Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.01.1987 року. За період шлюбу сторонами придбано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що сторони бажають поділити спільне майно, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0,0527 га, кадастровий номер 6510165300:09:070:0001, а на іншу 1/2 частину вказаного будинку визнати право власності за відповідачем. Ухвалою суду від 27.10.2017 року відкрито провадження за справою та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 08.08.2018 року забезпечено позов та заборонено відчуження нерухомого майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, позначений літ. «А», загальною площею 94,8 кв.м, житловою площею 54,2 кв.м, при ньому сараї літ. «Б», «В», «Г», гараж літ. «Ж», туалет літ. «Е», огорожа №1, 4, ворота №№2, 5, водопровід №3, що розташовані на земельній ділянці, площею 0,0527 га, кадастровий номер 6510165300:09:070:0001, які належать [PERSON] ( [INFO] , ІН: [NUMBER] ). Ухвалою суду від 05.09.2018 року призначено розгул справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 15.04.2019 року залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] , державного виконавця Дніпровського районного відділу виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Нікішину Ірину Миколаївну. Ухвалами суду від 22.06.2020 року залучено до участі у справі правонаступника Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні - Дніпровський районний відділ виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони за справою в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Позивач надав до суду заяву, якою просить розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник позивача Доготер О.Г. надала до суду заяву, якою просила справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, якою просить справу розглядати у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної, суд\~ дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30.01.1987 року згідно актового запису про укладення шлюбу №89, зробленого Комсомольським РАГС м.Херсона. З договору купівлі-продажу від 20.08.2014 року вбачається, що на ім`я відповідача [PERSON] придбано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З довідки Виконавчого комітету Антонівської селищної ради м.Херсон Херсонської області вих.№02-08-07/199 від 18.09.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . З постанови головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні Нікішиної І.М. про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2015 року вбачається, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №47045836 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 104445,11гривень за виконавчим листом №667/7319/14, виданого 20.03.2015 року Комсомольським районним судом м.Херсона. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Разом з цим, конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини 3 статті 61 СК України кореспондує частині 4 статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя відповідачем не спростовано, матеріали справи не містять належних доказів того, що спірне майно придбане за її особисті кошти, тому суд дійшов висновку про визнання спірного майна: домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. В заяві відповідач не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. З урахуванням вищевстановленого, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved