Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів про поновлення строку на подачу позовної заяви та зобовязання їх включити [PERSON] в списки осіб на право на отримання та видачу сертифіката на право на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, представник позивача суду пояснив, що позивач працював в КСП «Зоря» яке було розташоване на території Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, що підтверджено трудовою книжкою. КСП «Зоря», згідно Державного ата на право колективної власності на землю, мало у колективній власності землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які в подальшому були розпайовані між членами КСП, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. В послідуючому було розпайоване майно і позивачу як члену КСП «Зоря» було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий пай) серії КД № 186371. Позивач отримавши майновий пай, земельного паю не отримав, оскільки не був внесений до списків на право колективної власності на землю, громадян-членів КСП «Зоря», про що дізнався після отримання відповідіповідомлення з відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі за № ДС-31-1118-99.3-414/15-17 від 02.03.2017 року. Рішенням загальних зборів від 19.02.2000 року, протокол № 3, його було звільнено з роботи та виведено з членів КСП в звязку з реорганізацією підприємства. Позивач посилаючись на Указ Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» вважає, що набув права на отримання сертифіката на право на земельну частку (пай), оскільки перебував на час передачі землі КСП «Зоря» та її розпаювання в членах КСП «Зоря». Позивач просить суд поновити строк на подачу позовної заяви, оскільки вчасно не звернувся до суду з позовом про включення в списки осіб на право отримання та видачу сертифікату на земельну частку (пай), по причині того, що систематично лікувався в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та перебував на примусовому лікуванні у Брянській психіатричній лікарні, що підтверджено відповідними довідками. Будучи інвалідом 2-ї групи по психічному захворюванню неодноразово проходив курс лікування, через що не мав можливості постійно працювати у сільськогосподарському підприємстві, а також не мав часу звернутись до суду з позовом про включення в списки осіб на право отримання та видачу сертифікату на земельну частку (пай). В звязку з вищевикладеним, вважає, що порушено його право на отримання сертифіката на право на земельну частку (пай), а в подальшому і права власності на земельну ділянку, а тому вимушений звернутись до суду з позовом про захист свого порушеного права. Представник відповідача - Голиківської сільської ради, в судовому засіданні позовних вимог не визнав та показав, що сільська рада не мала та на даний час не має повноважень включати в списки колективної власності на землю громадян членів КСП «Зоря», оскільки це покладалось на саме КСП. Позивача не було включено в списки колективної власності на землю громадян членів КСП «Зоря», оскільки протоколом № 9 засідання правління КСП «Зоря» від 17 жовтня 1996 року вирішено рекомендувати зборам уповноважених членів КСП «Зоря» вивести з членів КСП як таких, що самовільно залишили роботу без поважних причин, в тому числі і [PERSON]. Представник відповідача клопоче про застосування щодо позову [PERSON] строк позовної давності. Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надав суду клопотання про відмову в задоволенні позовних вимог та слухання справи у відсутність представника Головного управління. Суд заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача Голиківської сільської ради, розглянувши клопотання представника Головного управління приходить до наступних висновків. Згідно Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року N 2114 колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство є юридичною особою, має поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку та може мати печатки. Підприємства можуть на добровільних засадах об'єднуватися в спілки (об'єднання), бути засновниками акціонерних товариств, які діють на основі своїх статутів . Підприємство створюється за бажанням громадян на добровільних засадах на їх загальних зборах. Створення підприємства не обумовлюється будь-якими рішеннями державних, господарських та інших органів . Підприємство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації . Підприємство діє на основі статуту. У статуті підприємства вказуються найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї, порядок розподілу прибутку, отриманого від операцій із цінними паперами, загальні права та обов'язки членів підприємства; передбачаються органи самоврядування, порядок їх формування та компетенція, права та обов'язки підприємства і його членів щодо використання й охорони земель, водних та інших природних ресурсів, виробничо-господарської, фінансової і трудової діяльності, питання оплати та охорони праці, соціальні гарантії, умови і порядок реорганізації та ліквідації підприємства . Членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут; Об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Згідно Указа Президента України від 08.08.1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям » паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського ідприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року № 899-IV, визначено повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), а саме: Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. ,. У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини: д) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). У відповідності зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З матеріалів цивільної справи встановлено наступне. Згідно трудової книжки серії ЛТ № 17239179, заповненої 13 грудня 1989 року на прізвище [PERSON], [INFO], позивач 01.09.1992 року був прийнятий в члени колгоспу «Зоря» Олександрівського району Кіровоградської області та звільнений 19.02.2000 року згідно рішення загальних зборів з роботи та виведений з членів КСП в звязку з реорганізацією підприємства (а.с. 15). Згідно розпорядження Представника Президента України «Про реєстрацію Статутів колективних сільськогосподарських підприємств», 15 грудня 1992 року за № 203 зареєстровано статут КСП «Зоря» (а.с. 72). Державний акт на право колективної власності на землю серії КР 0009, від 04.02.1996 року, видано КСП «Зоря» Голиківської сільської ради, Голиківською сільською радою народних депутатів Олександрівського району Кіровоградської області у тому, що вказаному власнику землі передано у колективну власність 2387,3 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, відповідно до рішення Голиківської сільської ради народних депутатів від 27 січня 1996 року № 5. Цей державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № ? , додаток список громадян-членів КСП (а.с. 87-88). Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) [PERSON] майновий пай визначено в розмірі 235 гривень, або 0,993 відсотків (а.с. 17). Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. З відповіді в.о. начальника Відділу в Олександрівському районі Головного управління держгеокадастра у Кіровоградській області від 02.03.2017 року за № ДС-31-1118-99.3-414/15-17 [PERSON] в списках колективної власності на землю громадян членів КСП «Зоря» Голиківської сільської ради відсутній, сертифікат на право на земельну частку (пай) на його імя не виготовлявся (а.с. 5). [PERSON] ставлячи вимогу поновлення строку на подачу позовної заяви посилається на наступні докази. З довідки КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» від 29.03.2017 року № 918/10 видно, що [PERSON], 27.11.1968 року з 2004 року звертався за медичною допомогою та багаторазово знаходився на стаціонарному лікуванні, востаннє з 16.02.2016 року по [INFO] , являється інвалідом 2-ї групи по психічному захворюванню. Згідно первинної медичної документації (медична картка амбулаторного хворого) перебував на лікуванні у Брянській психіатричній лікарні з 12.11.2003 року по 30.11.2004 року (а.с. 14). Згідно довідки серії ЖВ № 054105 [PERSON] [INFO] утримувався в місцях позбавлення волі з 07 березня по 03 листопада 2003 року, звільнений по постанові Навлінського районного суду Брянської області від 09.10.2003 року. Направлений на лікування в психіатричний стаціонар спеціалізованого типу п/лікарня № 6 сел. Іванівка (а.с. 24). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 635997, [PERSON] [INFO] має 2-гу групу загального захворювання, інвалідність встановлена безтерміново (а.с. 19). Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] [INFO], номер особового рахунку 128870/1119, отримує пенсію по інвалідності 2-га група загального захворювання (а.с.16). Голиківська сільська рада надала суду заяву від 11.12.2017 року вих. 247, про застосування строку позовної давності по цивільній справі № 397/770/17 по позову [PERSON] до сільської ради про включення в список на земельну частку (пай) (а.с. 70). Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надало суду клопотання про відмову в задоволенні позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутність їх представника (а.с. 105). Таким чином в суді було встановлено, що [PERSON] на момент передачі землі у власність КСП «Зоря», згідно рішення Голиківської сільської ради народних депутатів від 27 січня 1996 року № 5, був членом КСП «Зоря» мав право на отримання сертифіката на земельну частку (пай). Разом з тим складання списків осіб, які мали право на земельну частку пай відносилося до компетенції комісій, утворених у підприємствах з числа їх працівників, які розміри земельних часток (паїв) обчислюються комісіями. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству, окремо приймалося районною державною адміністрацією. У відповідності зі ст. 5 «Закону України «Про Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у відповідності з вимогами ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року № 899-IV, не має повноважень Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог про зобовязання Голиківської сільської ради та Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області включити [PERSON] в списки осіб на право на отримання та видачу сертифіката на право на земельну частку (пай). Не підлягає також задоволення вимога про поновлення строку на подачу позовної заяви, оскільки з часу отримання КСП «Зоря» Державного акта на право колективної власності на землю серії КР 0009, від 04.02.1996 року та отримання у колективну власність 2387,3 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, відповідно до рішення Голиківської сільської ради народних депутатів від 27 січня 1996 року № 5 минуло більше 20 років. Позивач, ставлячи вимогу про поновлення строку на подачу позовної заяви посилається на те, що він в межах позовної давності не зміг звернутись до суду, оскільки хворіє психічним захворюванням. Судом було встановлено, що він дійсно хворіє психічним захворюванням, має другу групу інвалідності безтерміново. Разом з тим судом встановлено, що КСП «Зоря» отримало Державний акт на право колективної власті на землю серії КР 0009, від 04.02.1996 року та отримало у колективну власність 2387,3 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, відповідно до рішення Голиківської сільської ради народних депутатів від 27 січня 1996 року № 5. Позивач, як встановлено з довідки серії ЖВ № 054105 утримувався в місцях позбавлення волі з 07 березня по 03 листопада 2003 року, звільнений по постанові Навлінського районного суду Брянської області від 09.10.2003 року та був направлений на лікування в психіатричний стаціонар спеціалізованого типу п/лікарня № 6. З часу отримання КСП «Зоря» Державного акта на право колективної власті на землю до захворювання позивача минуло більше 6 років, позивач мав можливість, оскаржити своє порушене право у судовому порядку, але не скористався ним, а тому його вимога про поновлення строку на подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed