overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що ОСББ «Залізничник» відповідно до Статуту затвердженого загальними зборами власників квартир житлового будинку № 32/98 по вулиці Бородія в м.Житомирі протокол № 1 від 25.02.2000р. та його нової редакції затвердженої загальними зборами протокол №1 від 22.07.2014 року за рахунок внесків власників квартир утримувало житловий будинок, а саме проводивсь поточний ремонт будинку, вивозились тверді побутові відходи (сміття), проводились інші роботи по утриманню будинку та прибудинкової території. [PERSON] проживає разом зі своєю сімєю в квартирі [ADDRESS] та користується послугами ОСББ «Залізничник». Згідно ст.68 Житлового кодексу України позивач зобовязаний своєчасно вносити оплату за надані послуги, однак тривалий час відповідач не оплачує дані послуги, в звязку з чим починаючи з 01.10.2009 року по 31.01.2014 рік утворилась заборгованість в сумі 4296 грн. 10 коп., яку і просить стягнути. Крім цього просить стягнути сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати за подання оголошення в газету в сумі 480 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено те, що відповідач, який мешкає в квартирі [ADDRESS], на порушення вимог ст.67 та 68 ЖК України перестав оплачувати позивачу надавані останнім йому послуги, в звязку з чим починаючи з 01.10.2009 року по 31.01.2014 рік утворилась заборгованість в сумі 4296 грн. 10 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 4296,10 грн., тому понесені позивачем судові витрати, а саме 679,43 грн. судового збору та 420 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відпвідачкою, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року розрівано. Від шлюбу у них народилась дочка: [PERSON], [INFO], яка за спільною згодою залишилась проживати з відповідачкою. Після розірвання шлюбу він постійно піклується про дочку, допомагає матеріально та продвжує спілкуватись з нею. Оскільки в рішенні про розірвання шлюбу не вказано місце проживання малолітньої дитини, на даний час вона проживає в с.П'ядики з бабусею. Вважає, що в інтересах дочки їй слід проживати саме з матір'ю, яка має більші можливості забезпечити її гармонійний розвито особистості в атмосфері любові, а тому просить суд визнати її місце проживання з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а справу розглянути в його відстуності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, її представник за довіреністю подала до суду заяву в якій зазначила, що з позовними вимогами ознайомлена та не заперечує щодо їх задоволення, а справу просить розглянути в її відсутності. Згідно ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 15 листопада 2003 року зареєстрували шлюб, який заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року розірвано. Від шлюбу у них народилась дочка: [PERSON], [INFO], яка за спільною згодою залишилась проживати з відповідачкою. В рішенні про розірвання шлюбу не вказано місце проживання малолітньої дитини, а тому на даний час вона проживає в с.П'ядики, Коломийського району з бабусею по лінії відповідачки. Судом враховано, що мати дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину, забезпечити гармонійни розвиток її особистості в атмсфері любові. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини. На підставі ст.ст. 160, 161 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що працює в Коростишівській ЦРЛ на посаді лікаря-анестезіолога. В період з 26.11.2013 по 25.12.2013, з 19.01.2015 по 30.01.2015, з 23.11.2015 по 22.12.2015 перебував у службових відрядженнях у м.Києві та м.Житомирі, що підтверджується відповідними посвідченнями про відрядження №133 від 13.11.2013, №9 від 16.01.2015, а також посвідчення про відрядження, виданого на підставі наказу від 20.11.2015. До бухгалтерії закладу позивачем було подано відповідні звіти про використання коштів та фінансові документи на підтвердження використаних коштів під час перебування у відрядженні. Всього до виплати належить 3047,40, з яких 2603,70 грн. - виплати по відрядженнях та 443,70 грн. витрати на проживання, що підтверджується довідкою від 25.03.2016 та квитанцією №12784.1377.1 від 27.11.2013. Оскільки в добровільному порядку відповідач зазначені витрати на відрядження не виплачує, позивач був змушений звернутись до суду, просить винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду подав заяву, просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявився, через канцелярію суду подав заяву, просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що представник відповідача позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в зв'язку з визнанням представником відповідача позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що приблизно з кінця серпня 1992 року сторони почали проживати спільно однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. 26.03.2003 року сторони офіційно зареєстрували шлюб. Мотивує заяву тим, що сім'я фактично перестала існувати ще до моменту реєстрації шлюбу, а саме кожен жив до реєстрації, під час реєстрації та продовжує жити після реєстрації шлюбу своїм окремим життям, позивач у м. Києві, а відповідачка у Житомирській області. Позивач вказав, що спільного господарства сторони не ведуть, спільного бюджету не мають, спілкуються дуже рідко, будь-яких спільних інтересів не мають, допомоги один одному не надають, святкування родинних свят та днів народжень не проводять, сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Просив шлюб розірвати. Позивач та представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Зазначили, що позивач декілька разів пропонував відповідачці розлучитися через органи ВРАЦС, однак остання не погоджувалась, тому позивач був змушений звертатись з даним позовом до суду. Відповідачка в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, не погодилась з підставами, викладеними в позовній заяві. Зазначила, що вони проживали разом до серпня 2002 року. Потім відповідачка переїхала жити в село, тримала там господарство, а позивач працював в м. Києві і приїздив до відповідачки в село, а вона до нього в м. Київ. На думку відповідачки, у сторін існує сім'я по теперішній час, оскільки вони разом весь цей час перевозили речі, придбавали майно, тощо. Суд, вислухавши позивача, його представника та відповідачку, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.03.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №196. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. В судовому засіданні встановлено, що з 2002 року сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, припинили сімейно-шлюбні відносини та стали проживати окремо. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки тривалий час шлюб існує лише формально. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом , в якому зазначив, що у 2007 році зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого у них народився син: [PERSON], [INFO]. З часом стосунки між ними стали погіршуватись, у них не складались нормальні сімейні відносини, відповідачка нехтує сімейними цінностями, зраджує йому в пожружній вірності. Вони із дружиною виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, шлюб та сім'ю. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам сина, якого просить залишити з ним. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, щ позовні вимоги підтримує повністю та проситьь їх задоволити, а справу розглянути в його відстуності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що з позовними вимогами ознайомлена та не заперечує щодо їх задовлення, а справу просить розглянути в її відсутності. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 27 жовтня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия, Коломийського міськрайонного управління юстиції, зареєстрували шлюб, від якого народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з батьком. Подружнє життя у них не склалося через постійні непорозуміння, сварки та зраду відповідачки у подружній вірності. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітнього сина, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 18.10.2003 року виконавчим комітетом Стрижівської сільської ради, Коростишівського району, Житомирської області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 069091, актовий запис №9. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. З часом між сторонами сімейне життя не склалося, вони втратили взаєморозуміння та мають різні погляди на життя. Тривалий час сторони проживають окремо і не бажають зберегти сімю. На думку позивача, подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини не має, в звязку з чим наполягає на розірванні шлюбу.Спір про поділ майна відсутній. Позивач просить розірвати шлюб, неповнолітніх дітей залишити на її утриманні та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання позивач не зявилась. На адресу суду направила заяву відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив заяву, відповідно до якої, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до\~ст.158 ЦПК України\~за наявності поданих заяв суд здійснює розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18.10.2003 року, який зареєстрований виконавчим комітетом\~\~Стрижівської сільської ради, Коростишівського району, Житомирської області про що, був зроблений актовий запис за № 9. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Вказані обставини підтверджуються\~\~свідоцтвом про одруження серії І- ЕЛ № 069091 (а.с.5), копіями свідоцтв про народження\~\~дітей серії І-ТП № 091806, №171914, №159319 (а.с.6,7,8). Сторони зберегти сім'ю не бажають, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, та інтересам дітей, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, а отже збереження даної сім'ї є неможливим та недоцільним. Дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], слід залишити проживати з матір'ю, спір про місце проживання яких відсутній. Спір про поділ майна між сторонами відсутній.\~\~ Відповідно до\~ст.110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.\~Ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. У відповідності до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначила, що [PERSON], за життя склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно. [PERSON] померла 15.05.2015 року, але своїх спадкових прав на земельну ділянку не оформила, позивач хоче оформити спадщину після її смерті, але не може розпорядитись своїми земельними ділянками, тому і змушена звернутись до суду. Позивач та представник відповідача, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви в якій просять слухати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], за життя склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно. [PERSON] померла 15.05.2015 року, але своїх спадкових прав на земельну ділянку не оформила. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначила, що її мати - [PERSON] померла 19.06.2009 року. При житті вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3.6159 га та майновий пай. Після її смерті позивач хоче оформити спадщину після смерті матері, але у звязку з тим, що покійна мати своїх спадкових прав не оформила, вона не може розпорядитись своїми земельними ділянками, тому і змушена звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що мати позивача -[PERSON] померла 19.06.2009 року. При житті вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3.6159 га та майновий пай. Після її смерті позивач хоче оформити спадщину, але у звязку з тим, що покійна мати своїх спадкових прав не оформила, вона не може розпорядитись своїми земельними ділянками. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку борг по оплаті за надані послуги по опаленню та гарячому водопостачанню, загальна вартість яких становить 3696,56 грн., що утворився у період з 01.07.2011 р. по 01.02.2015 року. Зазначену суму просив стягнути на свою користь з відповідачів, як квартиронаймачів квартири № 89 по пр.-т. Миру, 65 в м.Житомирі. Представник позивача за його участі в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, в подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідачі за їх участі в судовому засіданні позовні вимоги визнали, просили залучити до участі в справі в якості третіх осіб всіх зареєстрованих та проживаючих осіб в квартирі № 89 по пр.-т. Миру, 65 в м.Житомирі. В подальшому подали заяву про розгляд справи в їх відсутності зі змісту якої позовні вимоги визнали в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та обовязки сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно до ст. ст. 158,169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідачі є квартиронаймачами квартири № 89 по пр.-т. Миру, 65 в м.Житомирі, користуються послугами позивача з центрального опалення та гарячого водопостачання. Згідно наданого особового рахунку відповідачі заборгували по оплаті за надані послуги в період з 01.10.2009 року по 01.02.2015 року 5807,42 грн., від отримання послуг не відмовлялися. Позивач зазначив, що заборгованість за період з 01.10.2009 року по 01.07.2011 року в сумі 2110,86 грн. стягнута за рішенням Богунського районного суду м.Житомира у справі № 2-н-2881/11 від 10.10.2011 року. Таким чином, між сторонами існують зобовязальні правовідносини, які відповідачі не виконують належним чином тому до стягнення підлягає заборгованість за період з 01.07.2011 року по 01.02.2015 року в розмірі 3696,56 грн. .

Outcome: approved