Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н від 15.12.2008 року, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 8200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком з нарахуванням процентів, пені становить 8397 грн. 83 коп. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцями останньої є відповідачі у справі, до яких 25.07.2017 року позивачем був спрямований лист-претензія, але ніяких дій відповідачами щодо погашення боргу не було вчинено. Оскільки відповідачі, як спадкоємці боржника [PERSON], не виконали свої зобов'язань, не дивлячись вимогу банку, позивач просив суд стягнути з відповідачів вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 03.05.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі, які належним чином повідомлені про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористались, в судові засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15.12.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 8200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком з нарахуванням процентів, пені становить 8397 грн. 83 коп. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позичальник [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою [PERSON] щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійсненні операції по картковим рахункам. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач в повному об'ємі виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором та надав [PERSON] кредит в сумі 8200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Разом із тим, позичальник не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію. Так, згідно наданого позивачем розрахунку позичальник має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 8397 грн. 83 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3525 грн. 69 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4772 грн. 14 коп., заборгованість за пенею 100 грн. 00 коп. Судом також встановлено, що позичальник [PERSON] з умовами кредитного договору від 15.12.2008 року була ознайомлена при його укладенні, підписала вказаний договір і отримала кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані умови кредитного договору порушила. [INFO] позичальник [PERSON] померла, а спадкоємцями останньої є відповідачі у справі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18.10.2016 року. Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з наступного. Зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, а тому строки пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтею 1281, яка визначає преклюзивні строки пред'явлення відповідних вимог, і статтею 1282 ЦК України, яка визначає обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Положеннями частин другої та третьої статті 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не знав і не міг знати про відкриття спадщини внаслідок смерті позичальника [PERSON] Ці обставини надають ПАТ КБ «ПриватБанк» право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців від дня, коли банк дізнався про відкриття спадщини. Зі змісту Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного між банком та позичальником кредитного договору (пункти 1.1.7.4, 1.1.7.5, 1.1.7.11) слідує, що між сторонами було досягнуто згоди щодо автоматичної пролонгації договірних кредитних правовідносин після 12 місяців дії договору у разі, якщо жодна із сторін не виявила бажання їх припинити. За таких обставин, до моменту звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з цим позовом строк вимоги за кредитним договором не настав. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором спадкоємець несе відповідальність лише у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06.06.2018 року у справі №533/370/16-ц. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивач не надав суду докази існування спадкового майна та його вартості, в межах якого відповідачі зобов'язуються задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині, розміру частки кожного з відповідачів, або ж ухилення відповідачів від оформлення спадщини суд дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» з підстав, передбачених статтею 12, 81 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 509, 526, 608, 610, 611, 634, 1054, 1218, 1219, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed