Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі. В обґрунтування позову зазначив, що він з 06.10.2008 року на підставі наказу №159/19 від 02.10.2008 року працює на підприємстві відповідача на посаді терміста 5-го розряду. Відповідач має заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2019 року по липень 2020 року. Разом з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про витребування у відповідача Приватного Акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» доказів, а саме довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Ухвалою суду від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі та витребувано у відповідача письмові докази. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 54973,97 грн. відповідно до довідки, яку надав суду ПАТ «Харківський підшипниковий завод». Не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явилися, посилаючись на карантинні обмеження, впроваджені на території України до 31.10.2020 року. Однак вказану причину неявки представника відповідача суд вважає не поважною, оскільки з відкритих джерел та офіційного сайту підприємства встановлено, що воно здійснює свою господарську діяльність і при бажанні могло б забезпечити явку представника підприємства в судове засідання або ж надати відзив на позов. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] працює на ПАТ «Харківський підшипниковий завод» з 06.10.2008 року по теперішній час на посаді терміста 5 розряду, що підтверджується копією трудової книжки від 02.04.1973 року. Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці»). Відповідно до ст.115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Як вбачається з довідки ПАТ «Харківський підшипниковий завод» №483/83-6-22 від 19.08.2020 року, наданої на виконання ухвали суду від 03.08.2020 року, заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 19.08.2020 року становить 54973,97 грн: (січень 2020-1785,36 грн., лютий 2020- 8636,59 грн., березень 2020 року -9838,86 грн., квітень 2020 року - 9786,11 грн., травень 2020 року - 7123,45 грн., червень 2020 року - 9495,12 грн., липень 2020 року - 8308,48 грн.) У частині другій статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, оскільки відповідач порушив право відповідача на отримання заробітної плати, має заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved