Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на невиконання відповідачем умов чинного кредитного договору. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на те, що із позивачем вона ніяких угод не укладала, кредит не отримувала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 24 червня 2008 року між сторонами був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у формі встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, що підтверджується заявою, умовами і правилами надання банківських послуг, завіреними особистими підписами відповідача копіями паспорта та довідки про ідентифікаційний код. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Заявою, іншими матеріалами справи підтверджується факт одержання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору та наявність боргу в розмірі 28 775 грн. 84 коп., що станом на 30.12.2015 року складається із заборгованості за кредитом розмірі 2 822 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 14 762 грн. 37 коп., заборгованості па пенею і комісією в розмірі 9 345 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1 346 грн. 47 коп. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договорні зобовязання, на нього в судовому порядку слід покласти обовязок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачених договором коштів. Оцінюючи доводи відповідача суд приймає до уваги те, що відповідач будь-яких доказів на спростування обставин, які покладені в основу позову, не подавала, зустрічного позову не предявляла, незважаючи на відповідні розяснення суду та надання для цього достатнього часу, тому суд вирішує справу на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідач у встановленому законом порядку не оспорювала договір від 24.06.2008 року, договір не визнаний недійсним, не має ознак нікчемності, тому він обовязковий для виконання відповідачем як боржником, що вказує на те, що позовні вимоги грунтуються на законі, а заперечення відповідача не узгоджуються із приписами чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач всупереч вимогам ст.ст. 10,11,60 ЦПК України не подала письмових заперечень на позов, не спростувала доводи позивача, не подавала будь-яких доказів, тому її усні заперечення суд вважає непереконливими. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та підтверджуються наявним в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: approved