Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 23 407 гривень 32 копійки за кредитним договором №б/н від 04 січня 2013 року сплативши 1 378 гривень 00 копійок судового збору. Відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 04 січня 2013 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 2 500 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленого договором. Разом з тим відповідач свої зобов'язання за договором у строки передбачені кредитним договором не виконує, не сплачує кредит і проценти за користування кредитними коштами, та в строки, встановлені кредитним договором, не повернув кредит. Оскільки позичальником не виконується зобов'язання щодо погашення кредитного договору на умовах, які викладені удоговорі №б/н від 04 січня 2013 року, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 31 березня 2016 року становить 23 407 гривень 32 копійки. Незважаючи на направлення вимог погашення заборгованості, відповідач не надав відповіді щодо вирішення цього питання, тому позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду клопотання, в якому просить провести розгляд справи без його участі та без участі відповідача, прийняти заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між представником позивача, який діяв за довіреністю, з однієї сторони, та відповідачем, з другої сторони, був укладений кредитний договір №б/н від 04 січня 2013 року. Відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 2 500 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк виконав свої зобов'язання, передбачені кредитним договором належним чином, та надав позичальнику грошові кошти. Відповідачем були порушені передбачені кредитним договором строки сплати заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлювані договором або законом, зокрема сплати неустойки. Станом на 31 березня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 23 407 гривень 32 копійки, яка складається з: 2 959 гривень 46 копійок заборгованість за кредитом, 16 007 гривень 04 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 850 гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень 00 копійок штраф (фіксована частина), 1 090 гривень 82 копійки штраф (процентна складова). Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу добровільного погашення заборгованості по кредитному договору шляхом, написання письмових вимог про повернення боргу в порядку ст. 1050 ЦК України. На жаль, відповідач не відреагував, заборгованість не погасив, грошове зобов'язання виконано не було. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, тому: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 23 407 гривень 32 копійки, яка складається з: 2 959 гривень 46 копійок заборгованість за кредитом, 16 007 гривень 04 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 850 гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень 00 копійок штраф (фіксована частина), 1 090 гривень 82 копійки штраф (процентна складова). При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1 378 гривень 00 копійок судового збору. ( а. с. 1).

Outcome: approved