Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 02 листопада 2015 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись у м. Дніпропетровську по пр.Гагаріна, на перехресті з вул..Абхазька, відволікся від керування транспортним засобом, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Сузукі Гранд Вітара» р/н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який після удару продовжив некерований рух та скоїв наїзд на автомобіль «Газ» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача, про що свідчить постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2015 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № АІ/8435429 у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з лімітом відповідальності 50000,00 грн. на одного потерпілого, франшиза становить 10000,00 грн. Згідно висновку експертного дослідження № 3351 від 16.11.2015 року вартість матеріального збитку, нанесеного позивачу становить 89125,94 грн. Експерті послуги по автотоварознавчому дослідженню коштували позивачу 1500,00 грн. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 19.01.2016 року виплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. Однак, позивач вважає, що страхова компанія порушила ст. 34.2., ст. 34.3, ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому зі страхової компанії підлягають стягненню витрати по оплаті автотоварознавчого дослідження в розмірі 1500,00 грн., та витрати на платну стоянку та зберігання транспортного засобу після ДТП у розмірі 75,00 грн.З [PERSON] позивач просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що складає 49125,94 грн. (89125,974 грн. - 49000,00 грн.). Одночасно стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Крім того, позивач зазначає, що [PERSON] спричинив йому вчиненим ним ДТП моральну шкоду, яку він оцінює у 5000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до суду не з'явився, повідомлений належним чином про слухання справи, надав до суду письмові заперечення, де зазначив, що виконав усі зобов'язання перед позивачем в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідившидокази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2015 року о 13 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Газ», № [NUMBER], на перехресті пр. Гагаріна та вул. Абхазької у м. Дніпропетровську, відволікся від керування транспортним засобом, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який від удару продовжив некерований рух та скоїв наїзд на автомобіль «Газ» № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2015 року відповідач [PERSON] визнаний винним в даному ДТП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Згідно висновку № 3351 експертного дослідження від 16 листопада 2015 року по визначенню вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку, спричиненого позивачу, як власнику транспортного засобу, становить 89125,94 грн. За підготовку даних висновків ним було сплачено 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3351 від 06.11.2015 року. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом № АІ/8435429 з лімітом відповідальності у розмірі 50000 грн. за спричинення матеріального збитку, франшиза становить 1000,00 грн. 19.01.2016 року страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 34.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст.34.3. даного Закону, Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) У ст. 29 вказаного Закону вказано, якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як було встановлено у судовому засіданні позивач звернувся до страхової компанії із повідомленнями про ДТП 04.11.2015 року. 06.11.2015 року страховиком був оглянутий пошкоджений автомобіль. 18.12.15 року позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 19.01.2016 року страховиком було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. А отже, посилання позивача на порушення страховою компанією вищевказаних норм Закону не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, позивачем не надано доказів поміщення автомобіля на платну стоянку, оскільки в чеках на оплату вартості автопаркінгу не міститься інформації, щодо перебування на стоянці саме автомобіля позивача. Отже, вимоги позивача до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, з [PERSON] на користь позивача підлягає сплаті різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 49125,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд, враховуючи ступінь важкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, викликаних пошкодженням майна, що належить позивачам на праві власності, вважає, що з відповідача [PERSON], як винного у ДТП, належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості.. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved