Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 22.06.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №923094853. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №923094853. 03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторину №20190103, згідно якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] . З огляду на викладене, позивач вирішив звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. У відповідності до п. 3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.06.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №923094853 (а.с. 5-7) 21.07.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до вказаного вище кредитного договору де передбачено особливості сплати відсотків (а.с. 7). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №923094853 (а.с. 8). 03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторину №20190103, згідно якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] (а.с. 9-11). ТОВ «ЄАПБ» повідомляло [PERSON] про наявну заборгованість та про необхідність її погашення (а.с. 12) Згідно доданого до справи розрахунку Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ЄАПБ» становить 9 833.90 грн. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до п.1 та 2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов Договору, а відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед позивачем не надав, інших заяв, до суду не подавав, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved