Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, з врахуванням уточнень та заяви про збільшення позовних вимог, зазначив, що між позивачем та відповідачкою 06.11.2007 р. укладено кредитний договір №ZRZ0GK00004148 (надалі - Кредитний договір). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між сторонами того ж дня укладено договір іпотеки житлового будинку [ADDRESS] (надалі - Договір іпотеки). Відомості про обтяження нерухомого майна внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 06.11.2007 р. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 08.09.2010 р., яке набрало законної сили 20.09.2010 р. в рахунок стягнення боргу по Кредитному договору звернуто стягнення на предмет іпотеки - вищевказаний житловий будинок. Під час здійснення продажу предмету іпотеки відповідно до рішення суду, було з'ясовано наявність інших обтяжень цього нерухомого майна, які встановлені постановами органів Державної виконавчої служби від 01.07.2013 р., 17.06.2014 р., 23.06.2015 р., 21.03.2016 р. Посилаючись, зокрема, на ст. 20 Закону України «Про заставу», ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 3 Закону України «Про іпотеку», ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», просив ухвалити рішення про звільнення заставленого житлового будинку з-під арешту. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про підтримання позову, розгляд справи за його відсутністю та про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату час та місце проведення судових засідань була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Згідно ухвали суду від 02.07.2016 року по справі проведено заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Представник Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області у судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмове повідомлення від 25.05.2016 р. №19443, згідно якому, арешт на майно відповідачки було накладено постановою від 21.03.2016 року в рамках виконавчого провадження №50521039 в інтересах стягувача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». При вирішенні цивільної справи поклався на розсуд суду. Представник Брусилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області в судове засідання не з'явився. Від керівника відділу до суду надіслано листа від 26.05.2016 р. №377, згідно якому, арешт на майно відповідачки накладено постановою державного виконавця від 01.07.2013 р. в рамках виконавчого провадження №36750341 в інтересах стягувача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Розгляд справи просив проводити без участі представника відділу. Представник Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві до суду не з'явився, від заступника начальника відділу до суду надіслано лист від 27.05.2016 р. №47562, згідно якому, арешт на майно відповідачки накладено постановами державного виконавця від 17.06.2014 р. в рамках виконавчого провадження №43719313 в інтересах стягувача - ПАТ «ДЕЛЬТАБАНК» та від 23.06.2015 р. в рамках виконавчого провадження №47646898 в інтересах стягувача АКБ «ФОРУМ». Представники треті особи ПАТ «ДЕЛЬТАБАНК» та ПАТ «БАНК ФОРУМ» у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, письмових заперечень, заяв, клопотань не надали. Дослідивши матеріали цивільної справи та наявні в них письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно Договору іпотеки від 06.11.2007 року, відповідачка передала, а ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» прийняв в іпотеку належний відповідачці на праві власності житловий будинок загальною площею 107,30 кв.м, розташований за адресою: Житомирська область, [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-8), іпотека була зареєстрована 06.11.2007 р. за номером запису №7923971. Згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 08.09.2010 р., в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, на підставі Договору іпотеки звернено стягнення на предмет іпотеки - вищезазначений житловий будинок (а.с.9-10). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.05.2016 р. (а.с.55-56), відносно того ж житлового будинку зареєстровані наступні обтяження: -01.07.2013 р. №1467656, на підставі постанови ВДВС Брусилівського РУЮ в Житомирській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.07.2013 р., -19.06.2014 р. №6072511, на підставі постанови ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.06.2014 р., - 22.03.2016 р. №13803821, на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.03.2016 р. З системного аналізу норм ст. 572, 589 ЦК України, ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.3 Закону України «Про іпотеку», ст.44, 54 Закону України «Про виконавче провадження», якими врегульовані спірні правовідносини сторін, слідує, що іпотека є видом застави. Кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Задоволення вимог обтяжувачів за рахунок предмета обтяження здійснюється в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно п.9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, оскільки право іпотеки було зареєстроване належним чином раніше всіх інших встановлених по справі обтяжень, в інтересах іпотекодержателя ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», обтяження в інтересах інших, окрім іпотекодержателя ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», обтяжувачів, мають нижчий пріоритет і тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і про задоволення позову іпотекодержателя. Судові витрати по справі підлягають розподілу пропорційно задоволеним позовним вимогам, відповідно ст.88 ЦПК України. Отже, на підставі ст. 572, 589 ЦК України, ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.3 Закону України «Про іпотеку», ст.44, 54 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved