Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та [PERSON] укладено договір №02-1567 від 30 серпня 2013 року про надання освітньої послуги. Договір діє протягом одного навчального року, але 05.03.2014 року відповідача відраховано з університету за власним бажанням. Заборгованість по оплаті за навчання складає 590,00 грн., а з урахуванням індексу інфляції, пені за несвоєчасне внесення оплати та 3% річних від простроченої суми основного боргу - 598,98 грн. , які позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовною заявою. Присутня у залі суду представник позивача Ковшар К.І. підтримала позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та просила суд задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до зали суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги ДВНЗ «КНУ» підлягають задоволенню . Так, відповідно договору №1567 про надання освітньої послуги від 30.08.2013 р. , укладеним між Криворізьким національним університетом, в особі проректора з науково-педагогічної роботи, директора вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» Шрамка Я.В. та [PERSON], вбачається , що остання зарахована до Криворізького національного університету на заочну форму навчання за спеціальністю музичне мистецтво. Загальна вартість освітньої послуги становить 5900,00 грн. Договір діє з 01.09.2013 по 30.06.2014 рік ( а.с.5). З витягу з наказу №290-С від 05.03.2014 року вбачається, що [PERSON] відраховано з групи ЗММС-09 за власним бажанням (а.с.7). Відповідно до розрахунку, заборгованість за навчання складає 598,98 грн. , а сама: заборгованість по оплаті за навчання 590,00 грн. ( а.с.8), розмір пені прострочених платежів - 5,88 грн. (а.с.11), розрахунок 3% річних - 3,10 грн. (а.с.12). Відповідно ч. 2 ст. 903 Цивільного кодексу України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи законом. Пунктом 5 договору передбачено , що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Оскільки [PERSON] порушила умови договору, вона має сплатити заборгованість по оплаті за період навчання. Відповідачу 19.05.2014 року була направлена претензія № 57 на суму 598,98 грн., яку нею проігноровано, до теперішнього часу заборгованість не сплачено, до суду відповідач не з'явилася, що свідчить про байдуже ставлення до погашення боргу, тому суд стягує з відповідача суму боргу по оплаті за навчання з урахування пені , 3% річних та суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved