Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що згідно договору №HEL0GA0000000010 від 10.06.2008 відповідач отримала кредит у розмірі 21935,00 доларів США на термін до 10.06.2018 зі сплатою відповідачем відсотків за користування кредитом у строки та в порядку, встановлені договором. На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 29.12.2014 виникла заборгованість загальною сумою 74924,03 доларів США, яка складається з наступного: 21226,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 13151,91 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3359,40 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 33603,57 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 15,86 доларів США штраф (фіксована частина), 3567,06 доларів США - штраф (процентна складова). Офіційний курс гривні до долара США станом на 29.12.2014 становить 15,76. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 74924,03 доларів США, що відповідає сумі 1 180 802,69 грн. та сплачені судові витрати у сумі 3 654,00 грн. Представник позивача за довіреністю Жигаренко С. В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надала письмові за перечення, в яких зазначила, що сторони встановили крім строку дії кредитного договору, також строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входить до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього строку місяця. Останній платіж відповідачкою було здійснено 14.04.2010. Крім того, 05.03.2012 Скадовським районним судом було винесено рішення про звернення стягнення, відповідно до якого з відповідачки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HEL0GA0000000010 від 10.06.2008 у сумі 29 929,35 доларів США було звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по [ADDRESS] Херсонської області, що належить відповідачці на праві власності. З урахуванням наведеного просила у позові відмовити. Також надала заяву про застосування позовної давності. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.06.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем укладено кредитний договір №HEL0GA0000000010, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 21 935,00 доларів США на строк до 10.06.2018 зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки (згідно п.8.1 Договору з 5 по 10 число кожного місяця) та в порядку, встановленими договором (а.с.8-12). Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6), у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.12.2014 становить 74924,03 доларів США, яка складається з наступного: 21226,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 13151,91 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3359,40 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 33603,57 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 15,86 доларів США штраф (фіксована частина), 3567,06 доларів США - штраф (процентна складова). Згідно наданих розрахунку заборгованості та виписки по погашенню кредиту останній платіж відповідачем було здійснено 14.04.2010 у сумі 17,29 доларів США (а.с.5, 34). 05 березня 2012 року Скадовським районним судом Херсонської області у справі №2119/2-754/2011 винесено заочне рішення, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HEL0GA0000000010 від 10.06.2008 у сумі 29 629,35 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по [ADDRESS] Херсонської області, що належить на праві власності [PERSON] В цій частині рішення суду залишено без змін (а.с.35, 36). Суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню ст.ст. 526, 543, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з системного аналізу яких вбачається, що зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути за сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, із застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Одночасно, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, виходячи з наступного. Відповідно дост.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг при отриманні позичальником кредиту, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності ( ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК України). Таким чином, у даній справі перебіг строку позовної давності щодо вимог про повернення кредиту у повному обсязі слід обчислювати з дня внесення відповідачем останнього платежу, яким є 14.04.2010. Щодо вимог про стягнення пені та штрафів, слід зазначити наступне. Так, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Вказані правові позиції висловлено у постановах Верховного Суду України від 22.10.2014 у справі №6-127цс14, від 29.10.2014 у справі №6-169цс14, від 19.11.2014 у справі №6-160цс14, прийнятих за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, які згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України, які зобов'язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Відповідач просить про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та відмову у позові, про що подано заяву до суду (а.с.39-40). Згідно ч.4 ст.267 К України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З вказаних підстав порушене право позивача не може бути захищене судом, а тому позов не підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed