Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 08 липня 2016 року №30385926 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності на частину будівлі літ. АЕ-2, загальною площею 2898,8 м?, за адресою: [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК», номер запису про право власності 15320031, та стягнути на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №7109, належала на праві власності частина будівлі літ. АЕ-2 по [ADDRESS] . 06 березня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» був укладений Іпотечний договір №2-03/2013-МК-UAН-3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за №277. Позивач зазначає, що 07 липня 2016 року він звернувся до Дніпропетровського центрального регіонального відділення ПАТ «МЕГАБАНК» з проханням надати інформацію про суму заборгованості по раніше укладеним кредитним договорам, зобов`язання за якими забезпечені іпотекою, з метою їх погашення та проханням про надання згоди на відчуження предмета іпотеки, на що позивачу в усному порядку повідомили, що заборгованість складає 1809000 грн - за позивачем, та 192000 грн - за боржником [PERSON] , за якого поручився позивач. Також 12 липня 2016 року позивач звернувся до Дніпропетровського центрального регіонального відділення ПАТ «МЕГАБАНК» з письмовими заявами з проханням розглянути питання продажу предмета іпотеки і надати довідку кредитної заборгованості з метою її погашення, але банк жодної відповіді на заяви не надав. 22 липня 2016 року перший заступник голови правління ПАТ «МЕГАБАНК» Лащенко О.М. усно повідомив представникам позивача, що предмет іпотеки позивачу вже не належить, а також представники банку усно повідомили, що заборгованість по раніше укладеним кредитним договорам, зобов`язання за якими забезпечені іпотекою, складає 2034000 грн - за позивачем, та 193000 грн - за боржником [PERSON] , за якого поручився позивач. Представник позивача вказує, що 03 серпня 2016 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №64945917 він дізнався, що право власності на предмет іпотеки перейшло до ПАТ «МЕГАБАНК». 08 липня 2016 року відповідачем прийнято рішення №30385926 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності на частину будівлі літ. АЕ-2, загальною площею 2898,8 м?, за адресою: [ADDRESS] , за ПАТ «МЕГАБАНК». Також, 08 липня 2016 року відповідачем внесено відомості до реєстру про припинення права власності на частину вказаної будівлі за позивачем. Представник позивача наголошує, що між позивачем та ПАТ «МЕГАБАНК» не укладався окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який би передбачав передачу банку права власності на частину вищезазначеної будівлі в рахунок виконання зобов`язань за кредитними договорами від 06 березня 2013 року №2-03/2013-МК-UAН-1 та №2-03/2013-МК-UAН-2. Крім того, під час укладення Іпотечного договору №2-03/2013-МК-UAН-3 позивач не надавав своєї згоди іпотекодержателю саме на такий спосіб задоволення забезпечених іпотекою вимог. Враховуючи викладене, позивач вважає дії та рішення відповідача такими, що суперечать чинному законодавству. Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Тітової І.В. від 12 жовтня 2016 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2016 року у складі судді Тітової І.В. закрито провадження у цивільній справі №204/6030/16-ц за позовом приватного науково-виробничого підприємства «ЮВІС ТЕХНОЛОГІЇ» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича, третя особа публічне акціонерне товариство «Мегабанк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки цей спір витікає із договірних правовідносин між двома юридичними особами, він підвідомчий господарському суду та не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області\~від 15 лютого 2017 року апеляційну скаргу приватного науково-виробничого підприємства «ЮВІС ТЕХНОЛОГІЇ» задоволено частково, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2016 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Дубіжанської Т.О. від 01 серпня 2018 року провадження у справі Приватного науково-виробничого підприємства «ЮВІС технології» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича, треті особи Публічне акціонерне товариство «МЕГАБАНК», Приватне підприємство «ПРОМГАЗКОМПЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень закрито, оскільки позов підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 січня 2019 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2018 року про закриття провадження скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 14 січня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовною заявою Приватного науково-виробничого підприємства «ЮВІС технології» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича, треті особи Акціонерне товариство «МЕГАБАНК», Приватне підприємство «ПРОМГАЗКОМПЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень передано на розгляд судді Книш А.В. Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом Приватного науково-виробничого підприємства «ЮВІС ТЕХНОЛОГІЇ» до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича, треті особи: Акціонерне товариство «Мегабанк», Приватне підприємство «ПРОМГАЗКОМПЛЕКТ», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Мегабанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 січня 2019 року та витребувано з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська зазначену цивільну справу. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року провадження у справі за позовною заявою Приватного науково-виробничого підприємства «ЮВІС технології» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича, треті особи Публічне акціонерне товариство «МЕГАБАНК», Приватне підприємство «ПРОМГАЗКОМПЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зупинено до розгляду Верховним Судом цивільної справи №204/6030/16-ц, провадження №61-2771ск19. Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» залишено без задоволення, постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 січня 2019 року залишено без змін. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2020 року поновлено провадження у справі за позовом Приватного науково-виробничого підприємства «ЮВІС технології» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича, треті особи Публічне акціонерне товариство «МЕГАБАНК», Приватне підприємство «ПРОМГАЗКОМПЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 26 липня 2017 року на адресу суду надійшли пояснення \-\-\-\-\-\-\-представника позивача [PERSON] , в яких він зазначає, що на виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2016 року відповідач письмово підтвердив факт вчинення реєстраційної дії та опосередковано підтвердив, що не вчиняв нотаріальних дій щодо частини будівлі літ. АЕ-2, загальною площею 2898,8 м?, за адресою: [ADDRESS] . На запит позивача була видана інформаційна довідка №64945917 від 03 серпня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у якій є інформація про всі реєстраційні дії, вчинені у період з 2003 року по 03 серпня 2016 року щодо будівлі, розташованої за вищезазначеною адресою, яка вносилась на підставі вчинених нотаріальних дій з цією будівлею. Інформація про вчинення нотаріальних дій із зазначеною будівлею відповідачем відсутня. Представник позивача вказує, що прийнявши рішення від 08 липня 2016 року №30385926 про державну реєстрацію права власності на частину спірної будівлі за Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» без вчинення нотаріальної дії із зазначеним нерухомим майном, відповідач порушив вимоги абз.5 ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 29 березня 2018 року на адресу суду надійшли пояснення представника позивача, в яких він зазначає, що для вчинення спірної реєстраційної дії нотаріусу не був наданий документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, що є порушенням вимог п.п.40, 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, як свідчать надані відділом реєстрації майнових прав до матеріалів справи копії документів, відповідачем була надана копія заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), на якій відсутній підпис заявника, зроблений у день здійснення реєстраційної дії, проставлений лише підпис заявника 11 липня 2016 року про отримання документів у повному обсязі. У поясненнях представника третьої особи Приватного підприємства «ПРОМГАЗКОМПЛЕКТ» Журавель К.О., які надійшли на адресу суду 11 червня 2018 року, зазначено, що в матеріалах справи наявна копія повідомлення позивача від 24 грудня 2014 року про наявну заборгованість та вимогу у 30-денний строк звільнити приміщення, а також копія поштового повідомлення про вручення позивачу повідомлення банку. Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за іпотекодержателем передбачено умовами іпотечного договору та не суперечить положенням ст. 37 Закону України «Про іпотеку», саме іпотечний договір із застереженням був наданий відповідачу під час здійснення державної реєстрації. Представник [PERSON] вказує, що позивачем було порушено умови кредитного договору, внаслідок чого у іпотекодержателя виникло право на задоволення своїх вимог шляхом реалізації предмета іпотеки, також позивач не заперечує проти наявності заборгованості за кредитним договором. Банк як іпотекодержатель мав право на звернення до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості позивача, оскільки позивач сам не заперечував проти такого способу задоволення вимог кредитора, твердження позивача про те, що його права були порушені є необґрунтованими, адже за рахунок предмета іпотеки було погашено заборгованість. Враховуючи викладене, представник [PERSON] вважає, що відповідачем було дотримано вимоги законодавства України, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. 23 липня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що 08 липня 2016 року ПАТ «МЕГАБАНК» звернулось до нього із заявою про державну реєстрацію прав власності на частину будівлі літ. АЕ-2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та надало відповідачу для реєстрації права власності на предмет іпотеки, в тому числі, копію письмової вимоги про усунення порушень, документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем (боржником) письмової вимоги іпотекодержателя рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу. Заставна за Іпотечним договором не видавалася. Відповідач вказує, що в застереженні вимог іпотекодержателя сторони визначили, що іпотекодержатель має право застосувати будь-який встановлений чинним законодавством України спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і набуття права власності на предмет іпотеки. За результатами розгляду поданих документів, відомостей за результатами пошуку інформації та пошуку заяв в базі даних про реєстрацію заяв та запитів, відповідачем була встановлена відповідність поданих документів вимогам чинного законодавства та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. На підставі прийнятого рішення відповідачем була проведена державна реєстрація права власності на частину будівлі літ. АЕ-2, яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул. Краснозаводська, буд [ADDRESS] , за ПАТ «МЕГАБАНК». Враховуючи викладене, відповідач вважає, що ним було проведено реєстрацію права власності на предмет іпотеки за третьою особою в повній відповідності до вимог чинного законодавства на підставі документів, наданих ПАТ «МЕГАБАНК». Враховуючи необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 24 липня 2018 року на адресу суду надійшли пояснення представника третьої особи ПАТ «МЕГАБАНК» Дідика С.Є., у яких він зазначає, що ПАТ «МЕГАБАНК» вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не містить правових підстав і не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Між позивачем та ПАТ «МЕГАБАНК» були укладені кредитний договір №2-03/2013-МК-UAH-1 від 06 березня 2013 року та кредитний договір №2-03/2013-МК-UAH-2 від 06 березня 2013 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами між позивачем та ПАТ «МЕГАБАНК» був укладений іпотечний договір №2-03/2013-МК-UAH-3 від 06 березня 2013 року, відповідно до п. 1.2. якого позивач передав в іпотеку ПАТ «МЕГАБАНК» частину будівлі літ. АЕ-2, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, буд. 14. Вказує, що сторонами в іпотечному договорі передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Твердження позивача про те, що ПАТ «МЕГАБАНК» не мав права набути право власності на предмет іпотеки не відповідають дійсності та спростовуються умовами іпотечного договору, який відповідно до норм чинного законодавства є обов`язковим до виконання. Прийняті на себе зобов`язання за кредитними договорами позивач не виконував, у зв`язку з чим ПАТ «МЕГАБАНК» звертався до позивача з вимогами про усунення порушення умов кредитних договорів, які позивач проігнорував, порушення не усунув, у зв`язку з чим у ПАТ «МЕГАБАНК» були наявні всі законні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом набуття права власності для задоволення своїх вимог за кредитними договорами. Також, як того вимагає ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» набуття права власності на предмет іпотеки було здійснено ПАТ «МЕГАБАНК» за вартістю, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] , що підтверджується звітом з незалежної оцінки від 24 червня 2016 року. Представник [PERSON] зазначає, що ПАТ «МЕГАБАНК» у відповідності до вимог чинного законодавства були надіслані всі необхідні документи для реєстрації за ним права власності на предмет іпотеки для задоволення вимог за кредитними договорами, після чого відповідачем було проведено реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ПАТ «МЕГАБАНК» в повній відповідності до вимог закону. Представник [PERSON] також звертає увагу суду на те, що інформаційною довідкою з Державного реєстру прав від 23 жовтня 2017 року додаткова угода №2, на яку посилається позивач, та зміни, що зазначені в ній не зареєстровані в Державному реєстрі прав. В Державному реєстрі прав містяться відомості лише щодо іпотечного договору та змін, внесених до нього 10 липня 2013 року додатковою угодою №1, а тому зазначена додаткова угода №2 від 03 липня 2017 року не є вчиненою, не породжує жодних правових наслідків, прав та обов`язків у її сторін. Отже, посилання позивача на додаткову угоду №2, яка є неукладеною, та необхідність її врахування при зверненні стягнення на предмет іпотеки, є безпідставними та необґрунтованими. Твердження позивача про те, що повідомлення підписане директором Дніпропетровського ЦРВ ПАТ «МЕГАБАНК» не можна вважати належним повідомленням є також необґрунтованими, оскільки при підписанні даного повідомлення директор Дніпропетровського ЦРВ ПАТ «МЕГАБАНК» діяла від імені ПАТ «МЕГАБАНК» в межах наданих їй повноважень та у відповідності з її посадовими