Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, де просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням будинком за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул.Кременчуцька,202. Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що він\~є власником\~\~житлового будинку\~за адресою:\~Кіровоградська область,\~м.Олександрія,\~вул.Кременчуцька,202,\~в порядку\~спадкування за\~законом,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~право на\~спадщину за\~законом від\~26.11.2003\~року.\~Відповідачі в\~даному будинку\~значаться зареєстрованими,\~але з\~квітня 2013\~року фактично\~не проживають,\~що підтверджується\~актом про\~не проживання\~за місцем\~реєстрації від\~04.06.2018\~року,\~добровільно знятись\~з реєстрації\~не бажають. Та обставина, що відповідачі зареєстровані в належному йому будинку порушує його право на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном відповідно до ст.150 ЖК України. [PERSON] посилається на ч.2 ст.405 ЦК України та просить з врахуванням того, що відповідачі, як члени сімї не користуються житлом, визнати їх втратившими право користування житловим будинком. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти\~ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.11.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №1867, визнано право власності на спадкове майно - житловий будинок №202 по вул.Кременчуцькій в м.Олександрії Кіровоградської області. Відповідно до довідки виданої головою квартального комітету №4 Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 05.06.2018 року №402 в житловому будинку №202 по вул.Кременчуцькій в м.Олександрії Кіровоградської області зареєстровані: [PERSON],[INFO], власник; [PERSON], [INFO], онука, [PERSON], [INFO], зять, [PERSON], [INFO], онук, [PERSON], [INFO], донька, зареєстрована, але не проживає з 2013 року, [PERSON], [INFO], зять, зареєстрований, але не проживає з 2013 року. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 04.06.2018 року, що складений головою квартального комітету №4 Олександрійської міської ради Кіровоградської області [PERSON] та підписаний сусідами: [PERSON], [PERSON], [PERSON], в будинку №202 по вул.Кременчуцькій в м.Олександрії Кіровоградської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані, але не проживають з квітня 2013 року, їх особисті речі відсутні. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачі зареєстровані, але з квітня 2013 року не проживають в житловому будинку за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул.Кременчуцька,202, що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належним йому на праві приватної власності будинком, відповідно до ст.ст.319, 383 ЦК України. Відповідно до статті 41\~Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321\~ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~ При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2\~ ст.16 ЦК України. Членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116, 157 ЖК України, або ж в порядку ч.2 ст.405 ЦК України, згідно якої член сімї власника житла втрачає право\~ на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи\~ відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування\~ спірним житловим приміщенням. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про визнання особи втратившою права користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 150 ЖК України; ст. 391 ЦК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідачів в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, з підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЦК України. Судові витрати, відповідно вимог\~ст.141 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: approved