Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 18.01.2013р. [PERSON] звернулась до УПСЗН з заявою про надання їй тимчасової державної допомоги на дитину [PERSON], [INFO],, батько якого - [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, надавши усі необхідні документи, в т.ч. довідку ВДВС про розмір заборгованості по аліментам. Рішенням від 25.01.2013р. їй була призначена така допомога. 02.07.2013р. [PERSON] повторно звернулась до УПСЗН з аналогічною заявою і рішенням від 04.07.2013р. їй також було призначено допомогу. Вказана допомога виплачується за рахунок бюджетних коштів. В ході проведеної вибіркової перевірки осіб, що перебувають на обліку в УПСЗН та отримують державну допомогу, було з'ясовано, що в період виплати [PERSON] цієї допомоги батько дитини [PERSON] був розшуканий і встановлено його місце проживання, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього аліментів і що відповідно до п.12 Порядку визначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ №189 від 22.02.2006р. (далі - Порядок), є підставою для стягнення з [PERSON] суми сплаченої допомоги за період з 01.01.2013р. по 30.04.2013р. в розмірі 1452,00грн. Крім того, було з'ясовано, що в період отримання тимчасової допомоги [PERSON] сплачував [PERSON] аліменти на утримання дитини, про що остання УПСЗН не повідомила. Тому сума отриманої тимчасової допомоги за період з 01.05.2013р. по 31.12.2013р. в сумі 2926,80грн. підлягає стягненню з [PERSON] Вказаними діями відповідачів державі в особі УПСЗН спричинена майнова шкода, яка підлягає відшкодуванню ними на підставі ст. 1166 ЦК України в повному обсязі. Просить стягнути з [PERSON] суму виплаченої тимчасової допомоги в розмірі 1452,00грн., з [PERSON] - 2926,80грн. Представник позивача в суд не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем їх реєстрації, заяву про розгляд справи у їх відсутність суду не надали, причини неявки не повідомили. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Суд встановив, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2012р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1100,00грн. щомісячно, починаючи з 13.03.2012р. і до повноліття дитини. На підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист №2/0825/1009/2012р., який знаходиться на виконанні в Хортицькому ВДВС ЗМУЮ. 18.01.2013р. [PERSON] звернулась до УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району з заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від їх утримання. До вказаної заяви вона надала довідку Хортицького ВДВС ЗМУЮ №2/892 від 15.01.2013р. про те, що аліменти від [PERSON] в період липень 2012р. - грудень 2012р. не отримувала. Рішенням позивача від 25.01.2013р. [PERSON] призначена вказана допомога на період з 01.01.2013р. по 30.06.2013р. в сумі 363,00грн. щомісячно. 02.07.2013р. [PERSON] повторно звернулась до УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району з заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від їх утримання. При цьому до вказаної заяви вона надала довідку Хортицького ВДВС ЗМУЮ №19920 від 01.07.2013р. про те, що аліменти від [PERSON] в період січень 2013р. - червень 2013р. не отримувала. Рішенням позивача від 04.07.2013р. [PERSON] призначена вказана допомога на період з 01.07.2013р. по 30.11.2013р. в сумі 363,00грн. щомісячно, з 01.12.2013р. по 31.12.2013р. - в сумі 385,80грн. щомісячно. Згідно довідки позивача № 380 від 27.01.2014р. [PERSON] була виплачена тимчасова державна допомога на дитину в період з січня 2013р. по листопад 2013р. - 363,00грн. щомісячно, в грудні 2013р. - 385,80грн., усього 4378,80грн. Згідно повідомлення Хортицького РВ ЗМУ ГУМВСУ в Запорізькій області від 16.01.2014р., яке надійшло на адресу позивача 21.01.2014р., [PERSON] знаходився в розшуку як неплатник аліментів на підставі ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.08.2012р.. Розшукову справу було закрито у зв'язку з встановленням його місцезнаходження. 27.01.2014р. позивач отримав лист Хортицького ВДВС ЗМУЮ від 20.01.2014р. №597, яким останній повідомив, що [PERSON] в період квітень 2013р. - січень 2014р. сплачував аліменти на користь [PERSON] Згідно акту перевірки від 15.09.2014р. встановлено, що [PERSON] безпідставно отримувала тимчасову державну допомогу на дитину, батько якої ухиляється від її утримання, в період січень 2013р. - квітень 2013р. у зв'язку з тим, що було встановлено місцезнаходження платника аліментів, в період травень 2013р. - грудень 2013р. у зв'язку з тим, що в цей період вона отримувала аліменти від батька дитини, у зв'язку з чим виплачені бюджетні кошти підлягають стягненню з [PERSON] в сумі 1452,00грн., з [PERSON] в сумі 2926,80грн. Добровільно сплатити вказані кошти відповідачі відмовляються. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.8-10 ст.181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню у судовому порядку. Постановою КМУ №189 від 22.02.2006р. затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно до п. 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; місце проживання одного із батьків не встановлено. Відповідно до п. 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування), крім іншого, довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. (п.7 Порядку) Тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. (п.8 Порядку) Відповідно до пп.1,2 п.10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі встановлення місця проживання (перебування) особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду; виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Відповідно до п.11 Порядку у разі встановлення місця проживання (перебування) одного з батьків і припинення його розшуку орган внутрішніх справ у триденний строк повідомляє про це одержувача, орган праці та соціального захисту населення, посадову особу, яка винесла ухвалу (постанову) про розшук, а також суд за місцем знаходження виконавчого листа. Відповідно до п.12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об'єктивно оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, взаємозв'язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що за період з січня 2013р. по грудень 2013р. відповідачка [PERSON] безпідставно отримувала тимчасову державну допомогу на дитину, батько якої ухилявся від її утримання, оскільки в період з січня по квітень 2013р. місцезнаходження платника аліментів було відомо і в цей період відповідач [PERSON] повинен був утримувати свою дитину, що виключає підстави для виплати тимчасової державної допомоги. Крім того, в період з травня 2013р. по грудень 2013р. платник аліментів [PERSON] виплачував [PERSON] аліменти на утримання їх сина, тобто утримував дитину, що також виключає підстави для виплати тимчасової державної допомоги. Однак про ці обставини [PERSON] позивача не повідомила і продовжувала отримувати допомогу, яка їй в цей період не підлягала виплаті. В результаті цього позивач за рахунок державних коштів безпідставно виплатив [PERSON] тимчасову державну допомогу в загальній сумі 4378,80грн., чим державі була спричинена майнова шкода на вказану суму, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Враховуючи, що в період з 01.01.2013р. по 30.04.2013р. відповідач [PERSON], місцезнаходження якого було відомо, зобов'язаний був утримувати дитину, але не утримував її, безпідставно виплачена в цей період [PERSON] допомога в сумі 1452,00грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON], а за період з 01.05.2013р. по 31.12.2013р. відповідач [PERSON] сплачував аліменти [PERSON], про що остання позивачу не повідомила, виплачена в цей період допомога в сумі 2926,80грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір за подання даного позову пропорційно задоволеним вимогам, виходячи з наступного розрахунку: Загальна сума задоволених вимог становить 4378,80грн., загальна сума судового збору, що підлягає сплаті в даному випадку становить 243,60грн. З відповідача [PERSON] стягнута сума в розмірі 1452,00грн., що становить 33% від загального розміру задоволених вимог (4378,80грн.:100%х1452,00грн = 33%). Відповідно з нього підлягає стягненню судовий збір в сумі 80,39грн., що становить 33% від загального розміру судового збору (243,60грн.:100%х33%=80,39грн). З відповідача [PERSON] стягнута сума в розмірі 2926,80грн., що становить 67% від загального розміру задоволених вимог (4378,80грн.:100%х2926,80грн = 67%). Відповідно з нього підлягає стягненню судовий збір в сумі 163,21грн., що становить 67% від загального розміру судового збору (243,60грн.:100%х67%=163,21грн).

Outcome: approved