Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В позові позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 4322,36 грн. за державним кредитом на підставі угоди\~ №К-026 від 30.12.2003 року, в тому числі 1708,35 грн. суми основного боргу, 588,08 грн. відсотків,\~ та 2025,93 грн. пені. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ним та відповідачем укладено угоду, на підставі якої позивач здійснив фахову підготовку відповідача за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст за денною формою навчання, а відповідач зобов`язався сплачувати кошти за навчання у розмірі 13125,00 грн. та 3% річних за користування кредитом протягом 15 років після закінчення навчання (а.с. 6). Відповідач ухиляється від сплати коштів, а тому, станом намомент подання позову утворилась заборгованість у розмірі 4322,36 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 8). 04 червня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі (а.с. 12). Представник позивача подав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явились, хоча повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК УКраїни). За ч.2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Оскільки відповідачем позивачеві суму боргу не повернуто в обумовлений строк в повному обсязі, то право позивача невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено, а тому підлягає судовому захисту. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов щодо стягнення боргу за угодою № К-026 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 30.12.203 року за період з 01.01.2014 року по 01.01.2019 року підлягає задоволенню. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем станом на день подання позову за вказаний вище період становить 4322,36 грн. і складається з 1708,35 грн. основної суми боргу, 3-х відсотків річних у сумі 588,08грн. та 2025,93 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка передбачена п.7.2 угоди від 30.12.2003 року за № К-026\~ (а.с.8) згідно до наданого позивачем розрахунку і який відповідачем не спростовано жодним чином. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається (ч.1 ст.81 ЦПК України), в судовому засіданні досліджено кожний доказ, що міститься в матеріалах цивільної справи і відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності. Підсумовуючи наведене слід вказати, що підлягає задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача сума в розмірі 4322,36 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved