Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , відомості про батька дітей внесено до свідоцтв про їх народження на підставі ч.1 ст.135 СК України. Мати дітей протягом тривалого часу усвідомлено та безпідставно ухиляється від виконання передбачених чинним законодавством України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для проживання, виховання і розвитку своїх дітей. Малолітні діти перебувають на обліку у службі у справах дітей Управління соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах з 06.09.2018 року. Підстава обліку - проживання в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Протягом 2018 - 2021 років УСССДМ ДСГП неодноразово отримувалися повідомлення про те, що гр. [PERSON] не працює, зловживає алкоголем, у стані сп`яніння не піклується про дітей. Зокрема, перебування матері у стані алкогольного сп`яніння, часткові умови для проживання, виховання і розвитку дітей зафіксовані під час обстеження умов проживання сім`ї 21.06.2018 року. 14.04.2021 року УСССДМ ДСГП під час перевірки було з`ясовано, що мати та біологічний батько дітей [PERSON] перебувають у стані алкогольного сп`яніння, діти брудні і голодні, приготовані страви і продукти харчування у помешканні, яке винаймає сім`я, відсутні. У зв`язку з небезпекою подальшого перебування у зазначених вище умовах спеціалістами управління було супроводжено дітей до родичів. 15.04.2021 року дітей тимчасово влаштовано до комунального закладу «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» та вжито належних заходів щодо припинення виплати гр. [PERSON] державної соціальної допомоги. У своїх письмових заявах до ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 19.04.2021 року та від 08.06.2021 року гр. [PERSON] зобов`язувалася у найкоротший термін влаштуватися на роботу, створити належні умови для проживання, виховання і розвитку дітей та забрати синів, однак своїх зобов`язань не виконує без поважних причин. [PERSON] отримує послугу соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах відповідно до наказу ДСГП від 27.04.2021 року № 91-ОД-21 з метою повернення дітей у сім`ю. Згідно з інформацією про проведену роботу під час надання зазначеної соціальної послуги, мати зловживає алкоголем, не виконує поставлених завдань, синів у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей не відвідує. Спеціалістами СССДМ ДСГП роз`яснено матері обов`язки батьків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей, неодноразово письмово попереджено про відповідальність за їх невиконання. Крім того, відповідачка [PERSON] у 2018 році притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП Вільногірським відділенням поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.07.2006 р.н. у справі № 2-411/06, відповідачку було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Нехтуванням матір`ю потреб дітей у материнському піклуванні, веденням способу життя, який суперечить моральним нормам суспільства, не лише не сприяє засвоєнню синами загальновизнаних норм моралі, а подає їм негативний приклад, що шкодить моральному розвитку дітей, завдає страждань. У зв`язку з викладеним вище, позивачем як органом опіки та піклування прийнято рішення від 21.07.2021 року № 228/0/7-21, у якому визнається доцільним позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Просять позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття на користь закладу або особи, до якого/якої буде влаштовано дітей; передати малолітніх дітей органу опіки та піклування - виконавчому комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, для вжиття заходів щодо подальшого їх влаштування відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25.08.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судовому засіданні представник позивача Левченко О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини. Додатково пояснила, що за час розгляду справи в суді ситуація не змінилася, жодних дій направлених відповідачкою на покращення ситуації, не вжито, дітей вона не відвідує, продовжує зловживати спиртними напоями. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.92,94) у відповідності до вимог п.2 ч.7, ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Вислухавши представника позивача Левченко О.М. , думку малолітніх [PERSON] , [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, малолітній [PERSON] пояснив, що з мамою вони жили в квартирі, маму любить, але у центрі йому жити подобається. Зараз з мамою спілкується по телефону, вона обіцяла їх забрати, до них не приїжджала. Малолітній [PERSON] пояснив, що проживали з мамою в квартирі, яку винаймали, з мамою стосунки гарні, з мамою йому жити краще. Не ходив в школу, бо був карантин. Зараз з мамою спілкується по телефону, півроку мама до них не приїжджала, казала, що забере їх, але не забрала. Свідок [PERSON] суду показала, що навесні цього року від [PERSON] дізналася, що діти [PERSON] залишилися без нагляду, ця жінка побачила дітей на лавці біля будинку за місцем їх проживання, спитала чи вони їли і забрала їх до себе, в неї вони були два дні, а батьки на телефонні дзвінки не відповідали взагалі. Викликали працівників соціальної служби, була присутня у орендованій квартирі, де живе [PERSON] , бачила батьків дітей, які були у нетверезому стані. Коли мати вживає спиртні напої, дітьми вона не опікується взагалі. Де на даний час батьки дітей, вона не знає. Свідок [PERSON] суду показала, що з сім`єю [PERSON] познайомилася у квітні 2019 року при виконанні своїх службових обов`язків. [PERSON] мати одиначка, зловживає спиртними напоями, в неї бувають запої, в цей період вона не приділяє належної уваги дітям та не піклується про них. Навесні цього року бачила [PERSON] на вулиці у стані сильного алкогольного сп`яніння. Також, навесні цього року до служби надійшло повідомлення зі школи, що у дітей неналежні умови проживання. Вийшли на квартиру за місцем проживання сім`ї [PERSON] , з`ясувалось, що вони це житло вийняли на 3 доби, відповідачка і її співмешканець були у стані сильного алкогольного сп`яніння, почали їм погрожувати, діти були налякані, з їх слів, вони неділю не відвідували школу, дві ночі ночували в однокласника. Власного житла відповідачка не має, зі слів дітей, з попереднього житла їх виселили, а їх речі залишились там. В квартирі були відсутні продукти харчування, тому знайшли родичів і ніч діти провели у них, а вранці відвезли їх до притулку у м.Апостолово. Відповідачка не працює, все шукала житло та роботу, але безрезультатно. Відповідачка з`являлась до служби, обіцяла знайти житло, при цьому була у нетверезому стані. Де вона знаходиться на даний час невідомо. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] знає з часу народження нею дітей, тобто з 2010 року. Відповідачка раніше вже була позбавлена батьківських прав відносно старшої дитини. Протягом приблизно останніх 5 років вона знову почала зловживати алкогольними напоями, нехтувала своїми батьківськими обов`язками, тому у квітні цього року дітей у неї відібрали, бо у відповідачки не було житла, вона не працювала. Домовилися, що відповідачка буде шукати житло, працевлаштується, але на роботу вона так і не пішла. У травні цього року відповідачка орендувала квартиру, розказувала, що роблять ремонт, але зі слів сусідів, вона та її співмешканець вживали на цій квартирі алкогольні напої з невідомими особами під час чого відбувалися бійки. В червні цього року відповідачка також обіцяла, що змінить спосіб життя, але нічого не зробила та виїхала з співмешканцем у м.Кам`янське, зв`язок з ними обірвався, на телефонні дзвінки вона не відповідає. Направляли її на лікування в м.Дніпро, але вона повернулась дуже швидко і продовжила пиячити, запої тривали до місяця, алкоголь вживала разом із співмешканцем. До зловживання алкоголем до дітей ставилась добре, а стосовно першої її дитини вона позбавлена батьківських прав також у зв`язку із зловживання алкоголем. Батько дітей у свідоцтвах про народження записаний зі слів матері, можливо це її співмешканець, але він офіційно дітей, як батько, не визнав. З письмових матеріалів справи слідує, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с. 7,9), відомості про батька дітей записані за вказівкою матері згідно з ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження (а.с.8,10). Відповідно до копії витягу № 1389 про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 20.04.2021 року, виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, відповідачка [PERSON] , [INFO] та її малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) Факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується наступними письмовими доказами. Так, наказом директора ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області № 243-ОД-18 від 06.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. (а.с. 21) Протягом 2018-2021 року УСССДМ ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області неодноразово отримувалися повідомлення про те, що [PERSON] не працює, зловживає алкоголем, не піклується про дітей, діти не ходять до школи, що підтверджується копією акту від 21.06.2018 року (а.с. 13), копією листа директора ЗОШ № 2 від 15.04.2021 року (а.с. 20), копіями листів начальника УСССДМ ДСГП І.В.Голишко на ім`я начальника відділення поліції (а.с.23,26). Листами від 20.07.2018 року та від 05.07.2021 року ВП № 4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області повідомлено, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. (а.с.30,31) Перебування відповідачки [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння, створення часткових умов для проживання, виховання і розвитку дітей зафіксовані під час обстеження умов проживання сім`ї та підтверджуються копіями актів обстеження умов проживання від 21.06.2018 року (а.с.13) та від 14.04.2021 року (а.с. 14). [PERSON] неодноразово попереджалась службою у справах дітей УСССДМ ДСГП про передбачену законом відповідальність у разі не забезпечення нею необхідних умов життя, виховання, навчання дітей (а.с. 32,33,34) та відповідно до копій її заяв на ім`я директора ДСГП від 08.06.2021 року (а.с.39), 19.04.2021 року (а.с.40), зобов`язувалась створити належні умови для дітей та працевлаштуватись. Згідно копії акту прийому дитини до центру від 15.04.2021 року, медсестрою Комунального закладу «Апостолівський Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» [PERSON] , прийнято малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до вказаного центру. (а.с. 28) Відповідно до копії наказу № 91-ОД-21 від 27.04.2021 року, службою у справах дітей управління соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області організовано роботу щодо надання соціальної послуги у виді соціального супроводу сім`ї [PERSON] , яка перебуває у складних життєвих обставинах, з метою сприяння у вирішенні соціально-побутових проблем сім`ї, забезпечення належних умов для проживання і повноцінного розвитку дітей (а.с. 22). В період з 21.04.21 року по 23.04.2021 року здійснено оцінку потреб сім`ї, та встановлено, що у сім`ї [PERSON] відсутнє житло та засоби існування, оскільки [PERSON] не працює, діти були голодні, брудні, не відвідують шкільних занять, основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини сім`ї відповідачки визначено схильність останньої та її співмешканця до вживання алкогольних напоїв, внаслідок чого вони втрачають контроль над дітьми. (с.15-19) Згідно копії інформації про проведену роботу під час надання послуги соціального супроводу сім`ї [PERSON] станом на 06.07.2021 року, що проводилась з метою повернення дітей у сім`ю, слідує, що сім`я перебуває у складних життєвих обставинах які виникли через схильність відповідачки і її співмешканця [PERSON] до вживання алкогольних напоїв, сім`я не має постійного місця проживання, [PERSON] тривалий час не працює, під час відвідувань відповідачка неодноразово перебула в стані алкогольного сп`яніння. 01.07.2021 року при відвідуванні встановлено, що взяті на себе зобов`язання щодо створення умов для проживання і повноцінного розвитку дітей відповідачкою не виконані, за наданий їй час нічого не змінилося. В подальшому було з`ясовано, що відповідачка не проживає за попередньою адресою, її місце знаходження невідомо, станом на 06.07.2021 року відповідачка до УСССДМ ДСГП не з`явилась, до дітей не поїхала. (а.с. 41-42) Згідно копії листа в.о. директора КЗ «Апостолівський Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» від 06.07.2021 року [PERSON] за час перебування дітей в закладі їх не відвідувала, життям та здоров`ям не цікавилась. (а.с.43) Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.07.2006 року відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією рішення у справі № 2-411/06 (а.с.35-38). З копії рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області № 228/0/7-21 від 21.07.2021 року, вбачається, що відповідно до зібраних управлінням соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ДСГП Вільногірськогої міської ради матеріалів, з`ясовано, що [PERSON] протягом тривалого часу усвідомлено, безпідставно ухиляється від виконання передбачених чинним законодавством України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для проживання, виховання і розвитку дітей. Протягом 2018-2021 років УСССДМ ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області неодноразово отримували повідомлення про те, що [PERSON] не працює, зловживає алкоголем, у стані сп`яніння не піклується про дітей. Виконком міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 45-46) Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена перш за все на батьків. Відповідно до ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 даної постанови ВСУ визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дітей записані за вказівкою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України, однак на протязі тривалого часу свої батьківські обов`язки не виконує, внаслідок чого 06.09.2018 року малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а 15.04.2021 року дітей тимчасово влаштовано до Комунального закладу «Апостоловський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» в зв`язку із відсутністю умов для їх проживання у сім`ї відповідачки та загрозою їх життю та здоров`ю, з 27.04.2021 р. УСССДМ ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області сім`ї [PERSON] надавалася соціальної послуга у виді соціального супроводу, остання неодноразово попереджалася про встановлену законом відповідальність у разі не забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей, однак відповідачка будь-яких заходів щодо створення належних умов для проживання та виховання дітей не вжила та продовжує свідомо, безпідставно ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, за місцем знаходження дітей не відвідує, про їх фізичний і духовний розвиток, здоров`я не піклується, не забезпечує необхідним харчуванням, умовами проживання, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей, оскільки позбавляє їх належної уваги та піклування та фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків та не виявляє реального бажання змінити свою поведінку. Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. При таких обставинах, з врахуванням висновку виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування, який вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав, суд дійшов висновку, що позов в частині позбавлення відповідачки батьківських прав підлягає задоволенню, а [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , малолітніх дітей передати органу опіки та піклування для вжиття заходів щодо подальшого їх влаштування відповідно до вимог чинного законодавства, що буде відповідати найкращим інтересам останніх. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з вимог ч.2 ст.166, ст.180 Сімейного Кодексу України, згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на даний час в Комунальному закладі «Апостоловський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія», будь-які причини, що звільняють відповідачку від обов`язку по утриманню дітей відсутні, тому позов в цій частині також підлягає задоволенню в межах заявлених вимог, а аліменти на утримання дітей - стягненню з відповідачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1816 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved