Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права приватної власності на 2/3 частини квартири в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частки квартири [ADDRESS] . 2/3 частки зазначеної квартири належали матері на підставі: -1/3-свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.05.1999 року Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці; -1/3-рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2009 року, зареєстрованого КП «СМБТІ» 28.12.2009 року в книзі 109, номер запису 643. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом є вона, як донька спадкодавця та відповідач по справі - [PERSON] , також як донька спадкодавця. Спадщину після смерті матері вона прийняла згідно із ст.1269 ІДК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Її сестра-відповідач по справі також прийняла спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України. Але прийняла її помилково, так як вона бажала, щоб спадщину після смерті матері отримала тільки вона, оскільки вона вже є власником 1/3 частки цієї квартири. Сестра не зрозуміла пояснень нотаріуса і помилково написала заяву про прийняття спадщини після смерті їх матері. Вона звернулася до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця. Але нотаріус відмовив і їй і сестрі (відповідачу) у видачі цього свідоцтва «у зв`язку з тим, що відсутні документи на майно померлої», та тому що майно «належить спадкодавцю праві спільної сумісної власності і для отримання спадщини необхідно виділити з спільної сумісної в спільну часткову», що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2018 р. Дійсно оригінал правовстановлюючого документу-свідоцтва про право власності на житло,виданого 18.05.1999 року Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці у неї відсутній, так як його втрачено. Але збереглася копія зазначеного правовстановлюючого документу та реєстраційне посвідчення. Також підтвердженням того, що зазначені 2/3 частки квартири належать спадкодавцеві є довідка комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1466 від 14.11.2018 р., в якій зазначено,що 2/3 частки квартири [ADDRESS] зареєстровані за [PERSON] . Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ,яка настала [INFO] . Позивач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволенні позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 вересня 2014 року [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20 квітня 1978 року та серії [NUMBER] від 07 квітня 1972 року підтверджується факт того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , тобто сторін у справі. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 квітня 1991 року підтверджується факт зміни прізвища [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 травня 1999 року, видане згідно розпорядження від 18 травня 199 року № [NUMBER], [PERSON] та членам його сім`ї у складі: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної (сумісної) власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площе. 70,69 кв.м. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2009 року, яке набрало чинності 07 грудня 2009 року, за [PERSON] визнано право приватної власності на 1/3 частину квартири, [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі вищевказаного рішення, зареєстровано право власності та дані внесено до реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 грудня 2009 року. Відповідно довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року № 1466, квартира, яка розташована в [ADDRESS] зареєстрована за: [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло; [PERSON] на підставі рішення суду від 26 листопада 2009 року. Форма власності спільна сумісна. Зміна назви [ADDRESS] відбулася на підстав рішення міського голови Синельниківської міської ради від 16 лютого 2016 року № 31-р. Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з тим, що відсутні документи на майно померлої, а саме 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved