Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 19.07.2015 року о 17.30 годині, в м. Києві по вулиці 7-Садова, біля будинку № 76, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», державний номер [NUMBER], який належить йому, та автомобіля «Honda», державний номер [NUMBER], за кермом якого була [PERSON] Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП. Цивільна відповідальність водія автомобіля «Mercedes», державний номер [NUMBER], була застрахована в ПАТ «СК «Аха Страхування» згідно полісу обов'язкового страхування № А18514201 від 23.06.2015 року. Наступного дня після ДТП він (позивач) повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду. Крім цього, подав заяву про виплату страхового відшкодування разом з копіями документів, які підтверджують факт проведення експертизи з визначення суми матеріальної шкоди. 05.08.2015 року було складено рахунок-фактуру № 000000039 про визначення матеріального збитку. 21.08.2015 року було виконано роботи з ремонту автомобіля та сплачено кошти в сумі 7 216,00 грн. Станом на день звернення до суду з даним позовом виплата страхового відшкодування не здійснена, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку майнову шкоду в сумі 7 216,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав усі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. На солідарному стягненні коштів наполягав. В судове засідання представник страхової компанії не з'явився, надіслав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пред'явлених до страхової компанії. В судове засідання співвідповідач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи сповіщалася згідно норм процесуального законодавства України, відзив на позов не подавала. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 28.02.2018 року. Згідно ухвали суду від 19.03.2018 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В суді встановлено, що 19.07.2015 року о 17.30 годині, в м. Києві по вулиці 7-Садова, біля будинку № 76, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», державний номер [NUMBER], за кермом якого був [PERSON], та автомобіля «Honda», державний номер [NUMBER], за кермом якого була [PERSON] Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2015 року [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Honda», державний номер [NUMBER], застрахована в ПАТ «СК «Аха Страхування» згідно полісу обов'язкового страхування № АІ/8514201 від 23.06.2015 року. Ліміт відповідальності страховика - 50 000,00 грн. Згідно Рахунку-фактури № 000000039 від 05.08.2015 року та Акту № 000000048 здачі-прийняття робіт від 21.08.2015 року автомобіль «Mercedes», державний номер [NUMBER], був відремонтований за 7 216,00 грн. Дані кошти позивач просив стягнути з відповідачів. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством України. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). По даній справі позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» та [PERSON] матеріальну шкоду, завдану йому в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 7 216,00 грн. в солідарному порядку. Однак, законодавством України, у правовідносинах, що склалися між позивачем та відповідачами не передбачена солідна відповідальність. Сторона позивача обрала спосіб захисту, який не визначений ні законом, ні договором (в даному випадку договір з ПАТ «СК «Аха Страхування», при тому, за законом чітко визначені порядки відшкодування шкоди по аналогічних спорах, що в свою чергу позбавляє суд можливості визначити спосіб захисту позивача (ст. 5 ЦПК України). Враховуючи, що сторона позивача наполягала на солідарному стягненні коштів, та з урахування ч. 2 ст. 264 ЦПК України, де визначено, що при ухваленні рішення суд не може вийти за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed