Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.11.1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час донька сторін навчається в Київському національному лінгвістичному університеті, а тому не має можливість влаштуватись на роботу та отримувати власний заробіток. В свою чергу позивачу самостійно тяжко забезпечувати доньку повноцінним навчання, харчуванням та утриманням, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. 13.09.2019 року суд відкрив провадження у цій справі та вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Позивача подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується поштовим повідомленням, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо. Від шлюбу вищевказані особи мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача. З довідки Київського національного лінгвістичного університету № 611 від 20.02.2019 року вбачається, що [PERSON] навчається на другому курсі факультету перекладачів денної форми навчання. Період навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15.05.2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, враховуючи, що донька сторін по справі продовжує навчання, а отже потребує матеріальної допомоги, однак відповідач в добровільному порядку її не надає, хоча має таку можливість, суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів, та враховуючи інтереси повнолітньої дитини, яка перебуває на утриманні лише матері, продовжує навчання на денній формі навчання та не має змоги працювати, несе додаткові витрати пов`язані з навчанням, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки на період навчання в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і на період навчання до 30.06.2021 р., але не більше як до досягнення донькою 23 років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved