Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1988 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, різні характери. Позивач вважає, що сім`я їх розпалась, тому просить суд даний шлюб розірвати. Відповідно до поданого відзиву відповідач заперечила проти позову чоловіка, оскільки з позивачем одружена протягом 30 років, від шлюбу народилося двоє дітей, на даний час сторони мають четверо онуків, жодних підстав для розірвання шлюбу відповідач не бачить. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечила проти наведених підстав позивача щодо розірвання шлюбу, оскільки сторони постійно цікавились життям один одного, до сьогоднішнього часу їхні відносини чудові, сторони спілкуються, коли позивач приїжджає додому, розмовляють в телефонному режимі, будь-яких проявів неповаги один до одного під час такого спілкування вони не проявляють, жодних зауважень чи невдоволень з боку позивача стосовно того, що його не влаштовує їхнє з відповідачем родинне життя не було, а тим більше, що позивач планує розлучитися з відповідачем. Відповідач зазначила у відзиві на позовну заяву, що така поведінка позивача є дуже дивною і, найголовніше те, що нікому з членів їхньої родини, жодних підстав для цього відповідачка не давала та не дає, за час спільного ведення господарства сторони максимально робили все для того, щоб створити комфортні умови та теплі родинні відносини для їхньої сім`ї з дітьми та онуками, просила суд надати їхньому подружжю час для примирення на строк шість місяців. Відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2018 р. в підготовчому судовому засіданні надано сторонам строк для примирення терміном 3 (три) місяці, тобто до 08.02.2019 р. Позивач в судове засідання не з`явився, 08.02.2018 р. подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлення належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи суду не направила. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 25.07.1988 року в виконавчому комітеті Мар`янівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №18 (а.с.3). Сімейне життя не склалося через втрату почуттів, відмінність поглядів на життя. Вжиті судом заходи до примирення сторін не дали належних результатів, подружжя не примирилося. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved