Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд винести рішення яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 116721,76грн. за кредитним договором № АВН0R4156740540 від 06 липня 2016року та судові витрати по справі. У обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним згідно кредитного договору № АВН0R4156740540 від 06 липня 2016року відповідачу було надано кредит у розмірі 37697,90грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов`язався щомісячно погашати заборгованість. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на 09.09.2018року заборгованість за кредитним договором становить 116 727,76 грн., яка складається з наступного: 37 697 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом, 46 грн. 62 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 31 666 грн. 32 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 41 282 грн. 26 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 500,00 грн. - штрафи (фіксована частина), 5 534,66 грн. - процентна складова. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 06 липня 2016року був укладений кредитній договір № АВН0R4156740540 (а.с. 6), згідно з яким банк надав позивачу кредитні кошти у розмірі 37 697,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 09 вересня 2019року виникла заборгованість, яка становить 116727,76 грн., яка складається з наступного: 37 697 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом, 46 грн. 62 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 31 666 грн. 32 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 41 282 грн. 26 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 500,00 грн. - штрафи (фіксована частина), 5534,66 грн. - процентна складова. (а.с. 5) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки. У той же час, за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому відмовляє позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., та штрафу (процентна складова) у розмірі 5534 грн. 66 коп. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту - 37 697 грн. 90 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 46 грн. 62 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 31 666 грн. 32 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 41 282 грн. 26 коп. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial