Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 серпня 2007 року. Від цього шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем, та спір щодо утримання та виховання доньки у них відсутній, оскільки він кожний місяць сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини. За час сумісного проживання виявилося, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійного виникають сварки. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та можливостей на збереження сім'ї немає, оскільки відносини між ними припинилися з квітня 2016 року. Позивач зазначає, що на примирення він не згоден, а тому вважає, що необхідно розірвати шлюб, строк для примирення не надавати, оскільки вони проживають окремо один від одного, в них повна відсутність діалогу. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, але у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, спір про поділ майна подружжя відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати із відповідачем (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явилася, однак в поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, спір про поділ майна відсутній, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати із нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити - [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 11 серпня 2007 року, зареєстрованого у відділі РАЦС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 11 серпня 2007 року відділом РАЦС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 144 (а.с. 16). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 20 червня 2012 року відділом ДРАЦС Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 11). З питання щодо проживання, утримання, виховання дитини у сторін спору немає. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують з квітня 2016 року. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу відповідачу залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У батьків малолітньої [PERSON], [INFO], відсутній спір щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, а тому суд вважає за доцільне при ухваленні рішення про розірвання шлюбу встановити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом з матір'ю. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved