Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши який, просить визнати за ним право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,1927 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область Біляївський район c. [PERSON] вул. Щорса, 35Б (раніше вул. Щорса, 68) та одержання правовстановлюючих документів на своє імя, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 04 лютого 2012 року. Свої вимоги мотивує тим, що 04 лютого 2012 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 68 по вул. Щорса в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області та присадибної земельної ділянки площею 0,2441 га, на які йому було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, при житті мати розпочала процес приватизації земельної ділянки площею 0,1860 га, розташованої за адресою: с. Троїцьке Біляївського району Одеської області вул. Щорса, 35Б, яка відповідно до рішення [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області від 30 листопада 1995 року була передана у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Але через довгий термін виготовлення документів та втрату пакету документів вона при житті не отримала державний акт. Технічну документацію Одеською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» 15.12.2009 року було повернуто до відділу земельних ресурсів у Біляївському районі Одеської області, реєстраційний номер заяви 512108480205, де він і був втрачений. Факт належності матері земельної ділянки підтверджується рішенням [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області № 6 від 30 листопада 1995 року про передачу їй безкоштовно у приватну власність, відміткою сільської ради у паспорті матері, обліковою карткою об»єкта погосподарського обліку, витягом з рішення [PERSON] сільської ради № 66 від 02.12.2014 року, довідкою [PERSON] сільської ради № 871 від 15.03.2012 року. [PERSON] сільською радою Одеської області йому відмовлено у завершенні приватизації, у зв»язку з чим він звернувся до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог і пояснив, що 30 листопада 1995 року [PERSON] сільською радою Біляївського району Одеської області було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,186 га по вул. Щорса, 35 Б в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, але технічну документацію було втрачено і при житті його матір не отримала державний акт. Після її смерті він отримав свідоцтво про право на спадщину, а саме: на житловий будинок та земельну ділянку по вул. Щорса, 68 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області і звернувся до сільради для надання йому права на завершення приватизації спірної земельної ділянки, а тому вважає, що є підстави для задоволення позову. Представник [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області у судовому засіданні позовну заяву не визнав, подав заперечення на позов і пояснив, що у приватну власність [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,43 га по вул. Щорса, 68 в с. Троїцьке, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,25 га і 0,18 га і ніякої земельної ділянки по вул. Щорса, 35Б в с. Троїцьке у користуванні [PERSON] не було. Потім пояснив, що у власність [PERSON] було передано земельну ділянку № 35Б по вул. Щорса в с. Троїцьке площею 0,18 га, але сільська рада заперечує проти задоволення позову і визнання за позивачем права на завершення приватизації земельної ділянки. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено у судовому засіданні, 04 лютого 2012 року померла [PERSON] мати позивача, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,2441 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул. Щорса, 68 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, на які 14 вересня 2012 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] позивачеві видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 11, 12). 25 лютого 1999 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не виражалось і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, вона заповіла [PERSON] (а.с. 13), тобто відповідно до ст. 1223 ЦК України він є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину у відповідності зі ст. 1268 ЦК України, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку. Крім того, відповідно до рішення [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області від 30 листопада 1995 року [PERSON] було передано у приватну власність безкоштовно, раніше надану у постійне користування земельну ділянку площею 0,43 га по вул. Щорса, 35Б в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області (а.с. 14). При житті [PERSON] було розпочато процес приватизації земельної ділянки площею 0,186 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області по вул. Щорса, 35Б, але у звязку зі смертю правовстановлюючі документи на земельну ділянку не отримані. Згідно листа Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» № 07-02/2773 від 07.10.2015 року між ОРФ ДП «Центр ДЗК» та відділом Держкомзему у Біляївському районі Одеської області був укладений договір № 512108480205 у грудні 2009 року, на підставі якого була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів на право власності на земельну ділянку [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (а.с. 53). Судом була витребувана технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, з якої вбачається, що 01.12.2009 року [PERSON] звернулася до відділу Держкомзему у Біляївському районі Одеської області з заявою про видачу і оформлення державного акту на земельну ділянку, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 року № 844 на підставі рішення [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області № 16 від 30 листопада 1995 року. В заяві вказано адресу земельної ділянки вул. Щорса, 68, а у судовому засіданні зясовано, що заява стосувалася земельної ділянки № 35Б по вул. Щорса в с. Троїцьке (а.с. 194). 15 грудня 2009 року було видано технічне завдання з розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (а.с. 195). З рішення [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області № 553-V від 11 грудня 2009 року вбачається, що уточнено рішення [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області № 16 від 30.11.1995 року стосовно [PERSON] в частині цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, площі 0,1927 га та адреси с. Троїцьке Біляївського району Одеської області вул. Щорса, 68 (а.с. 197). Згідно висновку відділу Держкомзему у Біляївському районі Одеської області від 29.12.2009 року погоджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (а.с. 199). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] при житті почала процес приватизації земельної ділянки площею приблизно 0,18 га, яка розташована по вул. Щорса в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, ділянка розташована не біля будинку по вул. Щорса, 68 в с. Троїцьке, а напроти, вона користувалася нею, обробляла, але при житті державний акт не отримала. Також свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що земельна ділянка, якою користувалася [PERSON], розташована поруч з її земельною ділянкою. 15 липня 2015 року, 21 липня 201 року позивач звернувся до [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,18 га по вул. Щорса, 35Б в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області (а.с. 20,22). З рішення виконкому [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області № 66 від 02 грудня 2014 року вбачається, що земельній ділянці площею 0,18 га, яка розташована в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області і числиться за [PERSON], присвоєно адресу: вул. Щорса, 35Б (а.с. 16). Рішенням виконкому [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області № 36 від 19 червня 2015 року скасовано пункт 1 рішення № 66 від 02 грудня 2014 року про присвоєння юридичної адреси земельній ділянці в с. Троїцьке Біляївського району по вул. Щорса площею 0,186 га (а.с. 39). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області № 871 від 15.03.2012 року, яка видана [PERSON], за житловим будинком, який розташований по вул. Щорса, б/н в с. Троїцьке, числиться земельна ділянка площею 0,186 га (а.с. 17) [PERSON] представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що на час видачі цієї довідки у [PERSON] на території [PERSON] сільської ради житлових будинків не було, а довідка видана стосовно земельної ділянки № 35Б по вул. Щорса в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області. Крім того, з облікової картки об»єкта по господарського обліку на 2011-2015 р.р. вбачається, що у володінні [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,43 га, потім площа була перекреслена і вказано 0,2441 га (а.с. 178-179), а на позивача [PERSON] відкрито особовий рахунок за адресою: с. Троїцьке Біляївського району Одеської області по вул. Щорса, 35Б, земельна ділянка площею 0,1860 га (а.с. 176-178). Також зі схеми розташування спірної земельної ділянки (а.с. 201) вбачається, що межа земельної ділянки проходить поруч із земельною ділянкою [PERSON], тобто напроти ділянки № 68, яка у судовому засіданні підтвердила вказаний факт, що також спростовує доводи представника відповідача про те, що земельна ділянка знаходиться по вул. Щорса, 68 в с. Троїцьке, тобто поруч з будинком. З наведеного вбачається, що [PERSON] при житті розпочала процес приватизації земельної ділянки площею 0,1927 га, яка розташована по вул. Щорса, 35Б в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, але державний акт не отримала, так як технічна документація була втрачена. Доводи представника відповідача в тій частині, що у володінні [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,43 га, на якій розташовано житловий будинок по вул. Щорса, 68 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, і ніякої земельної ділянки напроти будинку, а саме: № 35Б по вул. Щорса в с. Троїцьке Біляївського району Оденської області, у її користуванні не перебувало, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються обєктивними доказами, дослідженими у судовому засіданні. До того ж, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що земельної ділянки по вул. Щорса, 68 в с. Троїцьке Біляївського району з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства немає. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1860 га, а згодом уточнено її площу 0,1927 га і адресу: с. Троїцьке Біляївського району Одеської області по вул. Щорса, 35Б, а процес приватизації вказаної земельної ділянки [PERSON] при житті не завершила, право на завершення приватизації входить складу спадкового майна і враховуючи ту обставину, що [PERSON] сільською радою Біляївського району Одеської області відмовлено у завершенні приватизації вказаної земельної ділянки, права позивача порушені відповідачем і підлягають захисту в судовому порядку.

Outcome: approved