Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про виплату простроченої заборгованості по виконавчому листу з урахуванням установленого індексу інфляції, пені, а також 3 % річних за весь період несплати боргу, тому просить стягнути з відповідача на його користь 5306 грн. 46 коп., пені за прострочення сплати основного зобов»язання, 3% річних що становить 683 грн., 85 коп., інфляційні збитки в сумі 1408 грн., 00 коп., судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а також 1200 грн. на придбання ліків в зв»язку з загостренням його хвороби. Крім того позивач зазначив, що на даний час рішення суду відповідачем виконано і грошові кошти йому повернуто в кінці жовтня 2014 року. В судовому засіданні позивач позов підтримави в повному обсязі, та просив його задовольнити посилаючись на те, що відповідач умисно ухилявся від виконання рішення суду щодо грошового зобов'язання, внаслідок чого він зазнав матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції. Відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства, та зазначив що він повністю розрахувався з позивачем про що свідчить постанова ВДВС Обухівського МУЮ, Київської області про закінчення виконавчого провадження від 31.10.2014 року . Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Обухівського районного суду від 10.12.2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та пожежі, позов [PERSON], задоволено та стягнуто з [PERSON], в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди внаслідок пожежі та затоплення квартири в сумі 11108 грн. 45 коп. Дане рішення суду набрало законної сили. 11.03.2013 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Колісником В.В., відкрито виконавче провадження ВП №36961468 по виконавчому листу від 04.03.2013 року. 31.10.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв»язку з повною сплатою заборгованості відповідачем. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобов'язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов'язань. У силу положень статей 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставою застосування відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання, що теж підтверджується висновком ВСУ при розгляді справи №6-113 цс 14, від 01.10. 2014 року, де вказується що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тобто порушенням грошового зобов'язання є невиконання боржником обов'язку сплатити грошові кошти. Таким чином, спір між сторонами виник унаслідок невиконання відповідачем зобов'язання після ухвалення рішення суду від 10.12.2012 року . Ураховуючи викладене, правовідношення, яке виникло між сторонами є грошовим зобов'язанням, тому до спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 549 ч. 1,3 ЦК України, та ч.2 ст.625 ЦК України, у зв'язку цим необхідно задовольнити вимоги позивача про сплату трьох відсотків річних, пені та інфляційних збитків від простроченої суми до повного виконання договірних зобов'язань сторін, тобто починаючи з лютого 2013 року і до вересня 2014 року, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача пеню яка становить 5306 грн. 46 коп., три відсотки річних в сумі 683 грн. 85 коп., інфляційні збитки в сумі 1408 грн., та судовий збір. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1200 грн. на придбання ліків для лікування, в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено що в результаті дій відповідача в нього відбулось загострення його гіпертонічної хвороби в зв»язку з чим він купував ліки.

Outcome: partial