Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 967,77 гривень та судові витрати у розмірі 229, 40 гривень. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволені позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 29.10.2007 року між ВАТ «Державним ощадним банком України» в особі філії -Біляївського відділення № 5422 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1831 на суму 5 000,00 гривень зі сплатою 24% річних на умовах, визначених договором. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банком 29.10.2007 року укладено з [PERSON] договір поруки № 1 по кредитному договору. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 17.10.2007 року укладено договір застави рухомого майна № 1831. Відповідно до п. 1.4, 1.6.1.1,1.6.1.2 кредитного договору позичальник зобов'язувався погашати щомісячно кредит в сумі 208, 33 гривень та сплачувати нараховані банком відсотки щомісячно починаючи з дати видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту. Станом на 09.12.2013 року сума заборгованості становить 3 967,77 гривень, з яких: - прострочений основний борг по кредиту - 1 695,79 гривень; - прострочені проценти за користування кредитом - 1 794,61 гривень; - пеня за прострочений основний борг по кредиту - 401,55 гривень; - пеня - 477, 37 гривень. Відповідно п. 3.3.1,3.3.3,3.3.4,3.3.5 кредитного договору позичальник зобов'язувався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами та пені. Згідно до п. 3.2.1, 3.2.4 кредитного договору банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи відсотками стягнути заборгованість в примусовому порядку,в тому числі шляхом стягнення заборгованості з поручителів. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З урахуванням викладеного суд вважає, що права позивача порушені, оскільки відповідачі відмовляється виконувати взяті на себе зобов'язання, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved