Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 378/12/17 про стягнення з [PERSON] на його (Київського обласного центру зайнятості) користь судового збору в сумі 1378,00 грн.. Заява обґрунтована тим, що у вказаній справі при ухваленні рішення від 18.04.2017 року, яким було даний позов задоволено, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп., які були понесені позивачем. Особи, які брали участь у розгляді справи, про час і місце розгляду справи оповіщені у встановленому порядку, в судове засідання не з'явилися, що відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.1 п.4 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 18.04.2017 року по даній справі задоволено позовну заяву Київського обласного центру зайнятості про стягнення з [PERSON] коштів за навчання у сумі 11516 (одинадцять тисяч п'ятсот шістнадцять гривень) 00 копійок. Із змісту поданої заяви та досліджених матеріалів даної справи встановлено, що при винесенні рішення судом не вирішено питання про витрати, понесені позивачем, а саме судового збору. Суд встановив, що позивачем здійснено оплату судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-УІ, в редакції яка діяла на час подачі позовної заяви. Позовна заява була надіслана ним до Ставищанського районного суду Київської області 28.12.2016 року. Судом отримано дану позовну заяву 29.12.2016 року. Розраховуючи суму судового збору позивач керувався вимогами статей 3 і 4 Закону № 3674-УІ, в яких визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється. Так, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 4 Закону № 3674-УІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-УІІІ, установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved