Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що 13.12.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем - [PERSON], був укладений кредитний договір № 002-05500-131211, на підставі якого їй було надано кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 3100,00 гривень. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачці кредит, відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого його заборгованість станом на 31.07.2015 року становить 5641,00 гривень. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 5641 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив суд розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 29.08.2015 року та 10.09.2015 року. Таким чином, відповідачка була двічі належним чином повідомлена, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта банк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» та [PERSON] було укладено 13.12.2011 року кредитний договір № 002-05500-131211, на підставі якого їй було надано кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 3100 гривень, наведені обставини підтверджуються договором № 002-05500-131211 від 13.12.2011 року на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, тарифами на обслуговування платіжних карток, статутом ПАТ «Дельта Банк». /а.с.3, 4, 9/ Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002-05500-131211, заборгованість [PERSON], станом на 31.07.2015 року складає 5641,00 гривень, а саме: тіло кредиту - 144,50 гривень, прострочене тіло кредиту - 2511,00 гривень, відсотки - 2985,50. /а.с.7 / Згідно п.3.6. Кредитного договору № 002-05500-131211 від 13.12.2011 року, клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу /ОМП/, складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть включатися інші платежі. /а.с.3, 4/ Випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Статутом ПАТ «Дельта Банк» передбачено, що вищевказаний банк є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526, ч. 3 ст. 549 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобов'язання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до приписів п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виходячи з вищевикладених норм права, позивач звільняється від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Outcome: approved