Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він 19.06.1998 р. уклав шлюб з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач вказує, що у нього з відповідачем різні погляди на шлюб, відповідач зловживає спиртними напоями. Спільне життя між ним та відповідачем не склалося. Фактично з 2016 р. шлюбні відносини між ними припинені. Хоча він з відповідачем і продовжує мешкати за однією адресою, але спільне господарство не ведуть, взаємних прав та обов`язків між ними фактично не має і ознаки сім`ї в їх стосунках відсутні. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Позивач також зазначає, що на його неодноразові пропозиції звернутись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з відповідною заявою про розірвання шлюбу в добровільному порядку відповідач відмовляється, у зв`язку з чим, він вимушений звернутися до суду з позовом. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 19.06.1998 р. між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, зазначив, що з відповідачем не примирилися, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 29). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що примирення не відбулось (а.с. 30). Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 84 (а.с. 5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Примирення сторін не відбулось. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач не зазначила у письмовій заяві (а.с. 30) про намір зміни прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved