Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що він є власником домоволодіння [ADDRESS] та із сусідом [PERSON] виникають суперечки щодо меж суміжних земельних ділянок. Посилаючись на те, що 15 березня відповідач зрізав огорожу між їхніми земельними ділянками та проник на його земельну ділянку, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 10\~000 гривень 00 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 10\~000 гривень у відшкодування моральної шкоди. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно із наданими позивачем на підтвердження своїх вимог копіями правовстановлюючих документів, а саме копій: договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 квітня 2001 року, державного акту на право власності на земельну ділянку, витягу з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.04.2015 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2015 року і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2015 року, позивач є власником домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 11, 12, 13, 18, 19). Вирішуючи справу по суті заявлених позивачем вимог, суд враховує наступне. Норма частини першої статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Натомість, що згідно із статтями 12, 13 і 76 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки позивач не довів перед судом факту завдання йому матеріальної та моральної шкоди саме [PERSON] відповідачем по справі. Зокрема, за змістом позову наведено опис певних подій, що відбулися за участі певних осіб. При цьому, належні, достовірні, об`єктивні, прямі та беззаперечні докази того, що дії з псування майна позивача і завдання йому моральної шкоди були вчинені саме відповідачем, до позову не додано, під час розгляду справи суду не надано та в матеріалах справи відсутні. Таким чином, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача завданої позивачу матеріальної та моральної шкоди. За таких обставин, позов є безпідставним і необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed