Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, зазначаючи, що з 26.08.2016 року [PERSON], відповідач у справі, працювала на посаді керуючого магазину «Алкомир», розташованого за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, 15, що належить ТОВ «Група компаній «Привоз». З відповідачем 26.08.2016 року був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, згідно з яким відповідач прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за недостачу товарно-матеріальних цінностей ввіреного їй магазину. 01.12.2016 року в магазині була проведена інвентаризація, в результаті якої була виявлена недостача матеріальних цінностей на суму 79189,45 грн. В ході службового розслідування було встановлено, що недостача утворилася з вини відповідача в результаті регулярного безоплатного виносу нею товару з магазину, що також підтвердили продавці магазину. Відшкодувати завдану матеріальну шкоду в добровільному порядку відповідач відмовляється, тому позивач просив стягнути на його користь з відповідача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 79189,45 грн., а також судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 118). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявилася, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 113, 117). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач з 26.08.2016 року працювала на посаді керуючого магазину «Алкомир», розташованого за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, 15, що належить ТОВ «Група компаній «Привоз» (а.с. 6). 26.08.2016 року між сторонами був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 7). В результаті проведення інвентаризації товарів від 01.12.2016 року на складі магазину «Алкомир», розташованого за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, 15, було виявлено недостачу товару на суму 79189,45 грн. (а.с. 17-95). В ході службового розслідування встановлено, що недостача товарно-матеріальних цінностей виникла з вини керуючого магазином [PERSON], оскільки остання виносила товар з магазину, не заплативши за нього. Зазначені обставини підтверджується пояснювальними записками працівників магазину (а.с. 15, 16). Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Група компаній «Привоз» та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих матеріальних збитків у розмірі 79189,45 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved