Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.08.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6555,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] [PERSON] помер. На час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] проживала спадкоємець [PERSON] , про що свідчать копії їх паспортів, де зазначена одна й та сама адреса реєстрації: [ADDRESS] . 22.05.2016 банком була направлена претензія кредитора до Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори. 01.07.2016 позивачем було отримано відповідь з нотаріальної контори, в якій зазначено, що інформацію про спадкоємців, які прийняли спадшину та про видачу свідоцтва про право на спадщину надати не можуть, оскільки нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину у разі наявності заборони відчуження майна. Вважають, що відповідач прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] 15.05.2019 року відповідачу було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором 11.08.2008 року становить 17135,03 грн, яка складається з наступного: 4597,50 грн - заборгованість за кредитом; 5304,26 грн - заборгованість за відсотками; 7233, 27 грн - заборгованість з комісії. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору в сумі 17135,03 грн., судовий збір. Ухвалою від 11.07.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 11.07.2019 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин. Крім цього, у матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. А тому, враховуючи вищевказане, у відповідності до ч.8 ст.278 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача, яка у клопотанні вказала, що у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено наступне. 11.08.2008 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2015 (а.с.17). Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 11.08.2008 року становить 17135,03 грн. 22.05.2016 року позивачем до Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори направлено претензію до боржника [PERSON] , померлого [INFO] /а.с. 20/. 01.07.2016 року з нотаріальної контори на адресу позивача надійшла відповідь, в якій зазначено, що претензія зареєстрована за № 57/02-14, спадкова справа № 54 за 2016 рік. Інформацію про спадкоємців, які прийняли спадшину та про видачу свідоцтва про право на спадщину надати не можуть, оскільки нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину у разі наявності заборони відчуження майна. Згідно ст. 8 Закону України «Про нотаріат» довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом на обгрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів дізнання і досудового слідства у зв`язку з цивільними, господарськими, адміністративними або кримінальними справами, що знаходяться в провадженні цих органів (а.с.21). 15.05.2019 до відповідача по справі як до спадкоємця померлого позичальника, був направлений лист-претензія, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги (а.с. 22). Відповідно до ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК). Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не зазначив про відмову від неї. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч.2 цієї статті. Так, згідно зі ст.1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцем і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі №6-2962 цс16. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.1282ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналіз вищезазначених вимог цивільного законодавства дозволяє дійти висновку, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, прийняла після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач є спадкоємцем померлого, прийняла спадщину після померлого, з урахуванням відсутності в матеріалах справи документів, підтверджуючих родинні зв`язки відповідача з померлим, наявності та вартості будь-якого майна, яке б могло бути успадковане після смерті [PERSON] . Крім того, твердження в позові позивача про постійне проживання разом із спадкодавцем відповідачки не підтверджено відповідними доказами, оскільки з копії паспорту померлої, на яку посилається позивач, неможливо встановити місце проживання її на день смерті-20.06.2015 року, так як дата засвідчення вказаної копії паспорту-.2008 рік. Клопотань як щодо витребування доказів в підтвердження вищевказаних обставин, так і щодо витребування копії спадкової справи після померлої з боку позивача заявлено не було. Згідно із 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 наведеної статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed