Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати [PERSON] та неповнолітню [PERSON] [INFO], такими, що втратили право користування [ADDRESS] та скасувати реєстрацію [PERSON] і неповнолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказані вимоги позивач обґрунтував тим, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності. В даній квартирі зареєстровані: відповідачка [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], його син [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та їх малолітні діти, які є онуками позивача: [PERSON] та [PERSON] На даний час у квартирі фактично проживають: позивач, його син [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та їх малолітні діти, онуки позивача: [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] з донькою [PERSON] фактично у квартирі не проживають з травня 2017 року, тобто більше року на час зверненням з даним позовом до суду. Квартиру [PERSON] з донькою [PERSON] залишила добровільно, їх особисті речі та майно у квартирі відсутні. Ні позивач як власник квартири, ні його син [PERSON] зі своєю дружино [PERSON] та їх діти не перешкоджали проживанню відповідача з дитиною у цій квартирі. Ухвалою суду від 10.08.2018 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 06.11.2018 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відритому судовому засіданні. Також, ухвалою суду, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 06.11.2018 року було виключено з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» та Деснянське управління поліції ГУ НП у м. Києві. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали з підстав викладених в ньому. Просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач по справі, яка діє як в своїх так і в інтересах малолітньої [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] та [PERSON], які діють як в своїх так і в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог. Також надали пояснення аналогічно викладеним в позовній заяві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно листа від 04.12.2018 року, надісланого на адресу суду вбачається, що представник Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації просить розглядати справу у його відсутність та винести рішення з урахуванням житлових інтересів малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.73). Суд, вислухавши позивача, представника позивача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] та [PERSON], які діють як в своїх так і в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи убачається, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Його право власності на вищезазначену квартиру підтверджується договором купівлі-продажу вищевказаної квартири від 26.02.2003 року (а.с.5, - зворот). З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьком записаний позивач по справі - [PERSON], матір'ю записана відповідач по справі - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрований осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], наданого за ухвалою суду, вбачається, що станом на 18.12.2018 року у вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.76). Факт не проживання неповнолітньої [PERSON] та її матері [PERSON] у спірній квартирі підтверджується актом про не проживання від 13.03.2019 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] та затверджений працівниками ЖЕД - 316 (а.с). Крім того, відповідно до копії довідки Новоархангельського навчально-виховного об'єднання №2 від 15.02.2018 року, вбачається, що неповнолітня [PERSON], [INFO] дійсно навчається в 1 класі Новоархангельської ЗШ І-ІІІ ступенів Новоархангельського НВО №2 (а.с.6). Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки [PERSON] та [PERSON], [INFO] не проживають за місцем своєї реєстрації, тому суд, застосовуючи до спірних правовідносин ст. 405 ч.2 ЦК України, вважає, що відповідачі без поважних причин не користуються житловим приміщенням в квартирі, в добровільному порядку не знімаються з реєстрації, своєю реєстрацією створюють перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні квартирою, тому у суду є підстави для задоволення позову у цій частині та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Разом з тим, суд звертає увагу, що в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно із ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідачів, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади. Окрім того визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку в позасудовому порядку, оскільки позивачеві не було відмовлено у задоволенні вказаної вимоги в позасудовому порядку, вказана вимога є недоведеною. У зв'язку з цим, у суду не має законних підстав для задоволення позовних вимог в частині примусового зняття з реєстрації відповідачів. На підставі викладеного, позовні вимоги щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі задоволенню не підлягають. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 320, 391, 405 ЦК України,

Outcome: partial