Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 24 грудня 2011 року. З відповідачем вони не мешкають разом з вересня 2016 року. У жовтні 2020 року він побачив відповідача з новонародженою дитиною та дізнався, що дитина записана на нього, оскільки вони не розірвали шлюб з відповідачем. Таким чином, він заперечує своє біологічне батьківство відносно дитини - [PERSON] та стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а також враховуючи те, що відповідач підтвердила, що він не є біологічним батьком її дитини. У зв`язку із чим просить суд: виключити відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] , з актового запису № 92 від 27 жовтня 2020 року, зробленого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про народження [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просить їх задовольнити, оскільки підтверджує той факт, що [PERSON] не є біологічним батьком її дитини [PERSON] . Також, просила справу розглянути без її участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без участі представника, рішення суду просила прийняти на розсуд суду. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) 27 жовтня 2020 року, актовий запис № 92 (а.с. 9). Слід зазначити, що підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2011 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 235 (а.с. 8). Крім того, встановлено, що сторони хоча й перебувають у зареєстрованому шлюбі, але фактичних шлюбних відносин не підтримують, разом як чоловік та жінка не проживають тривалий час, зокрема, як взазують сторони з 2016 року. Також, позивач вказує, що не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та відповідачем було підтверджено те, що позивач не є батьком даної дитини, а тому сумнів позивача щодо його батьківства відносно дитини знайшов своє підтвердження. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.п. 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:, зокрема рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Отже, із зазначених вище положень цивільного законодавства встановлено, що позивач у відповідності до ст. 122 СК України, є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , однак у позові вказує, що він не є біологічним батьком вказаної дитини, що дає право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Відповідач підтвердила факт того, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить її письмова заява про визнання позовних вимог позивача з проханням їх задовольнити. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Крім того, згідно з ч. 4. ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи відсутність клопотання сторін про призначення генетичної експертизи, визнання відповідачем позову, яке не суперечать закону та не порушує права, свободи чи інтересів дитини [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін, який відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно-правових відносин. Понесені судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved