overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнив його представник, та просив зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином та визначити такі способи участі у спілкуванні та вихованні дитини, як систематичні побачення з сином у першу та третю суботи, другу та четверту неділі кожного місяця з 12 години до 16 години з відвідуванням сина за місцем його проживання, а у дні його народження у години, узгоджені з матірю дитини. Такі вимоги обґрунтовував тим, що з 27.10.2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Путивльського районного суду від 05.11.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкає з відповідачкою, яка чинить перешкоди у спілкуванні з сином. В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав, всі витрати по справі просив покласти на позивача. Представник відповідача уточнений позов визнав повністю, на що має повноваження згідно укладеної угоди про надання правової допомоги від 24.11.2015 року. Правові наслідки такого рішення йому розяснено судом. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що такий варіант відвідування позивачем малолітнього сина є доцільним для нормального розвитку дитини та її виховання батьком. З метою дотримання режиму харчування й відпочинку, відвідування дитини слід встановити за місцем проживання матері та з її участю до досягнення дитиною 6 років. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі чч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідності до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки позивач проживає окремо від дитини, бажає спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні, але не може досягнути згоди з матірю дитини щодо здійснення своїх батьківських прав, а запропонований в суді спосіб вирішення цього спору за висновком органу опіки та піклування відповідає віку, стану здоровя і інтересам дитини, тому є підстави для висновку про те, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав і інтересів інших осіб, отже може бути прийнято судом. На підстав викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнив. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.11.2009 року в с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області помер його батько [PERSON], який був зареєстрований та проживав [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме земельну ділянку, загальною площею 2,57 га сільськогосподарського призначення, розташовану на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області. Як спадкоємець померлого, в квітні 2015 року він звернувся до Путивльської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку. Посилаючись на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в звязку з тим, що є людиною, необізнаною зі спадковим законодавством, тобто з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за законом після смерті батька [PERSON] тривалістю в один місяць, поклавши судові витрати по справі. У судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позов підтримав повністю. Новослобідська сільська рада Путивльського району Сумської області надала суду письмову заяву, в якій позов визнала і просила справу розглянути за відсутності її представника. Про правові наслідки визнання позову обізнана. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала, просила справу слухати у її відсутність. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька - [PERSON], але пропустив шестимісячний строк для прийняття цієї спадщини без поважних причин, якими не можуть бути зазначена у позові юридична необізнаність позивача. Однак виходячи з засад справедливості та розумності, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, інші особи, в т.ч. і територіальна громада на спадкове майно не претендують, а тому таке визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За клопотанням позивача судові витрати по справі покласти на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 червня 2011 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем було укладено додаткову угоду №0-33290-3, відповідно до якої банк надав власнику рахунку грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом в сумі 13 765,92 грн. на строк з 1 червня 2011 року по 30 березня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32 % річних, тимчасово, на час постійних трудових відносин з ПАТ «Енергобанк» процентна ставка встановлена у розмірі 25% річних. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 6 квітня 2017 року його заборгованість склала 52 830,71 грн. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 52 830,71 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 червня 2011 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем було укладено додаткову угоду №0-33290-3, відповідно до якої банк надав власнику рахунку грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом в сумі 13 765,92 грн. на строк з 1 червня 2011 року по 30 березня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32 % річних, тимчасово, на час постійних трудових відносин з ПАТ «Енергобанк» процентна ставка встановлена у розмірі 25% річних (а.с.9-15,23-133,183-190,196-257). Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 6 квітня 2017 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, склала 52 830,71 грн., яка складається з: 2703,42 грн. сума несанкціонованого овердрафту, 10 312,53 грн. - заборгованість за кредитом, 5024,12 грн. заборгованість за несанкціоновану перевитрату коштів, 3203,94 грн. три проценти річних та інфляційні втрати, 19220,95 грн. заборгованість за штрафами, 12316,31 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 49,44 грн. заборгованість за поточними процентами (а.с.179-182). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, ухилився від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 52 830,71 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 грудня 2013 року між банком та відповідачкою Беркасовою /на даний час [PERSON]/ [PERSON] було укладено кредитний договір № CL 145073, за яким банк надав останній в кредит грошові кошти в сумі 21\~000 грн., зі сплатою 39 % річних, строком кредитування по 20 листопада 2016 року. Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 22 липня 2016 року її заборгованість склала 33026,3 грн. Просив стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 33026,3 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір № CL 145073, за яким банк надав останній кредит в розмірі 21000 грн., зі сплатою 39 % річних, строком кредитування до 20 листопада 2016 року /а.с.5-21/. Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 22 липня 2016 року її заборгованість, згідно розрахунку позивача, склала 33026,3 грн., яка складається з: 11\~438,86 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 4543,68 грн. сума дострокового стягнення кредиту, 9099,4 грн. відсотки, 2694,36 грн. пеня, 5250 грн. штраф /а.с.87-88/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 33026,3 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в ході розгляду зменшив та просить стягнути з відповідача борг за теплопостачання в сумі 1880 грн. та судовий збір на користь держави. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідач проживає на жилій площі 16,8 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Відповідач належним чином не виконав свій обов'язок по сплаті послуг за теплопостачання, в результаті чого виник борг в розмірі 1880 грн., який і просить стягнути. В судове засідання представник не з'явився, проте надав письмову заяву з проханням задовольнити позов та слухати справу за його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, проте від представника надійшла заява в якій позовні вимоги визнає та просить слухати справу за його відсутності. На підставі ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою всіх осіб які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності і дійшов висновку, що незважаючи на визнання позову відповідачем, що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає, позивач довів обставини на які посилається в позові (ч.1 ст.60 ЦПК України), а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою [ADDRESS] в кімнаті розміром 16,8 кв.м., яка належить філії «Дударків» Державного підприємства «Чайка» (а.с.3). Не оспорюється сторонами той факт, що позивач надає послуги з теплопостачання, а відповідач їх отримує, незважаючи на те, що відповідач відмовилася підписувати Договір по теплопостачанню (а.с.6). Відповідно до ст.67 ЖК України та п.18 «Правил надання послуг з центрального опалення та постачання холодної та гарячої води і водопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 р., боржник зобов'язаний щомісяця оплачувати надані послуги за тарифом прийнятим згідно рішення сільської ради за місцем проживання. Вартість тарифів за надання вказаних послуг визначено рішеннями Дударківської сільської ради (а.с.4-5). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не виконує належним чином свій обов'язок по сплаті за послуги теплопостачання в результаті чого виникла заборгованість на суму 1880 грн., що підтверджується довідкою (а.с.49). Суд звільняє позивача від сплати судового збору, відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який згодом уточнив і просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за розпискою від 13.11.2011р. у вигляді грошових коштів у розмірі 145266,80 грн., та стягнути з [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору та інші судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13.11.2011р. між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі був укладений договір позики та була надана позивачем позика відповідачу - 14 000 доларів США, що той момент становило 112000 грн. які відповідач зобов'язався позивачеві повернути до 01.06.2012р. А тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання з'явився, наполягав на позовних вимогах в повному обсязі. Відповідач до судового засідання двічі не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, про день слухання справи, а тому за згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, згідно розписки від 30.11.2011р. [PERSON] отримав від [PERSON] 112000 грн., (а.с.5-6). Судом досліджено письмові докази в справі: оригінал розписки, копія надана до матеріалів справи. На підставі вищенаведеного судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] 30.11.2011 року за простою письмово розпискою передав [PERSON] у позику 112000 гривень. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 30.11.2011 року. Починаючи з 28.02.2013р. [PERSON] неодноразово в письмовій формі вимагав повернення боргу, але відповідач безпідставно ухилявся повертати борг. До теперішнього часу [PERSON] борг не повернув. У відповідності з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки на день ухвалення рішення курс долару США збільшився, позивач уточнив позовні вимоги та просить також стягнути ризницю між вартістю позики на момент її надання та вартістю 14 000 доларів США на цей час. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який згодом уточнив і просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за розпискою від 13.11.2011р. у вигляді грошових коштів у розмірі 145266,80 грн., та стягнути з [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору та інші судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13.11.2011р. між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі був укладений договір позики та була надана позивачем позика відповідачу - 14 000 доларів США, що той момент становило 112000 грн. які відповідач зобов'язався позивачеві повернути до 01.06.2012р. А тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання з'явився, наполягав на позовних вимогах в повному обсязі. Відповідач до судового засідання двічі не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, про день слухання справи, а тому за згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, згідно розписки від 30.11.2011р. [PERSON] отримав від [PERSON] 112000 грн., (а.с.5-6). Судом досліджено письмові докази в справі: оригінал розписки, копія надана до матеріалів справи. На підставі вищенаведеного судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] 30.11.2011 року за простою письмово розпискою передав [PERSON] у позику 112000 гривень. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 30.11.2011 року. Починаючи з 28.02.2013р. [PERSON] неодноразово в письмовій формі вимагав повернення боргу, але відповідач безпідставно ухилявся повертати борг. До теперішнього часу [PERSON] борг не повернув. У відповідності з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки на день ухвалення рішення курс долару США збільшився, позивач уточнив позовні вимоги та просить також стягнути ризницю між вартістю позики на момент її надання та вартістю 14 000 доларів США на цей час. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що 12 листопада 2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON] та проживав з нею однією сімєю до 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, постійно відбувалися сварки, тому просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, яка в установленому законом порядку, повідомлена про час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло, тому суд, відповідно до вимог 280-281 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 12 листопада 2013 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №254. Проживали однією сімєю до 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Подружні стосунки між ними фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. На примирення позивач не згоден. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с.Кізлівка Чорнухинського району Полтавської області. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,85 га, яка розташована на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області. В силу ст.1261 ЦК України він є спадкоємцем свого батька за законом першої черги, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно не може в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Інші спадкоємці після смерті батька відсутні. Просив суд визнати право власності на земельну ділянку, яка залишилася після смерті батька за ним. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути цивільну справу без його участі позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер 08.11.2007 р. в смт.Чорнухи Полтавської області. До спадкового майна входить земельна\~ ділянка площею 2,41 га, яка розташована на території Мокіїівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Посилаючись на те, що він в силу ст.1261 ЦК України є спадкоємцем свого батька за законом першої черги, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно не може в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Брат позивача [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на його користь. Просив суд визнати право власності на земельну ділянку, яка залишилася після смерті батька. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву , в якій просили розглянути цивільну справу без їх участі позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved