Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання від 25.10.2004 року, зареєстрованого 18.12.2004 року в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідачка [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі [ADDRESS]. 06.12.2015 року сталось залиття квартири позивача №43 у будинку №66 по вул. Калиновій у місті Дніпропетровську через течію внутрішньої розвязки у квартирі [ADDRESS], про що 10.12.2015 робітниками «Жилсервіс-9» складено відповідні акти обстеження житлових приміщень, якими встановлено залиття на стелі в житловій кімнаті, коридорі, кухні, балконі, наявність жовтих плям, відставання шпалер від стін, деформування підлоги, покриття ламінату, пошкодження двері. Аварійною службою були складені акти №№880854 та 880863 про причини залиття. Для встановлення розміру матеріальних збитків експертом ТОВ «Інституту проектування та будівельних експертиз» [PERSON] від 18.12.2015 року проведено обстеження квартири [ADDRESS], про що складено звіт про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири, згідно з яким встановлено пошкодження у всіх приміщеннях квартири №43 за виключенням кладової, а також визначений розмір матеріальної шкоди у сумі 37002 гривень 86 копійок. Посилаючись на те, що відповідачка на теперішній час не усунула завдані пошкодження та не відшкодувала завдану шкоду, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у сумі 37002,00 гривень, витрати на проведення експертизи 1500,00 грн., моральну шкоду у сумі 10000,0 грн., що завдана позивачу у вигляді порушення його звичайного укладу життя, хвилювань через пошкодження його майна, а також пошуку додаткових матеріальних джерел для відновлювального ремонту. Також позивач просив стягнути судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, а саме 800,00 грн. на правову допомогу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти позовних вимог заперечувала частково, просила суд врахувати експертний висновок будівельно-технічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20.10.2016 року, складений в ході судового розгляду, відповідно до якого розмір матеріальних збитків становить 16778,87 грн., а повна вартість відновлюваних робіт та матеріалів складає 17802,95 грн. Проти розміру матеріальної шкоди заявленої позивачем, на підставі звіту експерта [PERSON] заперечувала, вважаючи недостатніми повноваження експерта інституту проектування та будівельних робіт [PERSON], яка є сертифіцированим спеціалістом з виконання окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури, однак повноважень щодо надання судових експертних висновків не має. Окрім цього зазначила, що розмір вартості відновлюваних робіт у сумі 34002,86 гривень, згідно висновку [PERSON], значно завищений, експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність. Представник третьої особи Комунального підприємства «Жилсервіс-9» ДМР в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи та висновок експерта, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання від 25.10.2004 року, зареєстрованого 18.12.2004 року у КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідачка [PERSON] на підставі договору дарування від 25.06.2002 року, реєстровий номер 1325, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], є власником та проживає у [INFO], що розташована поверхом вище над квартирою позивача. 06.12.2015 року сталось залиття квартири позивача №43 у будинку №66 по вул. Калиновій у місті Дніпропетровську, про що були складені відповідні акти обстеження житлових приміщень аварійною службою №№ 880854, 880863, згідно з якими причиною залиття визначено течію внутрішньої розвязки у квартири [ADDRESS]. Актом від 10.12.2015 року, складеним робітниками «Жилсервіс-9», встановлено залиття на стелі в житловій кімнаті, коридорі, кухні, балконі, наявність жовтих плями, відставання шпалер від стін, деформування підлоги, покриття ламінату, пошкодження двері. Відповідно до звіту про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж в квартирі [ADDRESS], складеного експертом інституту проектування та будівельних експертиз [PERSON], встановлено незадовільний стан покриття конструкцій затоплених приміщень квартири [ADDRESS], за нормативною класифікацією технічний стан покриття стін, стелі та підлоги належить до категорії К-3, вартість ремонтних робіт для відновлення стану покриття стін, стелі та підлоги становить 37002,86 гривень. Ухвалою суду від 13.04.2016 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу на предмет встановлення розміру матеріальних збитків, завданих в результаті залиття квартири [ADDRESS], та визначення вартості відновлюваних робіт. Згідно з висновком експерта №2299-16 від 20.10.2016 року, складеного судовим експертом [PERSON] Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз, вартість матеріальної шкоди становить 16778,87 гривень, а повна вартість відновлюваного ремонту та матеріалів становить 17802,95 грн. Згідно з ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п.7 Правил\~користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, власник квартири зокрема зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. В силу ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. За п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спричинення позивачу матеріальної шкоди в результаті залиття належної йому на праві власності квартири, а також встановлена вина відповідачки, що є власницею квартири [ADDRESS], тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоди у сумі 17802,95 гривень, яка складає вартість робіт та матеріалів, що відповідає експертному висновку від 20.10.2016 року, складеному експертом Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав зокрема у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи завдані позивачу матеріальні збитки та характер і обсяг пошкодженого майна, зважаючи на те, що дані пошкодження не усунуті по теперішній час, що спричинило душевні страждання та побутовий дискомфорт, внаслідок чого позивачу завдана моральна шкода, у відшкодування якої суд вважає стягнути з відповідачки на користь позивача 2000,00 гривень. Також відшкодуванню підлягають судові витрати у сумі 1500,00 гривень по сплаті за складання висновку експерта, який наданий як доказ по справі при подачі позову, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №204 від 25.12.2015 року. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому дані витрати в сумі 1280,00 грн. підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial