Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 10 червня 2011 року померла його рідна тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді1/3 частки квартири, що розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Аккумуляторная, 25/1, яка належала [PERSON] на час смерті на праві приватної власності. Спадкоємців першої-четвертої черги за законом після смерті [PERSON] не було, тому позивач як спадкоємець пятої черги за законом у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса Четвертої Луганської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки. На підставі поданої заяви було відкрито спадкову справу № 506/2011, але отримати завчасно свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не встиг через незадовільний стан здоровя, він наразі є інвалідом другої групи. 27.04.2016 року позивач звернувся до нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про надання свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову, оскільки спадкова справа залишилася на тимчасово окупованій території України у м. Луганську. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої 10.06.2011 року [PERSON] на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Аккумуляторная, 25/1. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, обґрунтувавши доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечував проти визнання права власності за його батьком [PERSON] на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Аккумуляторная, 25/1. Вказав, що він не звертався до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON], заяву до нотаріуса м. Луганська у 2011 році про прийняття спадщини подавав його батько [PERSON] Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора уповноваженого представника в судове засідання не направили, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її рідна сестра, а позивач її син. Їй відомо, що чоловік [PERSON] помер ще у 60-х роках, дітей не було. Сестра проживала в квартирі за адресою: м. Луганськ, вул. Аккумуляторная, 25/1 разом зі своїм племінником [PERSON], який здійснював за нею догляд. Зазначила, що вона не зверталася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON], заяву до нотаріуса про прийняття спадщини подавав її син [PERSON] у 2011 році. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Суд,\~ заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Луганської міської ради 31.12.2008 року, на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] в рівних частках (а.с 10). Відповідно до ч.1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У відповідності до копії свідоцтва про смерть, серії І-ЕД № 287319, виданого 10.06.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЛМУЮ (а.с. 8), 10.06.2011 року [PERSON] померла. На підставі\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, інформація щодо заповітів/спадкових договорів, складених [PERSON] відсутня (а.с. 64). Згідно положень\~ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 04.10.2012 року було встановлено, що [PERSON], яка померла 10.06.2011 року є рідною тіткою [PERSON], [INFO] (а.с. 36). Відповідно до ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як було встановлено під час розгляду справи, та підтверджується поясненнями свідка [PERSON], а також поясненнями [PERSON] та [PERSON], які були допитані як свідки у відповідності до ст. 184 ЦПК України, позивач [PERSON] у 2011 році звернувся до нотаріуса Четвертої Луганської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 10.06.2011 року, та на підставі поданої заяви 17.11.2011 року було відкрито спадкову справу № 506/2011, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 63). 27.04.2016 року [PERSON] звернувся до нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про надання свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову, оскільки спадкова справа, заведена після смерті [PERSON], яка померла 10.06.2011 року залишилася на тимчасово окупованій території України у м. Луганську і нотаріус, який не відкривав спадкову справу і якому не було її передано, позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 15). Згідно листа завідувача Другої [PERSON] державної нотаріальної контори від 06.01.2017 року № 1/01-16, за даними Спадкового реєстру в Четвертій Луганській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 10.06.2011 року (спадкова справа 506/2011). Зараз обовязки завідувача Четвертої Луганської державної нотаріальної контори виконує завідувач Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, але всі незакінчені спадкові справи та архіви нотаріальної контори залишилися за попереднім місцем розташування контори, на непідконтрольній українській владі території та перевезення його до м. Сєвєродонецька не є можливим. Згідно\~до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~одним із способівз ахисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, оцінивши надані докази у їх сукупності, беручи до уваги те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем пятої черги за законом після смерті [PERSON], який в установлені законом строки подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкова справа залишилася на тимчасово непідконтрольній українській владі території, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved