Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 296/4094CLPS2 від 29.11.2011 року в розмірі 6312,56 грн., а також стягнути судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору від 29.11.2011 року № 296/4094CLPS2 з Публічним акціонерним товариством «Платінум Банк» (надалі - ПАТ «Платінум Банк») відповідач отримала кредит у розмірі 5197,81 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки та в порядку, встановлених договором. Між ПАТ «Платінум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги за зазначеним кредитним договором. 08.10.2012 року ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 2 від 08.10.2012 року. На виконання умов договору факторингу позивач направив на адресу відповідача лист з повідомленням про відступлення права вимоги. Однак відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 6312,56 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не з'являлася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 29.11.2011 року між ПАТ «Платінум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника № 296/4094CLPS2. Відповідно до договору ПАТ «Платінум Банк» надало [PERSON] строковий кредит у сумі 5197,81 грн. на строк 30 місяців з кінцевим терміном повернення - 29.05.2014 року за умови оплати за користування кредитом процентів у розмірі 36 % річних та комісії за надання та обслуговування кредиту й всіх інших платежів. Відповідно до п. 5.4 кредитного договору № 296/4094CLPS2 у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позивальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконала, тіло кредиту не повернула, проценти за користування кредитом повністю не сплатила у визначений договором термін. Таким чином, відповідач порушила істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом, яка складає загальну суму у розмірі 6312,56 грн. (у тому числі заборгованість за кредитом - 4538,92 грн., проценти за користування кредитом - 1251,6 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 522.04 грн.), що підтверджується випискою з реєстру боржників від 08.10.2012 року та розрахунком заборгованості в матеріалах справи. На підставі Договору про відступлення права вимоги № 20120726-Г від 26.07.2012 року, укладеному між ПАТ «Платінум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», право вимоги щодо заборгованості за цим договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». Відповідно до Договору факторингу № 2 від 08.10.2012 року ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 296/4094CLPS2 від 29.11.2011 року. На виконання умов договору факторингу позивач направив на адресу відповідача лист від 16.10.2012 року з повідомленням про відступлення права вимоги. Отже, внаслідок укладення договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, яке виникло на підставі кредитного договору № 296/4094CLPS2 від 29.11.2011 року. Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли із приводу надання кредиту та відступлення права вимоги за договором факторингу і регулюються главою 71 ЦК України, загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір, а також главою 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved