Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що 07 квітня 2002 року померла його бабка [PERSON], якій належала на праві приватної власності земельні ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,59 га, яка розташована на території Браїлівської сільської ради, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №024996, виданого на імя спадкодавця. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким на день своєї смерті все своє майно заповіла позивачу. Інших осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині немає. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну ділянку нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Браїлівської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального\~\~технічного\~\~засобу не\~\~здійснювалося. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], що підтверджується заповітом від 25 лютого 1997 року, зареєстрованому в реєстрі за №32. Факт смерті, 07 квітня 2002 року спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №177644, виданого 09 квітня 2002 року Браїлівською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області. Відповідно до довідки виданої Браїлівською сільською радою №543 від 13 липня 2015 року, [PERSON] зареєстрована та проживала в [INFO]. Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу [PERSON] та Хмельницького обласного нотаріального архіву спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 23 липня 2015 року за №274-2015, спадкоємцем є [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 14 липня 2015 року №564/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка залишилася після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно. За списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №016, прізвище [PERSON] прописано за №138. Відповідно до повідомлення відділу Держземагенства №П-414/0-411/6-15 від 16 липня 2015 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 36724,08 грн. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.152 земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання права та застосування інших, передбачених законом, способів. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на успадкування права на земельні ділянки після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець була включеною до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Крім того, відповідач позов визнав. Згідно з ч.4\~ ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним права власності на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved