Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27 жовтня 2008 року МКП «Чернівцітеплокомуненерго» уклало із [PERSON] договір, за умовами якого позивач надає відповідачу послуги централізованого опалення квартии, що в [ADDRESS] , на що відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості постачання теплової енергії, за відповідачем, за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2019 року, створилася заборгованість у розмірі 25920 грн. 01 коп., яку позивач просив стягнути з останнього на його користь, а також втрати від інфляційних процесів в розмірі 1718 грн. 55 коп., три відсотки річних в сумі 688 грн. 79 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Представник позивача Ринжук Г.М. в судове засідання не з`явився, однак від останнього надійшла заява згідно якої просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. З матеріалів справи вбачається, що 27 жовтня 2008 року між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] укладено договір з надання послуг з централізованого опалення квартири, що в [ADDRESS] та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується копією договору (а.с.9-12). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини першої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нарахування за надані житлово-комунальні послуги проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання» від 21.07.2005 року. Проведення перерахунків розміру плати за надання з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» від 17.02.2010 року. Вартість з постачання теплової енергії визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальної площі квартири. Розрахунки проводяться згідно з тарифами, затвердженими постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року, №146 від 17.10.2014 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 року, №1171 від 31.03.2015 року №969 від 09.06.2016 року, №1536 від 28.12.2017 року. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтями 64, 67, 156, 162 ЖК України, споживач зобов`язаний щомісячно вносити на рахунок підприємства оплату за послуги з централізованого опалення його квартири. Відповідно до розрахунку заборгованості за період часу з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2019 року за надані послуги з централізованого опалення у відповідача утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 25920 грн. 01 коп. (а.с.6-7). Отже, оскільки між сторонами виникли та існують фактичні договірні відносини, то спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія ст.625 ЦК України. За змістом ст.625 Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, відповідно до вимог ст.625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком інфляційні втрати складають 1718 грн. 55 коп. та 3% річних 688 грн. 79 коп., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . У відповідності до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За наведених обставин, судом встановлено, що відповідач не виконав покладених на нього зобов`язань та у встановлені строки не оплатив наданні йому позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів, а тому заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 25920 грн. 01 коп., втрати від інфляційних процесів в сумі 1718 грн. 55 коп. та три відсотки річних в сумі 688 грн. 79 коп., задовольнивши позовні вимоги. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved