Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 02.09.2019 року у розмірі 118\~807 грн. 71 коп. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 02.09.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 100 260 грн., з яких: 100 000 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача; 260 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. За користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 55% річних, та відповідно п. 3.9 за користування кредитними коштами понад встановлений термін у розмірі 62 %. Уклавши з позивачем вказаний кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення перед банком заборгованості у розмірі 118 807 грн. 71 коп., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення АТ «УкрСиббанк» з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надходило. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також\~не подано\~відзиву на\~позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 100\~260\~грн.,\~з яких:\~100\~000\~грн.\~-\~на споживчі\~цілі шляхом\~зарахування коштів\~на картковий\~рахунок відповідача;\~260\~грн.\~-\~на оплату\~страхового платежу\~відповідно до\~договору добровільного\~страхування (а.с.26-27). Згідно п. 2.1 Договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 02.09.2019 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. Відповідно до п.п. 3.5., 3.6. Договору, позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 02.09.2023 року. Розмір ануїтетного платежу становить 5201 грн.. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів. Пунктом 3.8 Договору передбачена процентна ставка у розмірі 55% річних, а п. 3.9 цього ж Договору, що за користування кредитним коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 62.00% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Згідно п. 4.1. Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (сієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо суми такої заборгованості виражена у гривні. Відповідач у встановлений кредитним договором термін свої зобов`язання не виконав, кредит не погасив, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, станом на 30.10.2020 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 118807 грн. 71 коп., з яких, заборгованість за кредитом - 93694 грн. 16 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 24781 грн. 79 коп. (згідно\~ст. 1048 ЦК України), заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін - 361 грн. 76 коп. (згідно\~ст. 625 ЦК України) (а.с.33-36). 16.09.2020 року на адресу відповідача було направлено повідомлення з вимогою погасити прострочену заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 95583825000 від 02.09.2019 року протягом 31 календарного дня з дати отримання повідомлення, яке останнім проігноровано (а.с.31-32). Відповідно до\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст.\~1049\~вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629\~ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Однак, у постанові Великої Палати Верхового Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зазначено про неприпустимість одночасного стягнення двох видів процентів різних за своєю правовою природою: 1) процентів за користування грошовими коштами згідно ч. 2 статті 1048 і ч. 2 статті 1050 ЦК України, та 2) процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 статті 625 ЦК України. Як встановлено судом, за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 62 % річних (п. 3.9 Договору). А тому, в даному випадку, з відповідача на користь банку підлягає стягненню лише один вид із заявлених до стягнення процентів за прострочення в сумі 24781,79 грн. В задоволенні вимог про стягнення 331,76 грн. заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України) - слід відмовити. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження частково. У зв`язку з цим, з відповідача на користь акціонерного товариства «УкрСиббанк» необхідно стягнути заборгованість за договором № 95583825000 від 02.09.2019 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку в розмірі 118807 грн. 71 коп., що складається з: 93694 грн. 16 коп. заборгованість за кредитом; 24 781 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України). Положеннями\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в усіх судових інстанціях у розмірі 4 000,00 грн.. З приводу вимог щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Натомість, позивачем не надано жодних доказів щодо понесених витрат у заявленому до стягнення розмірі. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, вирішуючи питання про можливість стягнення з відповідача судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач просить стягнути не фактично понесені витрати, а витрати за правову допомогу у всіх судових інстанціях. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог (118 475,95 * 2102,00 : 118 807,71) = 2 096,13 грн.

Outcome: partial