Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 28.02.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 34 927,95 доларів США на термін до 28.02.2023 року. Однак, відповідач порушив умови цього договору, допустив виникнення боргу і станом на 15.05.2015 року заборгованість становить 80544,47 доларів США. Позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку зазначену суму боргу та суму судового збору. В судовому засіданні представник позивача, згідно довіреності в справі, позов підтримав. Відповідач та її представник позов визнали частково, просили суд застосувати положення про строки позовної давності, а також, на підставі ст.551 ЦК України зменшити розмір нарахованої пені. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 28.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» і відповідачем було укладено договір № KIC0GA00000158 відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 34927,95 доларів США на термін до 28.02.2023 року. Відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку встановлених договором. Даним договором, при порушенні позичальником своїх зобовязань передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. Відповідно до п.8.4. кредитного договору позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. В судовому засіданні встановлено, що станом на 15.05.2015 року заборгованість за вказаним кредитним договором становить 80544,47 доларів США, з яких : заборгованість за кредитним договором 28 995,24 доларів США.; заборгованість за відсотками -17923,89 доларів США.; заборгованість за комісією 560,50 доларів США.; та штрафи: 12,16 доларів США. штраф фіксована частина і 3834,87 доларів США штраф процентна складова . Зазначене підтверджено наданим суду розрахунком. Судом встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору була ознайомлена, отримала кредитні кошти в обумовленій сумі, але позичальником умови договору щодо строків повернення боргу були порушені. Відповідач суду пояснила, що дійсно отримала кошти, які на той час потребувала на споживчі цілі та повернула частину коштів, проте на даний час не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, неодружена, має статус мати-одинока, крім того, зріс курс долара, що сприяло порушенню умов договору, а тому відповідач просила зменшити розмір нарахованої пені з 29217 доларів США на 2334 дол. США. Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди. За ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим атом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Застосування іноземної валюти як засобу платежу врегульовано і дозволено Декретом КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України «Про банки і банківську діяльність», постановою Нацбанку України за № 492 від 12.11.2003 року. Відповідно до ст.ст. 47,49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати валютні операції з розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 р.за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України при вирішенні даного позову, оскільки відповідач подала письмову заяву про зменшення розміру пені, визнає основний борг та вказує на скрутне матеріальне становище її сімї, надає докази зазначеного. Крім того, виконання позичальником своїх зобовязань забезпечене двокімнатною квартирою. Дані обставини заслуговують на увагу та є підставою для застосування положення ст. 551 ЦК України при вирішенні питання стягнення неустойки. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, зменшивши суму нарахованої пені на 2334 доларів США та стягнути дану суму в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 15.05.2015 року, тобто, на дату визначену самим позивачем для розрахунку боргу по даній справі. Зазначене передбачено Кредитним договором /п.5.1, п. 5.2./ та ст.533 ЦК України. Щодо застосування положення про строки позовної давності, суд звертає увагу на п. 5.5. даного Кредитного договору, де сторони погодили, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, пені , штрафів встановлюється в пять років. Тобто, позивач не пропустив строк звернення до суду з даними позовними вимогами. Таким чином, з огляду наведеного вище, суд вважає, що підлягає достроковому стягненню з відповідача на користь позивача сума кредитних коштів, а саме : 28 995,24 дол. США заборгованість за кредитом, 17923,89 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 560,50 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 12,16 дол. США штраф (фіксована частина), 3834,87 дол. США штраф (процентна складова), 47 987,04 грн. пеня (2334 дол. США х 20,56 = 47987,04 грн.) Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судових витрат по справі, що складаються з сплачених коштів судового збору, пропорційно до розміру позовних вимог, - 3654,00 грн.

Outcome: partial