Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачзвернувся до суду з позовною заявою 08.05.2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на наступне. 11.02.1995 року він уклав шлюб з відповідачкою. Через п'ять місяців після одруження, [INFO] у них народилася донька, [PERSON]. 23.12.1998 року рішенням Комінтернівського районного суду шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Згідно виконавчого листа № АЕ від 10.03.1999 року Комінтернівського районного суду, з нього стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], до досягнення останньою повноліття. Після розлучення у нього з'явилися сумніви, що дитина від шлюбу з відповідачкою є не його. Але він не хотів це з'ясовувати щоб не спричинити дитині психологічної шкоди. Але, після того як відповідачка подала до суду позов про стягнення з нього аліментів на повнолітню доньку, [PERSON], в зв'язку з її навчанням (до досягнення 23 років), він вирішив, що має право дізнатися на користь кого він повинен сплачувати матеріальні зобов'язання та чи є для нього донькою дитина, батьком якої він записаний, оскільки на момент її народження він перебував у шлюбі з її матір'ю. Він вважає, що причиною подання цього позову стало те що, за час шлюбу з відповідачкою у них дітей більше не було, після розлучення з відповідачкою у нього було ще два шлюби, від яких дітей також не було, хоча бажання мати дітей було, але ці спроби не мали успіху. Нещодавно він дізнався від своєї матері про те, що в дитинстві хворів на тяжку форму епідемічного паротиту (свинка), що могло мати наслідком виникнення у нього в майбутньому безпліддя. Зараз він проходить обстеження стану свого здоров'я, як чоловіка, та вірогідність його здатності на запліднення жінок. Оскільки він вважає, що може не бути батьком [PERSON], він вимушений звернутися до суду з позовом про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на відсутність стосунків з іншими чоловіками та свою впевненість у тому, що [PERSON] є донькою позивача. В судовому засіданні встановлено, що 11.02.1995 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] у сторін народилася донька, [PERSON], актовий запис за № 39, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області. 23.12.1998 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського РУЮ Одеської області від 26.10.1999 року, актовий запис за №147. На підставі виконавчого листа №АЕ від 10.03.1999 року Комінтернівського районного суду, з позивача стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], до досягнення останньою повноліття. 04.12.2014 року ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області призначено генотипоскопічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи. На вирішення експертизи було поставлене питання - чи може [PERSON], [INFO] бути батьком дитини - [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку експерта № 19 про виконання експертизи, виконаної експертами Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, яка розпочата 09.02.2015 р. та закінчена 06.03.2015 р., експертами відділення судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проведено судово-медичну експертизу зразків рідкої крові [PERSON], [PERSON], [PERSON] та визначено наступне: молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], не є біологічним батьком громадянка [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України (Визнання походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) - дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ч. 1 ст. 133 Сімейного кодексу України (Запис подружжя батьками дитини) - якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 2. ст. ст. 136 Сімейного кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про її народження. Згідно ч. 3 ст. 136 Сімейного кодексу України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесень змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За таких обставинсуд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, отже підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 122, 133, 136 СК України,

Outcome: approved