обов`язками. Представник [PERSON] також наголошує, що документ, який підтверджує відправку повідомлення не повинен надаватися державному реєстратору та його ненадання жодним чином не впливає на проведення державної реєстрації права власності іпотекодержателя на іпотечне майно. ПАТ «МЕГАБАНК» надсилав позивачу вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, яке було отримано позивачем 02 лютого 2015 року, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про вручення, копія якого міститься в матеріалах справи. Крім того, не відповідають дійсності твердження позивача щодо відсутності підпису заявника на заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки на заяві, що подавалася державному реєстратору, в графі підпис заявника міститься підпис заявника [PERSON] . Враховуючи викладене, всі доводи позивача, зазначені в обґрунтування заявлених позовних вимог, є необґрунтованими, не підтверджуються нормами чинного законодавства та матеріалами справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань, окрім відзиву на позовну заяву, не подавав. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (т.4 а.с.60) та його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, вирішено розгляд справи проводити без присутності відповідача. Представник третьої особи Приватного підприємства «ПРОМГАЗКОМПЛЕКТ» Шевкова К.І. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, оскільки він пред`явлений до неналежного відповідача. Представник третьої особи Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» Виговська А.В. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, оскільки він є необґрунтованим і безпідставним, позивачем обрано неналежний спосіб захисту та, окрім цього, позов пред`явлений до неналежного відповідача. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] , представників третіх осіб АТ «МЕГАБАНК» Виговську А.В. та ПП «ПРОМГАЗКОМПЛЕКТ» Шевкову К.І., дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 вересня 2006 року належала частина будівлі літ. АЕ-2 за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів №2930667 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12311854 (т.1 а.с.18-21, 23, т.2 а.с.55). В порядку ч.4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що 06 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та позивачем в особі Генерального директора Тимощенко Вікторії Олександрівни був укладений кредитний договір за №2-03/2013-МК-UAH-1 та кредитний договір №2-03/2013-МК-ІUAH-2 від 06 березня 2013 року в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №ГД-2-03/2013 від 06 березня 2013 року (т.2 а.с.143-145). 06 березня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МЕГАБАНК», укладено іпотечний договір №2-03/2013-МК-UAH-3, яким забезпечено виконання позивачем зобов`язань перед ПАТ «МЕГАБАНК» за кредитним договором від 06 березня 2013 року №2-03/2013-МК-UAH-1 та за кредитним договором від 06 березня 2013 року №2-03/2013-МК-UAH-2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за №277. Предметом іпотеки є частина будівлі літ. АЕ-2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Сторони домовились, що вартість предмета іпотеки становить 3705555 грн (т.2 а.с.138-140). Відповідно до п. 1.3. іпотечного договору №2-03/2013-МК-UAH-3, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, відшкодування витрат щодо утримання і збереження предмета іпотеки, відшкодування витрат щодо страхування предмета іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору. Пунктом 5.1. іпотечного договору №2-03/2013-МК-UAH-3 передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України. У заяві від 12 липня 2016 року за вих.№2458, адресованій директору Дніпропетровського ЦРВ ПАТ «МЕГАБАНК» позивач просив, з метою погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №2-03/2013-МК-UA-H-2 від 06 березня 2013 року та кредитного договору №2-03/2013-МК-UA-H-1 від 06 березня 2013 року перед Приватним акціонерним товариством «МЕГАБАНК», розглянути питання щодо продажу нерухомого майна 12 липня 2016 року, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту 10630606 (т.1 а.с.30). 10 липня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МЕГАБАНК», укладено договір №1 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №2-03/2013-МК-UAH-3, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. 06 березня 2013 року за реєстровим №277, який забезпечує виконання позивачем зобов`язань перед ПАТ «МЕГАБАНК» за кредитним договором від 10 липня 2013 року №2-03/2013-МК-UAH-3 (т.2 а.с.141). Листом від 24 грудня 2014 року Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» на адресу позивача було направлено повідомлення у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», в якому зазначалось про наявність у позивача простроченої заборгованості за кредитом станом на 15 грудня 2014 року у розмірі 1140315,49 грн. В даному повідомленні також зазначено, що у разі невиконання своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за кредитним договором №2-03/2013-МК-UAH-1 від 06 березня 2013 року та за кредитним договором №2-03/2013-МК-UAH-2 від 06 березня 2013 року, та іпотечним договором №2-03/2013-МК-UAH-3 від 06 березня 2013 року, ПАТ «МЕГАБАНК» вимагає добровільно звільнити протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги приміщення, що є предметом іпотеки (т.2 а.с.146). Вищезазначене повідомлення було отримане позивачем 02 лютого 2015 року (т.2 а.с.147). 08 липня 2016 року відповідач зареєстрував заяву третьої особи ПАТ «МЕГАБАНК» про державну реєстрацію права власності щодо частини будівлі літ. АЕ-2, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с.133,136). 08 липня 2016 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Куксін С.Ю. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30385926, про реєстрацію права власності на частину будівлі літ. АЕ-2, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МЕГАБАНК», на підставі іпотечного договору, серія та номер: 277, виданий 06 березня 2013 року, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу (т.1 а.с.10-12). 04 серпня 2016 року ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК», продав частину будівлі літ. АЕ-2, загальною площею 2898,8 м?, що розташована за адресою: [ADDRESS] , третій особі Приватному підприємству «ПРОМГАЗКОМПЛЕКТ» (т.2 а.с.123-124, т.3 а.с.223-224). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича судом враховується наступне. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В даному випадку судом враховуються правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі N 712/15975/17\~та в\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~01\~квітня 2020\~року у\~справі № 520/13067/17. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. В даній справі предметом позову є рішення відповідача від 08 липня 2016 року №30385926 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності на частину будівлі літ. АЕ-2, загальною площею 2898,8 м?, за адресою: [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК», номер запису про право власності 15320031. Скасування рішення щодо державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ПАТ «МЕГАБАНК» є способом захисту прав позивача на зазначене майно від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна. У справах за позовом іпотекодавця до державного реєстратора спірні правовідносини виникають здебільшого саме між позивачем та іпотекодержателем через невиконання договірних зобов`язань і реалізацію прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна позивача (постанови від 17 квітня 2018 року у справі N 815/6956/15, від 24 квітня 2018 року у справі N 825/478/17, від 29 травня 2018 року у справі N 826/19487/14, від 30 травня 2018 року у справі N 826/9417/16, від 6 червня 2018 року у справі N 804/3509/17, від 16 жовтня 2018 року у справі N 804/14296/15, від 14 листопада 2018 року N 826/1656/18, від 12 грудня 2018 року у справі N 372/51/16-ц). Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі N 823/2042/16 (пункт 36)). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі N 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі N 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі N 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі N 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі N 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі N 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі N 520/17304/15-ц (пункт 63)). Зміст і характер відносин між учасниками справи, обставини справи підтверджують, що спір у позивача є саме з ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК», з приводу порушення ним права власності позивача на частину будівлі літ. АЕ-2, загальною площею 2898,8 м?, за адресою: [ADDRESS] , внаслідок дій приватного нотаріуса щодо реєстрації за ним такого права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі N 823/2042/16 (провадження N 11-377апп18) зроблено висновок, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Проте позивач скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд та позов до належного відповідача не пред`явив, представник позивача до закінчення підготовчого засідання клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем не заявив та в судовому засіданні наполягав на розгляді пред`явлених позовних вимог саме до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі N 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі N 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі N 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі N 552/6381/17 (пункт 39)). З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем позов заявлено до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Оскільки, у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати, на підставі ст. 141 ЦПК України, розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed