Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 11 грудня 2015 року о 23 годині 10 хвилин відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 791100 від 05.11.2011 автомобілем марки «Renault», моделі «Duster», д.н.з. [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали значні механічні пошкодження. Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню виді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до складеного 29 грудня 2015 року субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON]В звіту матеріальний збиток, завданий йому як власнику автотранспортного засобу при ДТП, станом на дату оцінки становить 96225,39 грн. За проведення експертного дослідження ним сплачено ФОП [PERSON] 1000 грн. Про складання матеріалів для проведення вказаного експертного дослідження завчасно у формі письмових повідомлень повідомлено відповідача та HACК «Оранта». Під час складання дефектної відомості огляду транспортного засобу від 18.12.2015 відповідач був присутній. До ДТП відповідачем було застраховано свою цивільно-правову відповідальність на користь третьої особи у HACК «Оранта», він мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № 5016208 від 07.08.2015, яким встановлено ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50000 грн., а також встановлено франшизу у розмірі 510 грн. Страхове відшкодування виплачене йому HACК «Оранта» у сумі 49490 грн. Вважає відповідача зобовязаним сплатити на його користь суму франшизи, вирахувану HACК «Оранта» при виплаті страхового відшкодування, різницю між розміром заподіяних матеріальних збитків та сплаченим страховим відшкодуванням. Відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодувати в повному обсязі завдані ним збитки, сплативши на його користь лише 15000 грн. Розмір матеріальних збитків розрахував в сумі 33245,39 грн. (96225,39 грн. - 49490 грн. + 510 грн. + 1000 грн. - 15000 грн.). Протиправними діями відповідача йому було заподіяно моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з пошкодженням майна, порушенні його звичного способу життя. Просив стягнути з відповідача завдану майнову шкоду в розмірі 33245,39 грн., моральну шкоду в розмірі 11500 грн. та понесені судові витрати у виді судового збору і витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду заяві. Представник позивача підтримав заявлені позивачем вимоги та надав пояснення, з яких слідує, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведені належними письмовими доказами. Відповідач позов визнав частково. Суду пояснив, що дорожньо-транспортна пригода мала місце за обставин, що зазначає позивач. Він був присутнім при огляді пошкодженого автомобіля оцінювачем, проте розрахований ним розмір збитку вважає завеликим та невірно визначеним. В даний час він перебуває у тяжкому фінансовому становищі, оскільки є інвалідом, отримує незначну пенсію, з якої сплачує аліменти на утримання дитини, тому погоджується відшкодувати позивачу 4000 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача вважає, що звіт про оцінку майна, наданий позивачем, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки він складений з порушенням вимог [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. [PERSON] є обовязковими під час проведення товарознавчих досліджень всіма субєктами оціночної діяльності під час оцінки ДТЗ. Розміру збитку, визначений оцінювачем, значно відрізняється від розміру матеріального збитку, наведеного у розрахунку страхового відшкодування. Має сумніви в обєктивності проведеного оцінювачем товарознавчого дослідження та просить застосувати при визначенні розміру спричиненого позивачу збитку розмір матеріального збитку, наведений у розрахунку страхового відшкодування в сумі 70924,01 грн. З урахуванням розміру страхованого відшкодування, отриманого позивачем в сумі 49490 грн. та розміру коштів, що були добровільно відшкодовані відповідачем, в сумі 15000 грн., розмір матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню складає 6434,01 грн. (70924,01 грн. 49490 грн. 15000 грн.). З урахуванням матеріального становища відповідача вказана сума збитку має бути зменшена згідно положень ст. 1193 ЦК України до 4000 грн. Не заперечує факту спричинення позивачу моральної шкоди, проте розумним та справедливим розміром моральної шкоди вважає 1000 грн. Суд, заслухавши сторони, їх представників та свідка, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В судовому засіданні встановлено, що 11 грудня 2015 року о 23 годині 10 хвилин на вулиці Леніна міста Миронівка Київської області мала місце дорожньо - транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 791100 від 05.11.2011 автомобіль марки «Renault», моделі «Duster», д.н.з. [NUMBER]. Учасником ДТП був відповідач [PERSON], який керував транспортним засобом автомобілем [NUMBER]. Встановлено, що дорожньо - транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] [PERSON] він порушив правила дорожнього руху, чим вчинив протиправні дії, що спричинили ДТП, в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб позивача. Даного висновку суд дійшов з огляду на наступне. Відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року. При розгляді адміністративної справи було встановлено факт порушення відповідачем п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Встановлено, що керуючи автомобілем, відповідач не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault», моделі «Duster», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортного засобу. Зазначені обставини підтверджуються постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року. Вказані встановлені обставини є обовязковими для суду відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, якою передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Протиправними діями відповідача порушені майнові права позивача, оскільки пошкоджено належний йому автомобіль. Шкоду майну позивача завдано транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже обовязок відшкодувати завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду покладається на володільця джерела, яким є відповідач. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON], що керував транспортним засобом автомобілем [NUMBER], перед третіми особами на випадок ДТП була застрахована у НАСК «Оранта» згідно з полісом № АЕ/5016208. Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 обовязок по відшкодуванню шкоди, заподіяної майну третьої особи при настанні страхового випадку покладено на страховика відповідно до лімітів відповідальності останнього.

Outcome: partial