Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просив суд стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № R53413518715В від 30.01.2014 року у розмірі 66 499, 82 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 30.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53413518715В. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 65 000 гривень зі сплатою 15,0 % річних за користування кредитними коштами та 1,39 % комісійної винагороди, строком до 30.01.2019 року. Відповідач зобовязався повернути кредит в строк передбачений договором, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором. Позивачем обовязки за договором були виконані в повному обсязі і сума 65\~000 грн. була перерахована на картковий рахунок відповідача. Однак відповідач не належним чином виконує забовязання за кредитним договором, станом на 17.05.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 66 499,82 грн., яка складається з заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 48 656,05 грн.; заборгованості за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних 681,24 грн.; заборгованості за комісією 6 490, 30 грн.; пені по кредиту, процентам та комісійній винагороді 10 672,23 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином сповіщений про день та час слухання справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки. Суд з урахуванням думки представника позивача ухвалив: розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим повністю задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53413518715В. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 65 000 гривень зі сплатою 15,0 % річних за користування кредитними коштами та 1,39 % комісійної винагороди, строком до 30.01.2019 року. Відповідач зобовязався повернути кредит в строк передбачений договором, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором. (а.с. 10,11) Згідно п. 1 кредитного договору за користування кредитом встановлена процентна ставка 15 % річних щомісячно, та комісійна винагорода у розмірі 1,39 % за управління кредитом.(п. 4.2 договору) Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав. Станом на 17.05.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 66 499,82 грн., яка складається з заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 48 656,05 грн.; заборгованості за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних 681,24 грн.; заборгованості за комісією 6 490, 30 грн.; пені по кредиту, процентам та комісійній винагороді 10 672,23 грн. (а.с. 5-9) Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. До теперішнього часу заборгованість за кредитом відповідачем не погашена. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості по кредиту, підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved