Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що 30.01.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі - ТОВ «ВЕЛЛФІН») та [PERSON] було укладено договір позики №129646 в електронній формі, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 2400 грн. на 30 днів зі сплатою відсотків за користування позикою. ТОВ «ВЕЛЛФІН» свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на картковий рахунок відповідача визначену суму коштів. Позичальник не повернула суму позики, тим самим порушила умови договору, на даний час заборгованість не погашена та станом на 01.03.2020 становить 103512,00 грн., з яких: 2400,00 грн. - основний борг; 48600,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 52512,00 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам. Просить стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 103512,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, її представник адвокат Охлопков І. О. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі, просили відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг №2606 від 27.10.2015, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225. Порядок отримання та надання позики регламентується Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», затверджених наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» №2-1 від 27.10.2015, які розміщені на офіційному веб-сайті позивача https://creditup.com.ua (далі - Правила). 30.01.2017 [PERSON] у встановленому п.п.4.1, 4.2. Правил порядку, оформила Заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Згідно п.4.8 Правил підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. Відповідно до п.4.10 Правил відповідність зазначеної суми підтверджує належність рахунку для перерахування позики Заявнику, та підтверджує згоду Заявника на отримання позики. На підставі заповненої відповідачем заявки 30.01.2017 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено Договір позики №129646, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 2400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику через п`ятнадцять днів та сплатити проценти. Відповідно до п.6.10-6.12 Правил ТОВ «ВЕЛЛФІН» надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в Заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше одного робочого дня з дати підписання Договору позики сторонами. Датою укладення договору позики між Товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок. За домовленістю сторін дата перерахування коштів на банківський рахунок, вказаний позичальником, вважається датою укладення договору позики. На виконання умов укладеного між сторонами договору позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY, перерахувало на картковий рахунок [PERSON] зазначену в договорі суму позики, що підтверджується повідомленням від 31.08.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016. Таким чином, реєстрація [PERSON] на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів та підтвердження позивачем заявки на отримання позики, у передбачений Правилами спосіб, свідчать про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а договір позики було укладено та підписано в електронній формі. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із частиною першою ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію», у ст.3 якого зазначено, що електронний договір - цедомовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Пунктом 1.5 Договору позики визначено умови обчислення строку та процентів за користування позикою. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, та яка повинна бути застосована в даній справі щодо спростування нарахованих позивачем процентів (як за загальними, так і за простроченими). За наведених обставин, оскільки позика [PERSON] за договором №129646 була надана строком на 30 днів, тобто до 01.03.2017, з урахуванням наявного в матеріалах справи розрахунку, який міститься у графіку розрахунків та є невід`ємною частиною договору, з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» підлягає стягненню основна сума за договором позики у розмірі 2400,00 грн. та заборгованість за процентами в межах строку дії договору, тобто за 30 днів у сумі 1296,00 грн. Оскільки позивач при зверненні до суду не посилається на приписи ст.625 ЦК України, у суду відсутні підстави для застосування наслідків прострочення виконання зобов`язання, визначені положенням вказаної норми. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial