернута позивачем в рахунок погашення заборгованості за договором суборенди трактора, враховуючи, що частина цієї суми була погашена в доларах США. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач 27.06.2012 року звертався до правоохоронних органів з заявою про вчинення відносно нього злочину за ознаками ч. 3 ст. 190, ст. 290 КК України, де вказував, що [PERSON] не розрахувався за трактор та не повернув його відповідачу. В матеріалах перевірки за заявою [PERSON] відсутні будь-які дані про те, що окрім боргу за трактор та його суборендою, у [PERSON] є ще борг за розпискою. Зазначені обставини також вказують на те, що боргова розписка була написана задля приховання договору суборенди трактора, адже, з моменту його укладення і до написання розписки позивач не здійснив жодної проплати за суборенду трактора. Суд також звернув увагу на ту обставину, що строком виконання зобов'язань за борговою розпискою є 10.11.2009 року, проте до суду з позовною заявою про стягнення коштів за договором позики відповідач звернувся 13.08.2012 року, хоча недоплачений борг за усним договором суборенди трактора був значно менший 21 000 грн, ніж борг за розпискою в сумі 230 000 грн.. Суд не може погодитись із думкою представника відповідача щодо неможливості визнання договору позики удаваним правочином з підстав існування рішення по іншій справі. Дійсно, рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29.10.2013 року рішення Голованівського районного суду кіровограсдької області від 02.09.2013 року скасоване, ухвалене нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 230 000 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Під час розгляду судами першої та апеляційної інстанцій цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 230 000 грн. судами не встановлювались обставини, які могли свідчити про укладання цього правочину для приховування іншого правочину. Таких висновків не містить жодне із судових рішень. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. Отже, виходячи з наведеного, вбачається, що між сторонами по справі склалися правовідносини з приводу суборенди трактора, а не з приводу договору позики, а розписку було укладено з метою приховання договору суборенди трактора. Також суд не погоджується із думкою представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. В судовому засіданні встановлено, що сторони насправді вчинили договір суборенди трактору, який був укладений на 2 роки з 18.07.2009 року по 18.07.2011 року. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання правочину удаваним 16.06.2014 року, про що свідчить вхідний штамп, тобто в межах загального трирічного строку позовної давності, що відраховується з дати закінчення договору суборенди трактора 18.07.2011 року. Враховуючи вище викладене, вимога щодо визнання договору позики, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] на суму 230 000 грн., удаваною угодою підлягає задоволенню.

Outcome: partial