Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул. Горького, буд. 34, у звязку з втратою оригіналу договору дарування, обґрунтовуючи який зазначив таке. 26 вересня 2002 року зазначений будинок йому був подарований [PERSON], про що був укладений договір дарування житлового будинку, посвідчений 26.09.2002 року приватним нотаріусом Станично-Луганського нотаріального округу Луганської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 2577. Отримати дублікат договору у нотаріуса він не має можливості, так як нотаріус, що його посвідчував, вже не здійснює свою нотаріальну діяльність. На свій запит до Луганського обласного державного нотаріального архіву [PERSON] отримав відповідь від 01 червня 2017 року за № 533/01-21, з якого йдеться, що архівний фонд знаходиться у м. Луганську, на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні і всі справи, у тому числі і договір дарування житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Горького, 34, смт. Станиця Луганська, Луганської області, посвідчений приватним нотаріусом Станично-Луганського нотаріального округу 26.09.2002 року за реєстровим №2577, знаходиться в місті Луганську, на тимчасово окупованій території. Зазначаючи, що в такому разі він в порядку ст. 392 ЦПК України має право на звернення до суду із позовом про визнання права власності, [PERSON] змушений був звернутись до суду зі вказаним позовом. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій він свій позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача Станично-Луганської селищної ради Луганській області у судове засідання не з'явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи без його участі не надавав, про причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів. З матеріалів справи судом встановлено, що 26 вересня 2002 року дійсно між дарувальником - [PERSON] та обдарованим [PERSON] був укладений договір дарування житлового будинку, відповідно до якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар житловий будинок цілий з господарськими побутовими будовами та спорудами, за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Горького, буд. 34, розташований на земельній ділянці фактичною площею 1394 кв. м., договір був посвідчений приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2577, та зареєстрований 27.09.2002р. в книзі №13/2387, про що свідчить наявна в справі копія договору дарування та копія технічного паспорту на зазначений житловий будинок, виготовленого КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» в якому реєстровий номер будинку вказаний № 13/2387. Відповіддю Луганського обласного державного нотаріального архіву від 01.06.2017 року підтверджується неможливість надання позивачу дублікату зазначеного договору купівлі-продажу житлового будинку у звязку із знаходженням архівного фонду на тимчасово окупованій території у м. Луганську, яка на даний час не підконтрольна Україні. Відповідно до вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 Цивільного Кодексу України встановлено, що у разі втрати документа, який засвідчує право власності, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Відтак, з огляду на те, що заперечень до позову не надано, суд вважає, що позивач [PERSON] одноособово володіє житловим будинком, який розташований за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Горького, буд. 34, на законних підставах, таке володіння не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на цій житловий будинок, у звязку з втратою правовстановлюючого документу. На підставі наведеного,

Outcome: approved