Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.03.08 р. між ПАТ «Універсал Банк» (що є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивачем було видано відповідачу кредит у розмірі 10000 гривень строком до 05.03.11 р., з встановлення відсоткової ставки в розмірі 36 % річних. Позивачем зазначено, що відповідач не виконав обов'язки за вказаним кредитним договором і не повернув взяті у користування кошти у строки, які передбачені умовами договору, а саме до 05.03.13 р. Позивач зазначив, що станом на 15.11.13 р. заборгованість за кредитним договором становить 54923 грн. 42 коп., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 9071,07 грн.; заборгованість по відсотками за користування кредитом - 8560,28 грн.; заборгованість по підвищеним відсотками - 37292,07 грн. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 54923 грн. 42 коп. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених вище, відповідач проти задоволення позову заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.08 р. між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір за № CL 25721 (а.с.а.с. 6-11). Відповідно до п. 1.1 витягу із статуту, ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Універсал Банк» (а.с. 24). Зі змісту анкети-заяви від відповідача вбачається, що позивачем було надано кредит готівкою в розмірі 10000 грн., терміном на 36 місяців (а.с.а.с. 4-5). Відповідно до п. 1.1 вказаного кредитного договору, кредитор зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому договорі, додатку 1 та додатку 2, а позичальник зобов'язався погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором, додатком 1 та додатком 2. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 кредитного договору, проценти на кредит обчислюються, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, що складається з 360 днів, включаючи дату надання кредиту, в яку вони починають нараховуватись, але не включаючи дату фактичного повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на щомісячні основі на суму несплаченого щоденного залишку кредиту. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу) встановлюється підвищена відсоткова ставка, що вказана в додатку 1 до кредитного договору. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору, кредит надається позичальникові шляхом банківського переказу коштів (усієї суми кредиту) на поточний рахунок позичальника, зазначений в додатку 1 до договору і відкритий у кредитора. Дата зарахування кредитором на поточний рахунок позичальника коштів кредиту вважається датою надання кредиту. Додатком 1 до вказаного кредитного договору було встановлено індивідуальні умови надання та погашення кредиту (а.с. 12), де зазначено, що підвищена процентна ставка становить 108 % річних, датою сплати щомісячного платежу встановлено кожне 5-е число місяця. Додатком 2 до вказаного кредитного договору було встановлено графік щомісячних платежів, супутні витрати позичальника (а.с.а.с. 13-14). З даних меморіального ордеру за № 0460005UAH002605 від 19.03.08 р. підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача за [NUMBER] кредитні кошти в розмірі 10000 грн. (а.с. 16). З даних заяви на переказ готівки № 061МР20132070003 від 26.07.13 р. вбачається, що [PERSON] було перераховано на картковий рахунок відповідача за [NUMBER] кошти в розмірі 6410 грн. (а.с. 63). Однак, судом встановлено, що вказаний перерахунок коштів не стосується карткового рахунку кредитного договору, укладеного між сторонами, а тому судом до уваги не приймається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК України вбачається, що до відносин за Кредитним договором застосовуються положення ЦК України (ст.ст.1046-1053), які регулюють правовідносини, що випливають із договору позики, якщо інше не встановлено ст.ст. 1054-1057 ЦК України чи не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. В судовому засіданні відповідач просив застосувати строки позовної давності. Судом встановлено, що останнє погашення боргу відповідачем було здійснено 05.09.2008 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч. 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом в грудні 2013 року, а отже суд приходить до висновку, що з урахуванням строків позовної давності, задоволенню підлягають позовні вимоги щодо заборгованості, починаючи з грудня 2010 року. З наданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 21-22) вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором з грудня 2010 року по березень 2011 року по тілу кредиту становить 1286 грн. 19 коп. (415,20 грн. + 428,07 грн. + 442,92 грн.); по відсоткам - 816 грн. 83 коп. (281,20 грн. + 281,20 грн. + 253,99 грн. + 0,44 грн.); по підвищеним відсоткам - 5219 грн. 24 коп. (1305,24 грн. + 1301,65 грн. + 1302,19 грн. + 1310,16 грн.). На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 253, 256, 257, 260, 261, 525, 526, 530, 610, 612, 1046, 1047, 1057 ЦК України,

Outcome: approved