Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 року. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], 23.10.2008 р. н., [PERSON], 14.11.2009 р. н. та [PERSON], 07.09.2013 р. н. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, шлюб став суперечити їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, протягом останніх чотирьох років сторони разом не проживають, за останнім місцем проживання відповідач не зявляється, життям малолітніх дітей остання не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем та залишити проживати малолітніх дітей разом з ним. В судове засідання позивач не зявився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, на адресу суду від позивача надійшла письмова заява, в якій [PERSON] просить дану справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони 20 вересня 2013 року зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №107, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, І-КГ №083037, виданим 20.09.2013 (а. с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], 23.10.2008 р. н., [PERSON], 14.11.2009 р. н. та [PERSON], 07.09.2013 р. н. (а. с. 5, 6, 7). Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved