Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 106000 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1762,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 24.09.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZRXRRX08750101, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у порушення зазначених умов договору відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку із чим утворилась заборгованість у розмірі 106000 грн., через що позивач змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідно до повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Житомирській області від 10.01.2018 року [PERSON], [INFO], не значиться. У відповідності із ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Ухвалою суду від 29 січня 2018 року відкрите спрощене провадження у даній справі, а 30.01.2018 року ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Ухвала суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялась за його зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, але повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки єдень проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов»язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно Статуту ПАТ КБ «Приват Банк», банк є правонаступником усіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року було змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк». 24.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZRXRRX08750101, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8). Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідач не виконав умов договору, у звязку із чим виникла заборгованість, яка станом на 03.11.2017 року складає 133279,31 грн., з них: - 6000 грн. заборгованість за кредитом; - 78787,15 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3456 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 45036,16 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; Згідно судового наказу Овруцького районного суду Житомирської області від 21.07.2008 року, з [PERSON] було стягнуто заборгованість у розмірі 9056,38 грн. (а.с.5), тому з відповідача підлягає стягненню різниця, яка становить 124223,01 грн. Однак, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 106000 грн., яка складається з: - 77257,97 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2160 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 26582,03 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № ZRXRRX08750101 від 24.09.2007 року (а.с.6-7). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання та підлягають судовому захисту. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved