Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.01.2005 р. між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США, які відповідач зобов'язався повернути протягом двох років (в березні 2007 р.), що підтверджується відповідною розпискою. Оскільки відповідач не повернув борг, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 449988,00 грн., три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 21032,00 грн., а всього - 471020,00 грн. та судові витрати у справі. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належно. Представник позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] борг в сумі 723567,00 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення в розмірі 37242,00 грн., а всього - 760809,00 грн., посилаючись на зміну курсу долару США на час звернення до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи судом повідомлена належно. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вважає його необґрунтованим та безпідставним, посилається на виконання [PERSON] договору позики шляхом зобов'язання останнім передати позивачу належну йому частину статутного капіталу ТОВ «Продекс». Представник відповідача ТОВ «Продекс» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належно. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно боргової розписки (а.с. 186), 20.01.2005 р. позивач надав, а [PERSON] отримав в борг грошові кошти у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США в гривневому еквіваленті на два роки з виплатою 1% в місяць на залишкову суму боргу з виплатою 2000,00 доларів США щомісячно до 01.03.2006 р., а решту - рівними частинами до 01.03.2007 р. У випадку невиконання зобов'язання в рахунок погашення боргу переходить належна боржнику частка у статутному фонді ТОВ «Продекс» в розмірі 50%. Договір позики набирає сили з моменту державної реєстрації в новій редакції статутного фонду ТОВ «Продекс» з виділенням [PERSON] 50% частки даного фонду, оскільки на підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем наданий відповідний оригінал розписки, що власноручно написана відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 63-65), 01.02.2005р. державним реєстратором проведено державну реєстрацію статуту ТОВ «Продекс» у новій редакції, за яким [PERSON] як засновник товариства бере участь у формуванні статутного фонду за рахунок внесків у розмірі 50%, що становить 75000,00 грн. і дорівнює 50% голосів у загальних зборах учасників. Тобто з 01.02.2005 р. договір позики вступив в силу і підлягав виконанню. [INFO]. [PERSON] помер (а.с. 33). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2010 р., у зв'язку зі смертю відповідача [PERSON], до участі у розгляді справи було залучено його правонаступника [PERSON] (а.с. 37). В судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України та взятих на себе зобов'язань, позику у визначений строк [PERSON] не повернув. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги щодо спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитор повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За змістом ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що з позовною заявою позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] 10.09.2009 р. (а.с. 6). 09.10.2009 р. позивач уточнив позовні вимоги (а.с. 11-12). 23.12.2009 р. позивач звернувся до суду з заявою про залучення до участі у розгляді справи правонаступника, зазначаючи, що йому стало відомо про смерть [PERSON] вже після подачі позовної заяви (а.с. 29). Відповідно до листа одинадцятої Київської нотаріальної контори № 2964/2-17 від 16.06.2010 р., [INFO]. помер [PERSON] Спадкоємцем майна померлого стала [PERSON], яка у відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України, успадкувавши не лише права, а й обов'язки, зобов'язана повернути позикодавцеві отриману спадкодавцем позику. За змістом ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 20.01.2005 р. було укладено договір позики, за яким позивач передав [PERSON] 60000,00 доларів США, а останній зобов'язався повернути гроші протягом двох років визначеними договором частинами у доларах США, однак свого зобов'язання не виконав. Встановивши, що між сторонами було укладено договір позики в іноземній валюті, до виниклих правовідносин не застосовуються положення закону, який регулює порядок сплати боргу, визначеного договором у гривні. Станом на 10.09.2009 р. згідно курсу НБУ офіційний курс гривні до долара США становив 100 доларів США = 799,5000 грн. Тобто, 60000,00 доларів США становили 479700,00 грн. Відповідач вчасно не повернув грошові кошти в розмірі 60000,00 доларів США, тому він зобов'язаний сплатити позивачу вказану суму боргу згідно офіційного курсу НБУ на день звернення до суду, а саме у розмірі 479700,00 грн. З урахуванням положення ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення не підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що підтверджені письмовими доказами - судовий збір у сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. (а.с. 1-5). З урахуванням викладеного, позовні вимоги слід задовольнити частково, зокрема, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають: сума основного боргу в розмірі 479700,00 грн., та понесені позивачем витрати на сплату судового збору в сумі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial