Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 62000 грн., з [PERSON] та [PERSON] - 3% річних від простроченої суми в розмірі 2308,44 грн. та інфляційні витрати в розмірі 248,25 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору від 21.03.2011 року позивач позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 62000 грн., у той час як [PERSON] зобов'язався повернути суму позики до 20.07.2012 року, про що надав відповідну розписку. Крім того, з метою забезпечення виконання зазначених зобов'язань позичальником, 21.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. [PERSON] свої зобов'язання за договором належним чином не виконав. 10.07.2013 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів, яка була залишена ним без відповіді. У зв'язку з цим позивач змушений був звернутися за захистом своїх прав до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі в судові засідання не з'являлися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено судом, 21.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 62000 грн. для особистих потреб. [PERSON], у свою чергу, зобов'язався повернути суму позики до 20.07.2012 року. Зазначені обставини підтверджуються власноруч написаною розпискою [PERSON] від 21.03.2011 року. 21.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 21-03/11, за умовами якого [PERSON] поручається перед [PERSON] за виконання боржником [PERSON] зобов'язання щодо повернення позики в розмірі 62000 грн., сплати процентів, пені, штрафних санкцій та збитків, інфляційних втрат та 3% річних. Відповідно до п. 1.2. Договору поруки поручитель і боржник відповідають перед кредитором за невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань як солідарні боржники. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконав, суму позики у обумовлений сторонами строк не повернув. 10.07.2013 року позивач направив на адресу [PERSON] письмову вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 62000 грн., яка була отримана ним 12.07.2013 року, проте залишена без відповіді. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання позики, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки зобов'язання, яке виникло між сторонами на підставі договору позики, є грошовим, то відповідальність за його порушення настає відповідно до умов ст. 625 ЦК України. Згідно з цією статтею боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] за прострочення виконання грошового зобов'язання, проведений судом наступним чином: з 21 липня 2012 року по 16 жовтня 2013 року кількість прострочених днів дорівнює 453; отже, 62000 грн. х 3% : 100 : 365 х 453 = 2308,44 грн.

Outcome: approved