Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,4000 га на території Рибінської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він, як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. 21.12.2015р. він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак отримати свідоцтво на житловий будинок не може, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на нього, залишилась лише завірена Волноваським БТІ копія. У зв'язку з чим просив визнати за ним право власності на будинок. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. На позові наполягав Відповідач надала письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути за відсутності представника ради. Відповідно до частини 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Рибінське Волноваського району Донецької області (а.с.3 зворотній бік). Статтею 1218 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,4000 га на території Рибінської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. 21.12.2015р. позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,4000 га на території Рибінської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Шишман В.О. від 15.06.2016. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житлового будинку [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів належності спадкодавцю вказаного майна, тому він не має можливості оформити спадщину в досудовому порядку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності від 18.08.1987 року, технічного паспорту, експлікації, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] (а.с.6). Даний факт підтверджений довідкою Волноваського БТІ №618 від 03.10.2016р., наявною в матеріалах справи. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.328, 1218,1261 ЦК України,

Outcome: approved