Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 63, який було укладено 21.04.2008 року між ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/0289 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , [PERSON] , а саме на нерухоме майно: однокімнатну квартиру [ADDRESS] зі всіма невід`ємними її приналежностями, загальною площею 53,87 м2, житловою площею - 16,30 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , якою [PERSON] та [PERSON] володіють на праві власності в рівних частках, для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 63 від 21.04.2008 року, сума якої складає - 97 296,65 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 88 162,83 грн.; заборгованості по простроченим та поточним відсоткам - 7 936,70 грн.; пені за порушення строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитом - 1 197,12 грн. Встановити початкову ціну предмету іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна № 63, який було укладено 21.04.2008 року між ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/0289 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», та [PERSON] і [PERSON] - 121 865, 00 грн., яка визначена на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , і згідно звіту про експертну оцінку від 26 лютого 2008 року, (Сертифікат ФДМУ №-5155/06 від 02 жовтня 2006 року). Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення публічних торгів - продаж банком як Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі - покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Гроші, які отримані від реалізації предмету іпотеки направити на погашення заборгованості боржника [PERSON] , перед ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10004/0289 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», м. Артемовськ, вул. Ювілейна, 31, код ЄДРПОУ 09334702, МФО 335106 р/с [NUMBER] , і ПАТ «Державний Ощадний банк України» м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г, що є юридичною особою. Різницю, яка залишиться, після погашення заборгованості перед банком повернути Іпотекодавцю [PERSON] . В цілях забезпечення позову: накласти арешт на майно (квартиру), розташовану за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача на користь територіально відокремленого безбалансового відділення № 10004/0289 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 972 грн. 97 коп. В обґрунтування вимог зазначив, що 21.04.2008 р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 63, згідно якого остання отримала грошові кошти в сумі 95\~000,00 грн. Згідно п. 1.5 кредитного договору [PERSON] зобов`язана щомісячно до 30 (31) числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 792 грн. та сплачувати проценти, які були нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ПАТ «Ощадбанк» починаючи з 21.04.2008 р. на відповідні рахунки позичальника, відкриті в ПАТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 19 квітня 2018 року. В забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 63 від 21.04.2008р. між банком, [PERSON] та поручителем [PERSON] укладено іпотечний договір № 63 від 21.04.2008 р., предметом якого є однокімнатна квартира [ADDRESS] , зі всіма невід`ємними її приналежностями, загальною площею 53,87 м-2, житловою площею 16,30 м-2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , якою [PERSON] та [PERSON] володіють на праві власності в рівних частках. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором виконала не в повному обсязі, у зв`язку з чим, станом на 30.09.2009 р. має заборгованість в сумі 97\~296,65 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 88\~162,83 грн., заборгованості по простроченим та поточним відсоткам 7936,70 грн., пені за пропущення строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитом 1197,12 грн. Банком на адресу [PERSON] надіслані претензії № 72/09 від 08.07.2009 р. та № 92/09 від 25.09.2009 р. з проханням погасити заборгованість по кредиту та процентам, які залишені без задоволення. У зв`язку з тим, що сума заборгованості за кредитними зобов`язаннями [PERSON] перевищила суму надано їй кредиту, банк звернувся до суду з позовом до останньої про стягнення заборгованості за кредитним договором № 63 від 21.04.2008 року. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час розгляду справи, тому заочним рішенням, суд задовольнив позовні вимоги банку. Проте, рішення суду до теперішнього часу не виконано, оскільки місцезнаходження [PERSON] не відомо, у зв`язку з чим, останню оголошено у розшук. Банком на адресу поручителя [PERSON] надіслані вимоги № 227/12 від 12.03.2012р., № 229/12 від 10.04.2012р., № 231/12 від 10.07.2012 р. з проханням повернути всю суму кредиту та платежі за нарахованими процентами. При цьому, [PERSON] попереджена про намір банку, в разі невиконання цих вимог, звернути стягнення на предмет іпотеки. Проте, вимоги банку залишилися без задоволення. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.12.2013 р. задоволенні позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом зверення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.2020 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Відповідно до заяви представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , останній позовні вимоги не визнав, просить застосувати строк позовної давності, мотивуючи тим, що в позові позивач не зазначив, приховав суттєві обставини, які впливають на виконання умов кредитного договору № 63 від 21.04.2008 року укладеного між ПАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] , а саме те, що згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області з [PERSON] вже була стягнута заборгованість на підставі рішення суду по справі № 2-327-2010 року. Підставою для звернення до суду було невиконання [PERSON] умов кредитного договору, а тому позивачем на адресу [PERSON] були надіслани претензії про дострокове погашення заборгованості від 08.07.2009 року за № 72/09 та 25.09.2009 року за № 92/09. Вважає, що саме з дати направлення та отримання [PERSON] претензії про дострокове погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором, спливає строк позовної давності. Перша претензія про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором станом на 30.09.2009 року залишеня без задоволення, тобто на час направлення другої вимоги від 25.09.2009 року про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором заборгованість становила 97296,65 гривень. Вказана сума зазначена у позовних вимогах по справі № 219/7406/2013-ц, яка є на теперішній час предметом розгляду справи. З наявних матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 63 був укладений 21.04.2008 року, перша вимога про дострокове повернення коштів була виставлена до [PERSON] 08.07.2009 року за № 72/09, проте позивач звернувся до суду лише у 2013 році. Тобто, останній день звернення до суду, як з позовною заявою про стягнення заборгованості так і з позовною заявою про звернення стягнення почався з 08.07.2009 року і закінчився 07.07.2012 року (останній день). В межах цього строку банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості (справа №2-327-2010) за яким прийнято рішення від 26.02.2010 року, яке набрало законної сили 12.03.2010 року. За даною справою вбачається, що позивач звернувся до суду в середині 2013 року, тобто за строком позовної давності навіть з урахуванням прийнятого 26.02.2010 року рішення, а тому є всі підстави для подачи заяви про застосування строку позовної давності. В матеріалах справи є кредитний договір, згідно якого передбачається, що умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити неустойку за порушення строків повернення кредиту. Оскільки, умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржниками строку погашення кожного чергового платежу, отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами, тому, початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. Отже, є підстави для застосування строків позовної давності. Стосовно заборгованості за відсотками, яка була вказана в позовній заяві зазначив, що вони нараховані неправомірно, оскільки банк скористався вже своїм правом і пред`явив раніше вимогу від 08.07.2009 року і позов про стягнення заборгованості вже був розглянутий, тобто АТ «Державний ощадний Банк України» змінив умови договірних відносин, стягнувши достроково заборгованість за кредитним договором № 63 від 21.04.2008 року. Відповідно до відзиву представника позивача на заяву про перегляд заочного рішення суду, останній посилався на те, що наявність рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2010 р. про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 97\~296,65 грн., не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити його вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Заборгованість за кредитом виникла у грудні 2008 р. у зв`язку з чим, у березні 2009 р. кредит визнано проблемним та прийнято рішення звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. 26.02.2010 р. заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області задоволено позовні вимоги АТ «Ощадбанк» в загальному розмірі 88162,83 грн. Отже, перебіг позовної давності розпочався з грудня 2008 року, звернення до суду відбулось в межах трирічного строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України. Позивач прийняв рішення щодо звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 63 від 21.04.2008 р. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.12.2013 року задоволено позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитим договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, зазначає, що звернення з позовом до суду відбулось в межах поновленого трирічного строку позовної давності, який розпочався знову з підстав пред`явлення позову до боржника у справі № 2-327-2010, рішення суду від 26.02.2010 р. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. У судове засідання представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, надав заяву про застосування строку позовної давності, розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, просить застосувати строк позовної давності з підстав викладених в заяві представника відповідача [PERSON] [PERSON] . \~ \~ \~ \~З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. 21.04.2008 р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 63, відповідно до якого, останній був наданий кредит у розмрі 95 000,00 грн., зі сплатою 18 % річних, встановлено графік його повернення, строком до 19.04.2018 року, що підтверджується копією кредитного договору № 63 від 21.04.2008 р. (т.1 а.с.7-9). Згідно копії іпотечного договору (в тому числі з майновим поручителем) № 63 від 21.04.2008 р. укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] (іпотекодавець) і [PERSON] (іпотекодавець майновий поручитель), іпотекодавець та майновий поручитель боржник, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю та майновому поручителю на праві власності, а саме однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартість якої становить 121\~865,00 грн. згідно експертної оцінки (т.1 а.с.10-13). \~ \~ \~ \~ [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку із укладенням шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.03.2011 р. (т.1 а.с.70). \~ \~ \~ \~ВАТ «Державний ощадний банк України» надсилав [PERSON] лист щодо надання документів, які підтверджують її фінансовий стан, що підтверджується копією листа № 1219 від 09.06.2010 р. (т.1 а.с.14). \~ \~ \~ \~ВАТ «Державний ощадний банк України» надсилав [PERSON] претензію № 72/09 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 63 від 21.04.2008 р. в сумі 8232,05 грн., претензію № 92/09 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 63 від 21.04.2008 р. в сумі 12511,65 грн., що підтверджується копіями претензії № 72/09, вихідний номер 72 від 08.07.2009 р., претензії № 92/09, вихідний номер 1606 від 25.09.2009 р., (т.1 а.с.15, 16). \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-327/2010, яка була оглянута в судовому засіданні, заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької обдасті від 26.02.2010 р. розірвано кредитний договір № 63 від 21.04.2008 р., укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Артемівського відділення № 21 та [PERSON] , стягнуто з останньої на користь банку заборгованість по кредиту у розмірі 88\~162,83 грн., заборгованість по простроченим відсоткам 7936,70 грн., пеню за порушення строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитом 1197,12 грн., судовий збір 972,97 грн., ІТО 120 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2013 р. змінено сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-327/2010 та визнано стягувачем територіальне відокремлене безбалансове відділення № 10004/0289 філії Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України». Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.04.2014 р. боржника [PERSON] оголошено у розшук (цивільна справа № 2-327/2010, а.с. 45-46, 77-78, 90-91). \~ \~ \~ \~Головним державним виконавцем ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 27566485, що підтверджується копією постанови головного державного виконавця від 13.07.2011 р. (т.1 а.с.21). \~ \~ \~ \~ПАТ «Ощадний банк України» звернтався до ДВС в Артемівському районі з заявою про оголошення боржника [PERSON] у розшук, що підтверджується копією листа № 2823 від 18.11.2011 р. (т.1 а.с.22). \~ \~ \~ \~Постановою головного державного виконавця ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції від 24.11.2011 р. відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого листа № 2-327, виданого 23.05.2011 р. у зв`язку з перебування на виконанні ідентичного виконавчого листа, за яким боржника [PERSON] оголошено у розшук (т.1 а.с.23). \~ \~ \~ \~ПАТ «Ощадбанк» надсилало [PERSON] , як поручителю, вимоги № 227/12 від 12.03.2012 р., № 229/12 від 10.04.2012 р., № 231/12 від 10.07.2012 р., про повернення суми кредиту у зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 63 від 21.04.2008 р. (т.1 а.с.24, 25,26). \~ \~ \~ \~Згідно заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області вд 18.12.2013 р. та ухвали Артемівського міськрацонного суду Донецької області від 18.12.2013 р. звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 63, який було укладено 21.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г, що є юридичною особою, в особі ТВБВ №10004/0289 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», м. Артемовськ, вул. Ювілейна, 31, код ЄДРПОУ 09334702, МФО 335106 р/с [NUMBER] , та [PERSON] і [PERSON] , а саме на нерухоме майно: однокімнатну квартиру [ADDRESS] , зі всіма невід`ємними її приналежностями, загальною площею 53,87 м2, житловою площею - 16,30 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , якою [PERSON] та [PERSON] володіють на праві власності в рівних частках, для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 63 від 21.04.2008 року, сума якої складає - 97 296,65 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 88 162,83 грн.; заборгованості по простроченим та поточним відсоткам - 7 936,70 грн.; пені за порушення строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитом - 1 197,12 грн. Встановлено початкову ціну предмету іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна № 63, який було укладено 21.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г, що є юридичною особою, в особі ТВБВ №10004/0289 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», м. Артемовськ, вул. Ювілейна, 31, код ЄДРПОУ 09334702, МФО 335106 р/с [NUMBER] , та [PERSON] і [PERSON] - 121 865, 00 грн., яка визначена на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , і згідно звіту, про експертну оцінку від 26 лютого 2008 року, (Сертифікат ФДМУ №-5155/06 від 02 жовтня 2006 року). Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення публічних торгів - продаж банком як іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Вирішено гроші, які отримані від реалізації предмету іпотеки направити на погашення заборгованості боржника [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого без балансового відділення №10004/0289 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», м. Артемовськ, вул. Ювілейна, 31, код ЄДРПОУ 09334702, МФО 335106 р/с [NUMBER] і Публічного Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г, що є юридичною особою. Різницю, яка залишиться, після погашення заборгованості перед банком повернути іпотекодавцю [PERSON] . Стягнути солідарно з [PERSON] , 1962р.н.( ІПН [NUMBER] ), [PERSON] , 1986р.н.(ІПН [NUMBER] ) на користь територіально відокремленого без балансового відділення №10004/0289 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. (т.1 а.с.84-88, 92). \~ \~ \~ \~Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2020 р. провадження у справі з розгляду скарги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи [PERSON] , Бахмутський МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області, на бездіяльність державного виконавця, закрито (т.1 а.с.152). Судом встановлено, що 21.04.2008 р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 63, відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 95 000,00 грн., а остання зобов`язалася повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом у строк та на умовах, визначених кредитним договором, а саме до 19.04.2018 року. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, того самого дня, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] (іпотекодавець) і [PERSON] (іпотекодавець майновий поручитель) укладений іпотечний договір (в тому числі з майновим поручителем) № 63, за умовами якого іпотекодавець та\~майновий поручитель\~боржник передав в іпотеку квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить іпотекодавецю та майновому поручителю на праві власності на підставі свідоцтва про право власність на житло від 27.09.2004 р. У пункті 3.1.3 договору іпотеки сторони узгодили, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором та/або цим договором, у тому числі невиконання або неналежне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором та в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше двох місяців. Умовами укладеного кредитного договору передбачено дату остаточного повернення кредиту 19 квітня 2018 року. Разом з тим, сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань (пункт 3.4 кредитного договору). При цьому, сторони передбачили, що виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом місяця тридцяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку. 08.07.2009 р. та 25.09.2009 р. позивач звернувся до [PERSON] із досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором від № 63 від 21.04.2008 р. (цивільна справа № 2-327/2010). 30.09.2009 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірванння кредитного договору № 63 від 21.04.2008 р. та стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2010 року, яке набуло законної сили та не оскаржено відповідачем [PERSON] , розірвано кредитний договір № 63 від 21.04.2008 р., укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Артемівського відділення № 21 та [PERSON] та стягнуто з останньої на користь банку заборгованість по кредиту у розмірі 88\~162,83 грн., заборгованість по простроченим відсоткам 7936,70 грн., пеню за порушення строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитом 1197,12 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2010 року не виконує, позивач 21.08.2013 року звернувся до суду з позовом, про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] \~та відповідач [PERSON] подали заяви про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку`іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договором іпотеки сторони узгодили, що іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов`язань за кредитним договором у розмірі, порядку та у строк, які встановлені в кредитному договорі. Умовами укладеного кредитного договору передбачено дату остаточного повернення кредиту 19 квітня 2018 року. Разом з тим, сторони узгодили право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань (пункт 3.4 кредитного договору). При цьому, сторони передбачили, що виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом місяця тридцяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку. Вимоги банку про дострокове повернення кредиту направлені відповідачу [PERSON] 08.07.2009 р. та 25.09.2009 р. У цих вимогах банк, посилаючись на пункт 3.2.5 кредитного договору, вимагало достроково, через 30 днів із моменту одержання повідомлення, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] не заперечував факт неоотримання [PERSON] вказаних вимог банку. Пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК Українита умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання. Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. Відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК Українивстановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме із цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності. За змістом статті 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний. Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Однією із підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників. Суд звертає увагу, що позовна давність переривається пред`явленням особою позову, а не постановленням судом судового рішення. Указаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18). У зв`язку із цим, звернувшись до суду із позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості 30.09.2009 року, який розглянутий судом по суті, банк перервав строк позовної давності у спорі з відповідачем щодо погашення спірної кредитної заборгованості, а тому при зверненні 21.08.2013 р. до суду із позовом у цій справі щодо тієї ж суми кредитної заборгованості, але шляхом вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, банк пропустив строк позовної давності. Отже, в задоленні позовних вимог слід відомивти у зв`язку з пропущенням позивачем строку позовної давності. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed