Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 28 квітня 2007 року між ВАТ комерційним банком «Надра», замінено на ПАТ комерційний банк «Надра» з [PERSON] було укладено кредитний договір №8/2007/840-К/953-Н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 98600 доларів США з виплатою процентної ставки 12,49% річних, строком до 20.04.2027 року. Банк свої зобов'язання виконав. В якості забезпечення зобов'язань по вказаному договорі між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №953-Н/2, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником своїх обов'язків, що витікають із кредитного договору. У зв'язку із неналежним виконання відповідачем [PERSON] покладених на неї обов'язків щодо сплати кредитних коштів, станом на 05.06.2013 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 2056867,95 грн., яка складається з наступного: -84877,82 доларів США, що еквівалентно 678428,42грн. - заборгованість за сумою кредиту; -40567,34 доларів США, що еквівалентно 324254,75 грн. - заборгованість по процентам; -122028,50 доларів США, що еквівалентно 975373,80 грн. - сума пені; -9860 доларів США, що еквівалентно 78810,98 грн. - штрафи, яку позивач і просить суд стягнути солідарно з відповідачів. В судове засідання позивач не з'явився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надавали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не скористались правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року між сторонами позивачем ПАТ КБ «Надра» та відповідачкою [PERSON], було укладено кредитний договір №8/2007/840-К/953-Н. За умовами даного договору сторони погодили, що банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти у сумі 98600 доларів США для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 28 квітня 2007 року, що укладений між позичальником та [PERSON], про придбання у власність нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,49% річних та строком на 240 місяців (п.п. 1.1, 1.2, 1.3,1.3.1,1.4 кредитного договору). Відповідно до п.3.3.1 договору відповідач [PERSON] зобов'язалась повертати кредит та сплачувати банку, передбачені п.п. 1.3.1, 1.3.2 договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок [NUMBER] мінімального необхідного платежу у валюті кредиту, який становить 1129,39 доларів США (п. 3.3.2 договору), щомісяця до 20 числа кожного наступного місяця (п. 3.3.3) з кінцевим терміном повернення 20 квітня 2027 року. В якості забезпечення зобов'язань по вказаному договорі між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №953-Н/2 , за умовами якого останній зобов'язався перед банком відповідати за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору №8/2007/840-К/953-Н від 28 квітня 2007 року. П. 1.2 договору поруки передбачено солідарну відповідальність поручителя та позивальника. Відповідно до п. 1.3 відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позивальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позивальником зобов'язань в цілому. Кошти за кредитним договором відповідачем [PERSON] були отримані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору, відповідач зобов'язання за договором щодо повернення їх банку щомісячними платежами зі сплатою процентів за користування ними, у строки та розмірах, визначених договором, належним чином не виконує, прострочила сплату щомісячних платежів, в зв'язку з чим станом на 05.06.2013 року за договором утворилась заборгованість, яка складає 2056867,95 грн., з якої: -84877,82 доларів США, що еквівалентно 678428,42грн. - заборгованість за сумою кредиту; -40567,34 доларів США, що еквівалентно 324254,75 грн. - заборгованість по процентам; -122028,50 доларів США, що еквівалентно 975373,80 грн. - сума пені; - 9860 доларів США, що еквівалентно 78810,98 грн. - штрафи. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Так, п. 5.2 кредитного договору передбачено відповідальність позичальника, згідно якої у разі прострочення позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплаті всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.2.3 договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідачка [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочила виконання грошового зобов'язання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624 ЦК України спричиняє наслідки: -наявність у банківської установи права вимагати стягнення простроченої заборгованості за кредитом; -наявність у банківської установи права вимагати сплати процентів, належних банку; -наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання щодо сплати чергової частини кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідачка згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов'язання, і на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язана сплати суму боргу. Частиною 1 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За таких підстав, суд вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідачів як солідарних боржників виниклу заборгованість по кредитному договорі. При цьому суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, зменшити розмір пені, та стягнути її з відповідачів у розмірі 678428,42 грн.. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: partial