Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву без номеру від 21.01.2014 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 6 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Тарифами та Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання виконав. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав. Станом на 10.01.2016 року має заборгованість - 18 177,56 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 11 094,30 грн., заборгованість за процентами - 5 441,47 грн., комісія - 300,00 грн., штраф - 841,79 грн. (процентна складова), та 500,00 грн. (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що відповідач 21.01.2014 року підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за якою він отримав платіжну картку - кредитка «Універсальна», та кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При підписанні заяви, відповідачу відкрито картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, тоді як боржник свої зобов'язання порушив, кредитні кошти відповідачем не повернуто. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач просить суд стягнути з відповідача борг, який станом на 10.01.2016 року становить - 18 177,56 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 11 094,30 грн., заборгованість за процентами - 5 441,47 грн., комісія - 300,00 грн., штраф - 841,79 грн. (процентна складова), та 500,00 грн. (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасну сплату заборгованості позичальник має сплатити штрафи - 500,00 грн. + 5 % від суми позову. По даній справі позивач просить стягнути з відповідача штрафи, які передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, де за порушення клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів ним сплачується штраф в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та + 5 % від суми боргу по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Тобто, за одні і ті ж порушення, передбачено два різних виду штрафу, тоді як відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Вимога щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500,00 грн. (враховуючи те, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України)) не підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги законодавства України, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені частково. Загальна сума коштів, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача - 17 677,56 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач до суду не з'явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 378,00 грн., дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial