Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 28.07.2006 року з [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В результаті порушення відповідачем умов договору, станом на 31.01.2015 року виникла заборгованість у розмірі 12 338,05 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3 483,18 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 5 841,15 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 1 950 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 563,72 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та сплачені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що користувався кредитними коштами згідно кредитного договору від 28.07.2006 року та погашав заборгованість. В червні 2012 року з його картки в результаті несанкціонованого доступу було знято кошти в сумі 2200 грн., про що він повідомив банк. До правоохоронних органів з цього приводу не звертався. Тому вважав, що стягненню з нього підлягає заборгованість без урахування коштів в сумі 2200 грн., які він не знімав із картки. Також зазначив, що він погашав заборгованість по вказаному кредитному договору до грудня місяця 2012 року. Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до умов договору від 28.07.2006 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на відповідному банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис в заяві від 28.07.2006 року та визнається відповідачем. Станом на 31.01.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором від 28.07.2006 року становить 12 338,05 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 3 483,18 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 5 841,15 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 1 950 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 563,72 грн. Із відповіді від 19.07.2013 року вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] на його заяву про факт несанкціонованого зняття грошових коштів через послугу «Екстрені гроші» з платіжної карти рекомендовано звернутися до правоохоронних органів. При цьому відповідач в судовому засіданні зазначив, що до правоохоронних органів з цього приводу він не звертався. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи, що [PERSON] з умовами кредитного договору був ознайомлений, будь-яких правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог позивача, відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановленого судом розміру заборгованості. Судові витрати по справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved