Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Як зазначено у позовній заяві, [INFO] померла мити позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді автомобіля «Citroen Berlingo», номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач вказує, що він і його брат [PERSON] є єдиними спадкоємцями померлої матері, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає, брат відмовився від прийняття спадщини. Заповіту померла [PERSON] не залишила. У встановлений шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що зумовлено тривалою хворобою та карантинними обмеженнями, які були запроваджені з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 02.11.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 11.03.2021 залучено до участі у справі за позовною заявою [PERSON] до Житомирської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, як співвідповідача, [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) та встановлено останньому п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов. Відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та відзиви на позов не подали. Згідно з протокольною ухвалою суду від 25.05.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні за його участю позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що строк для прийняття спадщини позивачем було пропущено у зв`язку з тим, що після смерті матері він перебував у пригніченому стані та тривалий час хворів. Також вказав, що зв`язок з відповідачем [PERSON] відсутній, оскільки він проживає на території Російської Федерації. У судове засідання, яким закінчується розгляд справи, позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Від представника відповідача Житомирської міської ради Сищук Н.М. на електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд даної цивільної справи у відсутність представника міської ради. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення копії ухвали суді від 11.03.2021 та судової повістки за місцем проживання відповідача, однак судова кореспонденція повернулася на адресу суду не врученою. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 09.07.2019 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Відповідно до копії медичної документації, яка міститься у матеріалах справи, позивач [PERSON] хворіє на ряд захворювань, а саме хронічну хворобу нирок, цукровий діабет, атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз аорти, вінцевих судин, гіпертонічну хворобу, хронічний гепатит змішаного ґенезу та ряд інших хвороб (а.с. 34-42). Згідно з ч.1 ст.4 Цивільного процесуального України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як визначено ч. 1, 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 Цивільного кодексу України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Звертаючись до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на наявність обставин, які перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та зазначив, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, що пов`язане із тривалою хворобою, з неодноразовим операційним втручанням та стаціонарним лікуванням; вказані обставини підтверджені наявними у матеріалах справи доказами. Таким чином, оцінюючи обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність у нього об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , що є підставою для визначення йому додаткового строку, у межах заявлених вимог, тривалістю один місяць, який суд вважає достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved