Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить, уточнивши позовні вимоги, стягнути з відповідача ПАТ СК «Альфа Страхування» невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 20\~022,00 грн., пеню в розмірі 9583, 80 грн., стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 3947,84 грн., а також судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 01.12.2014 р. у м. Львові на вул. Кульпарківська з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої завдано пошкодження його автомобілю «Опель Комбі» р.н. [NUMBER]. Оскільки дії відповідача [PERSON] знаходяться в причинному зв'язку з завданням шкоди, відповідач повинен відшкодовувати кошти, витрачені на усунення завданої шкоди, яка становить 84\~978,84 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у філії відповідача ПАТ СК «[PERSON] страхування» та ним було виплачено частину страхової виплати, а відповідач [PERSON] відмовляється виплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. В судове засідання позивач не прибув, однак його представник подав письмову заяву, вказавши, що позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на мотиви аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення у справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомили. Згідно ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України випливає, що страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв та ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки встановлені договором. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З постанови Залізничного районного суду м. Львова №462/8564/14-ц від 29.12.2014 р. вбачається, що [PERSON] 01.12.2014 р. о 00 год. 15 хв. по вул. Кульпарківська, 226 у м.Львові, керуючи автомобілем «БМВ Х6», державний реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Опель Комбі» р.н. [NUMBER], в результаті чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП /а.с.4/. Із звіту про оцінку автомобіля «Опель Комбо» р.н. [NUMBER] №1986/14 від 17.12.2014 року /а.с. 5-7/ вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля під час ДТП становить 84\~978,84 грн. Відповідно до заперечень відповідача ПАТ СК «Альфа Страхування» від 04.12.2015 року, вбачається, що позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 29\~978, 84 грн. Таким чином, суд, оцінивши усі зібрані у справі докази в сукупності, приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з на користь позивача з ПАТ СК «Альфа Страхування» слід стягнути невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 20\~022,00 грн., пеню в розмірі 9583, 80 грн., а з [PERSON] 3947,84 грн. матеріальної шкоди.

Outcome: approved