Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що 29.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта банк») та фізичною особою - резидентом [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-01992-290607. Відповідно до п.1.1. вказаного договору, банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 3 678,00 грн. на придбання певного майна/послуг. Згідно з п.п. 2.3., 2.5. кредитного договору, відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 0,87% в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 3 678,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №22936740 від 02.07.2007 року. Однак, відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 17.03.2015 року, виникла прострочена заборгованість, на загальну суму 1 630,15 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 1 438,12 грн.; заборгованості за відсотками - 0,03 грн. та заборгованості за комісіями - 192,00 грн.. В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 1630,15 грн.. В судове засідання представник позивача Духота І.В. не з'явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, яке він отримав 22.05.2015 року, але до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, а згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно положень ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач 10.12.2011 року уклали кредитний договір №002-01992-290607, що підтверджується ксерокопією останнього (а.с.4-5), за умовами якого банк надав, а відповідач отримала кредит у сумі 3 678,00 грн. на придбання певного майна/послуг, що підтверджується меморіальним ордером №22936740 від 02.07.2007 року (а.с.3). Станом на 17.03.2015 року відповідач допустила заборгованість по кредиту в розмірі 1630,15 грн. (а.с.2). Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved