Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 12.04.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого останньому були надані кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% річних. Банк свої зобов'язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти, відповідач в свою чергу порушив умови договору, в результаті чого станом на [INFO] утворилась заборгованість по кредиту у сумі 5375,59 грн. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем померлого є відповідач, з якої позивач просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а також просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судові засіданні не з'являлась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Заперечення проти позову, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 12.04.2012 року [PERSON] було підписано заяву, відповідно до якої, банк надав останньому кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% річних (а.с. 6). Із змісту заяви від 12.04.2012 року, що підписана [PERSON], вбачається, що останній ознайомився та згодний із Умовами та правилами надання банківських послуг, які надані йому у письмовій формі та він згодний, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. За таких умов суд приходить до висновку, що між [PERSON] та відповідачем 12.04.2012 року було укладено кредитний договір у розумінні ст. 1054 ЦК України. Відповідно до п. 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову. Позивачем по справі наданий розрахунок заборгованості за кредитним договром (а.с. 4-5), із якого видно, що [PERSON] умови договору не виконував, у зв'язку з чим станом на [INFO] утворилась заборгованість на загальну суму 5375,59 грн., з яких 4868,44 грн.- заборгованість за кредитом; 437,17 грн.- заборгованість по процентам; 69,98 грн. - заборгованість по комісії. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 32). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно листа Першої Харківської державної нотаріальної контори від 20.10.2014 року, після смерті [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я дружини [PERSON]. Таким чином, встановлені обставини свідчать про те, що відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника. 17.03.2014 року на адресу відповідача був направлений лист-претензія, в якому позивач пред'явив свої вимоги за кредитним договором до неї, а також зазначив про суму заборгованості за кредитним договором, яка підлягає сплаті, а також наслідки несплати даної заборгованості (а.с. 38), однак заборгованість за кредитним договором відповідачем погашена не була. Враховуючи, що позичальник, зобов'язань щодо повернення кредитних коштів за вказаним договором не виконував, а спадкоємицею його прав та обов'язків, в тому числі кредитних зобов'язань, після смерті стала відповідач, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved