Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 01 січня 2016 року між ним та відповідачкою укладено договір позики, відповідно до якого остання отримала від нього у борг грошові кошти у розмірі 5 000 грн. та зобов`язалася повернути їх не пізніше ніж через місяць. Посилаючись на порушення відповідачкою договірних зобов`язань по поверненню грошових коштів, уточнивши позовні вимоги, порушує питання про стягнення з неї заборгованості в розмірі 5 000 грн.; 3% річних за період з 02 лютого 2016 року по 13 травня 2019 року в розмірі 497 грн.; інфляційних витрат за період з 02 лютого 2016 року по 31 січня 2019 року в розмірі 5 202 грн., відсотків за користування коштами за період з 02 лютого 2016 року по 31 січня 2019 року в розмірі 2 541 грн. 50 коп. та судового збору. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підставі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечив. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 01 січня 2016 року сторони уклали договір позики, відповідно до якого позивач (позикодавець) передав у власність відповідачки (позичальника) грошові кошти в сумі 5 000 грн., а відповідачка зобов`язалася протягом місяця повернути позивачу вказані грошові кошти. На підтвердження отримання зазначених коштів позичальник 01 січня 2016 року написала розписку, в якій йдеться про отримання нею від позикодавця коштів у вказаній сумі. Відтак грошове зобов`язання відповідачки перед позивачем вбачається з розписки, яка підписана відповідачкою, що відповідає вимогам простої письмової форми, якою оформлена укладена між сторонами угода згідно ст. 207 і ч. 2 ст. 1047 ЦК України. Відповідачка взяті на себе зобов`язання по поверненню коштів у визначені строки не виконала, термін повернення позики порушено. При вирішенні цієї справи суд зазначає, що згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Позичальник згідно ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Невиконання умов, визначених змістом зобов`язання, згідно ст. 610 ЦК України є його порушенням. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він згідно ст. 1050 ЦК України зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього ж Кодексу. При цьому згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У справі встановлено, що відповідачка договірні зобов`язання не виконала, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь таку ж суму грошових коштів (суму позики) переданих за договором позики, тобто 5 000 грн., що відповідатиме вимогам ст. 1046 ЦК України. Крім того на користь позивача слід стягнути встановлений індекс інфляції за весь час прострочення в період з 02 лютого 2016 року по 31 січня 2019 року, а також три проценти річних від простроченої суми в період з 02 лютого 2016 року по 13 травня 2019 року згідно ст. 625 ЦК України. Разом з тим, поданий позивачем розрахунок індексу інфляції та трьох процентів річних обраховано невірно. Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Відтак індекс інфляції вираховується за формулою: Інфляційні нарахування = Сума Боргу * Підсумковий індекс інфляції / 100% - Сума Боргу. Індекси інфляції за кожен місяць прострочення становлять: лютий 2016 - 99.6; березень 2016 -101.0; квітень 2016 -103.5; травень 2016- 100.1; червень 2016- 99.8; липень 2016 -99.9; серпень 2016 -99.7; вересень 2016 - 101.8; жовтень 2016 - 102.8; листопад 2016 -101.8; грудень 2016 -100.9; січень 2017 - 101.1; лютий 2017 - 101.0; березень 2017 - 101.8; квітень 2017 - 100.9; травень 2017- 101.3; червень 2017- 101.6; липень 2017 - 100.2; серпень 2017 - 99.9; вересень 2017 - 102.0; жовтень 2017 - 101.2; листопад 2017 - 100.9; грудень 2017- 101.0; січень 2018 -101.5; лютий 2018 -100.9; березень 2018 - 101.1; квітень 2018- 100.8; травень 2018- 100.0; червень 2018 - 100.0; липень 2018 - 99.3; серпень 2018 - 100.0; вересень 2018 - 101.9; жовтень 2018 - 101.7; листопад 2018 - 101.4; грудень 2018- 100.8; січень 2019 -101.0. Підсумковий індекс інфляції становить 140,35. Відтак встановлений індекс інфляції за весь час прострочення в період з 02 лютого 2016 року по 31 січня 2019 року становить 2 017 грн. 35 коп. (5 000 * 140,35 / 100 % - 5 000). Три проценти річних від простроченої суми розраховуються за такою формулою: Проценти = Сума боргу * Процентна ставка / 100% / 365 днів * Кількість днів прострочення. Кількість прострочених днів прострочення повернення боргу з 02 лютого 2016 року по 13 травня 2019 року складає 1 196 днів. Відтак розмір трьох процентів річних складає 491 грн. 51 коп. (5 000 * 3% / 100% / 365 * 1 196). Що стосується вимог позову в частині стягнення відсотків за користування позикою на рівні облікової ставки Національного банку України, то суд зазначає наступне. Згідно правового висновку, викладеного Великою палатою Верховного Суду у постанові №310/11534/13-ц від 04 липня 2018 року, статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Враховуючи, що між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору, а відтак відповідач має сплатити позивачу за весь час прострочення повернення позики три проценти річних та індекс інфляції встановлені згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України. Отже положення ч. 2 ст. 1048 ЦК України щодо стягнення процентів за користування коштами можуть бути застосовані лише протягом строку дії договору і обумовленого строку користування коштами, тобто з 01 січня 2016 року до 01 лютого 2016 року. Після 01 лютого 2016 року і прострочення виконання грошового зобов`язання можуть бути застосовані тільки вимоги ст. 625 ЦК України. Розмір облікової ставки Національного банку України за січень 2016 року становить 22%. Відтак розмір відсотків за користування коштами в період з 01 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року становить 93 грн. 42 коп. (5 000 * 22% / 100% * 31 / 365). Крім того, згідно ст. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на час звернення позивача із позовом до суду за подання фізичною особою позову майнового характеру передбачено справляння судового збору в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704 грн. 80 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 810 грн.). Відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути мінімальний розмір судового збору, передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 704 грн. 80 коп. Відтак, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial