Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 14.11.2017 року, шляхом направлення поштою, який зареєстрований судом 28.11.2017 року, обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.03.2011року [PERSON] Ігоровичотримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк виконав умови договору, а відповідач, в свою чергу, його порушив, чим спричинив заборгованість, яка станом на 31.10.2017 року становить 58773,56 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 4599,91 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 47598,72 грн., заборгованості за пенею та комісії 3300,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина 500,00 грн. та штраф процентна складова 2774,93 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 58773,56грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. 20.12.2017 року суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дмитренко А.М. було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду на 18.01.2018 року. 19.01.2018 року розпорядженням керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 380 від 19.01.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи, оскільки у головуючого судді Дмитренко А. М. 11.01.2018 року закінчилися повноваження в звязку з відставкою судді, тому справу 19.01.2018 року відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було призначено до повторного автоматизованого розподілу справи та передано 23.01.2018 року судді Бондаренко О.В. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позову додано клопотання представника позивача, за довіреністю у справі, [PERSON], про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості(ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 29.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом заповнення та підписанням анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 29.03.2011 року, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву погодився на Умови та правила надання кредиту фізичним особам, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту 2000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією анкети-заяви від 29.03.2011 року (а.с. 8-9) та копією умов та правил надання банківських послуг (а.с. 10-33). Відповідно до п.2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг від 29.03.2011 року, Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-7) вбачається, що заборгованість за договором станом на 31.10.2017 року становить 58773,56 грн. та складається з: заборгованості за кредитом 4599,91 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 47598,72 грн., заборгованості за пенею та комісії 3300,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина 500,00 грн. та штраф процентна складова 2774,93 грн. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит в обумовленій сумі, однак умови договору порушив. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобовязання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 58773,56 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 1 600,00 грн.

Outcome: approved