Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він працював у відповідача з 01.02.1979 року. 24.01.2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не виплачена заробітна плата, також не виплачена вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата, але за ріщшенням Ковпаківського районного суду м. Суми його позов було задоволено і стягнута на його користь заборгованність по заробітній платі, яка була фактично виплачена 16.06.2017 року, він змушений звернутися до суду і просить стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.для відновлення його прав та додаткових зусиль для організаціїї свого життя. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду письмові пояснення та просив розглянути без його участі. Відповідно до частини 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» від 30.11.2017 р. №16-07/1323 заборгованість по заробітній платі в тому числі вихідній допомозі в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат перед [PERSON] становила 37 820 грн. 75 коп., яка була йому виплачена 16.06.2017 року. Середньоденна заробітна плата без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 324 грн. 21 коп.. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Судом встановлено, що в день звільнення ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатило [PERSON] належних йому сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 р. «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам триденний неповний робочий тиждень, робочі дні: понеділок, вівторок, середа. ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатило своєчасно [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 37820 грн. 75 коп., але відповідач виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі 16.06.2017 року, а тому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 24.01.2017 року по 16.06.2017 року включно за 56 робочих днів складає 18 155 грн.76 коп. . Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.01.2017 року по 16.06.201 року у сумі 18 155 грн. 76 коп. (324 грн. 21 коп. х 56 =18 155, 76 грн.), з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів, виходячи з триденного робочого тижня відповідно до наказу №75 від 21.03.2014 року. Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. З названих норм права вбачається, що моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Суд погоджується із ствердження позивача про наявність моральної шкоди у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати та його зусиль для організації його життя, але не погоджується з її розміром, враховуючи засади розумності та співмірності та слід стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 300 грн., як суми достатньої у даному випадку. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1280 грн.

Outcome: partial