Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 01.03.2017р. [PERSON] звернулась до Маріупольського міського центру зайнятості з особистою заявою про надання (поновлення) статусу безробітного, на підставі якої відповідачу було надано статус безробітного, та згідно якої відповідача було ознайомлено під особистий підпис з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного. Однак під час перебування на обліку в Центрі зайнятості Відповідач знехтував своїм обов'язком, та не повідомив про факт укладання договору цивільно-правового характеру, що є законною підставою для стягнення з нього суми отриманої допомоги по безробіттю. Відповідно до наказів про прийняті рішення по Відповідачу №№: HT170307 від 07.03.2017: надати статус безробітного з 01.03.2017; НТ170309 від 09.03.2017: призначити допомогу по безробіттю з 08.03.2017 по 02.03.2018; відкласти виплату допомоги по безробіттю з 08.03.2017 по 13.03.2017; НТ170314 від 14.03.2017: розпочати виплату допомоги по безробіттю з 14.03.2017; НТ 171020 від 20.10.2017: припинити виплату допомоги по безробіттю з 19.10.2017; припинити реєстрацію безробітних з 19.10.2017; НТ 171214 від 14.12.2017: повернути виплати з 01.04.2017 сума боргу 3579,86 по 18.10.2017. Згідно Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, було проведено перевірку та складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 14.12.2017 № 1493. В ході перевірки було встановлено наступне: 01.04.2017р. (тобто під час перебування відповідача на обліку у Центрі зайнятості) між відповідачем та ДП «Інтертек Україна» був укладений договір цивільно - правового характеру від 01.04.2017 на 1 місяць. Також Центром зайнятості Суворівського району м. Одеси, за місцем реєстрації роботодавця, проведено розслідування страхового випадку відносно відповідача та складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 145 від 10.08.2017, в якому зазначено, що згідно обміну даними з ПФУ відповідач у квітні 2017 виконувала роботу за договором ЦПХ у ДП «Інтертек Україна», заробітна плата не вказана. Надати будь - які документи керівництво ДП «Інтертек Україна» не вважає необхідним. Факт зайнятості відповідача підтверджується листами ДП «Інтертек Україна» від 28.07.2017 № № 15/07/17, 16/07, де зазначено, що між відповідачем та ДП «Інтертек Україна» був укладений договір ЦПХ від 01.04.2017 року на виконання робіт рахування вантажу. Також, інформацію про факт зайнятості відповідача, Центр зайнятості отримав при обміні інформацією з ПФУ, де зазначено про періоди зайнятості особи. Відповідно до інформації, яку Центр зайнятості отримав від ПФУ, вбачається, що відповідач перебував у трудових відносинах за угодою ЦПХ з 01.04.2017р. по 30.04.2017р., тобто під час перебування на обліку в Центрі зайнятості. Центром зайнятості було прийнято заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільну сплату суми виплаченого забезпечення застрахованій особі, а саме: відповідачу було направлено рекомендований лист від 14.12.2017 № 10-7874, однак сума заборгованості на розрахунковий рахунок Центру зайнятості не надходила. Просять суд стягнути з відповідача на користь позивача суму незаконно отриманої допомоги в ромірі 3579,86 грн., а також просить стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляд справи вести в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві. Відповідач повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2017р. [PERSON] звернулась до Маріупольського міського центру зайнятості з особистою заяву про надання (поновлення) статусу безробітного, на підставі якої відповідачу було надано статус безробітного, та згідно якої її було ознайомлено під особистий підпис з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного. Відповідно до наказів про прийняті рішення по відповідачу №№: HT170307 від 07.03.2017р.: надати статус безробітного з 01.03.2017р.; НТ170309 від 09.03.2017р.: призначити допомогу по безробіттю з 08.03.2017р. по 02.03.2018р.; відкласти виплату допомоги по безробіттю з 08.03.2017 по 13.03.2017р.; НТ170314 від 14.03.2017: розпочати виплату допомоги по безробіттю з 14.03.2017р.; НТ 171020 від 20.10.2017р.: припинити виплату допомоги по безробіттю з 19.10.2017; припинити реєстрацію безробітних з 19.10.2017р.; НТ 171214 від 14.12.2017: повернути виплати з 01.04.2017 сума боргу 3579,86 по 18.10.2017р. Судом також встановлено, що в ході передбаченої законом перевірки було встановлено, що 01.04.2017р. між відповідачем та ДП «Інтертек Україна» був укладений договір цивільно -правового характеру від 01.04.2017р. на 1 місяць. Центром зайнятості Суворівського району м. Одеси, за місцем реєстрації роботодавця, проведено розслідування страхового випадку відносно Відповідача та складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 145 від 10.08.2017р., в якому зазначено, що згідно обміну даними з ПФУ відповідач у квітні 2017р. виконувала роботу за договором ЦПХ у ДП «Інтертек Україна», заробітна плата не вказана. Факт зайнятості відповідача підтверджується листами ДП «Інтертек Україна» від 28.07.2017р. № № 15/07/17, 16/07, де зазначено, що між [PERSON] та ДП «Інтертек Україна» був укладений договір ЦПХ від 01.04.2017 року на виконання робіт рахування вантажу. Відповідно до інформації отриманої від ПФУ, вбачається, що відповідач перебував у трудових відносинах за угодою ЦПХ з 01.04.2017р. по 30.04.2017р, тобто під час перебування на обліку в Центрі зайнятості. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою не надано суду жодного доказу на спростування доводів позову, а також того, що вказана сума заборгованості неї погашена. Вирішуючи позов по суті, суд виходить з наступного. Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України від 5 липня 2012 року №5067-VI «Про зайнятість населення», встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Частиною 1 статті 4 вказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VІ від 5 липня 2012 року особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, належать до зайнятого населення. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України від 02.03.2000р. № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. За приписами до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України №219 від 14.02.2007 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У відповідності до п. 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. Відповідачка не оскаржувала жодного рішення Маріупольського міського центра зайнятості. Згідно частини 3 ст.36 зазначеного Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З огляду на те, що даний спір є цивільно-правовим, що також підтверджується висновками Верховного суду України в постанові від 22.09.2015 року у справі №21-1884а15, тому до спірних правовідносин мають застосовуватися загальні положення відшкодування шкоди, передбачені главою 82 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, згідно з пунктом 21 Порядку надання матеріальної допомоги по безробіттю, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. N 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 917/5138), якщо під час одержання матеріальної допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю з дня виникнення цих обставин. У разі відмови добровільно повернути зазначені кошти питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідно до підпункту 1 пункту 13 вищезазначеного Порядку, виплата матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного (з дня працевлаштування). Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року N 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Наведені норми права пов'язують припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Таким чином, оскільки [PERSON] на момент реєстрації в Центрі зайнятості виконувала роботу у ДП «Інтертек Україна» на підставі договору цивільно-правового характеру від 01.04.2017р. року, тобто вона не мала статус безробітної та не мала права на виплату їй допомоги по безробіттю, що є підставою для стягнення з неї незаконно отриманих суми виплаченого забезпечення в розмірі 3579,86 грн., тож суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку з чим з [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання даного позову до суду в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved