Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказавши, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно він є власником житлового будинку [ADDRESS]. На момент купівлі будинку у 2003 році з ним були зареєстровані відповідачі, але фактично у будинку не проживали і не проживають на даний час, жодних речей у їх будинку немає. Проте добровільно виписуватися з будинку відповідачі не бажають, тому [PERSON] просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не прибув, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з?явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки не повідомили, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Тому судом зі згоди позивача прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №048738 Червоноградського МБТІ - будинок в [ADDRESS] належить на праві власності 1/1 частки [PERSON] (дата прийняття рішення про реєстрацію права власності - 10.10.2003р.). Згідно довідок №03 та №04 виданих виконавчим комітетом Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області встановлено, що [PERSON] фактично зареєстрований і проживає у [ADDRESS], у складі сім'ї: [PERSON] - голова д/г, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - син. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які користуються житловим будинком для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст..71 ЖК України право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Судом досліджено Акт від 06.01.2015року складеного комісією: депутата сільської ради [PERSON], сусідів, за якими при обстеженні будинку присілка Зарудні №751/а с.Сілець Сокальського району Львівської області, виявлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у даному будинку на протязі одинадцяти років. Також як відомо із довідки №34 від 13.01.2015р. виданої виконавчим комітетом Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області встановлено, що [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] у родинних стосунках не перебувають. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] права на користування будинком в [ADDRESS]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування будинком в [ADDRESS] слід задоволити.

Outcome: approved