Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить зняти арешт з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: [NUMBER] , що зареєстровано 26.05.2010 року реєстратором Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, підстава обтяження: ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2010 року по справі №2-1441/10, обтяжувач - Біляївський районний суд Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачці на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . 25.05.2007 року між ВАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] в забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором №480 від 16.05.2007 року був укладений договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко Р.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1-3594, відповідно до якого [PERSON] передала у іпотеку житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] , і накладено заборону на відчуження іпотечного майна. 26.05.2010 року реєстратором Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2010 року по справі №2-1441/10 на вказане майно було накладено арешт. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2014 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Хрещатик», в особі Одеського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», заборгованість за кредитним договором №480 від 16.05.2007 року в сумі 220331 грн. 56 коп. 21.12.2017 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та позивачем було укладено договір №2017/10-Ф-І про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним 25.05.2007 року між ВАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] . У зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язання за кредитним договором №480 від 16.05.2007 року, які забезпечені договором іпотеки від 25.05.2007 року, позивачем, як новим іпотекодержателем, було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про передачу йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання за кредитним договором. З цією метою він звернувся до приватного нотаріуса, проте отримав усну відмову, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Біляївською районною державною нотаріальною конторою 26.05.2010 року на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2010 року по справі №2-1441/10 на зазначений житловий будинок було накладено арешт, що не дає змоги позивачу, як іпотекодержателю, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Позивач до судового засідання не з`явився, але його представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача - Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа - [PERSON] до судового засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.13-14). 25.05.2007 року між ВАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] в забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором №480 від 16.05.2007 року був укладений договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко Р.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1-3594, відповідно до якого [PERSON] передала у іпотеку житловий будинок [ADDRESS] (а.с.14-21). Цього ж дня державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко Р.Б. було накладено заборону на відчуження вказаного іпотечного майна (а.с.21). 26.05.2010 року за №9861910 реєстратором Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2010 року по справі №2-1441/10 (а.с.61) було накладено арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.14-15). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2014 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Хрещатик», в особі Одеського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», заборгованість за кредитним договором №480 від 16.05.2007 року в сумі 220331 грн. 56 коп., а саме: основна сума кредиту - 178583 грн. 15 коп., прострочена сума кредиту - 8800 грн., прострочені відсотки за користування кредитом -31972 грн. 81 коп., відсотки по кредиту за січень 2014 р. - 277 грн. 22 коп., пеня за прострочення сплати платежу по кредиту - 51 грн. 82 коп., пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом - 646 грн. 56 коп. (а.с.26-28). 21.12.2017 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] було укладено договір №2017/10-Ф-І про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним між ВАТ «КБ «Хрещатик» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Хрещатик») та [PERSON] , та посвідченим 25.05.2007 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко Р.Б. за реєстровим №1-3594, згідно умов якого [PERSON] набув статусу нового іпотекодержателя за вказаним договором іпотеки (а.с.22-24). Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язання за кредитним договором №480 від 16.05.2007 року, які забезпечені договором іпотеки від 25.05.2007 року, [PERSON] , як новий іпотекодержатель, бажає звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про передачу йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання за кредитним договором проте не може зробити цього, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Біляївською районною державною нотаріальною конторою 26.05.2010 року на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 26.05.2010 року по справі №2-1441/10 на зазначений житловий будинок було накладено арешт. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майно. Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Положеннями ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно Відомостей з єдиного реєстру заборон об`єктів відчуження нерухомого майна заборона на нерухоме майно на підставі договору іпотеки накладено Біляївською районною нотаріальною конторою 25.05.2007 року за №5025411, а арешт на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області - 26.05.2010 року за №9861910, тобто [PERSON] , як іпотекодержатель за договором іпотеки від 25.05.2007 року є обтяжувачем з вищим пріоритетом і має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а наявність арешту унеможливлює для нього реалізацію предмета іпотеки, є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved