Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 49/100 частки житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Крім того, раніше [INFO] помер вітчим позивача - [PERSON] , який 15.09.2003 року склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . Як вітчим так і мати позивача були зареєстровані у вказаному будинку, та спільно проживали з 2011 року разом з позивачем у Великій Британії, отже [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка. Тривалий час після смерті вітчима, позивач разом з матір`ю не мали змоги приїхати до України та оформити спадщину. Оскільки мати позивача померла [INFO] , а свідоцтво про смерть компетентні органи Великої Британії видали лише 11.08.2017 року, то він не мав змоги в передбачений законодавством України час звернутися до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. Крім того позивач тривалий час хорів та лікарі не дозволяли йому літати літаками, а тому в Україну він прилетів лише на початку 2018 року, та звернувся до нотаріуса, але постановою від 14.11.2018 року приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Іванова О.І. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв`язку з тим, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю у 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що представник відповідача позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приймає визнання нею позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином Великобританії, та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина Великої Британії і Північної Ірландії та свідоцтвом про народження від 28.04.1960 року, Серія [NUMBER] , відповідний запис № 1032 (а.с. 7-12, 13, 72). 06.05.1981 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.05.1981 року, серія [NUMBER] , відповідний запис № 242 (а.с.14, 73). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується записом № 90 про смерть від 18.11.2011 року (а.с.15, 16, 17, 81-83). [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] в Кінгстоне Великобританії, що підтверджується паспортом громадянина України та записом про смерть № 233 від 11.08.2017 року (а.с. 18, 21, 22, 23, 69-71). Відповідно до інформації наданої, Медичним центром Гроувс від 06.07.2018 року, [PERSON] піклувався про подружжя [PERSON] до самої їх смерті, після чого стан його здоров`я погіршився і він тривалий час лікувався та йому не рекомендувалося виїжджати за кордон (в тому числі подорожувати до України) (а.с.26-27). Згідно довідки про послуги надання підтримки особам, які втратили близьку людину від 20.07.2018 року встановлено, що [PERSON] організував похорони вітчима пана [PERSON] [INFO] року та похорони матері пані [PERSON] [INFO] в крематорії Кінгстон (а.с.29, 30) Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.02.1992 року, зареєстровано в реєстрі за № 823, реєстраційний напис № 310, запис в реєстрову книгу 14 доп. стр. 126 від 12.02.1992 року, та технічного паспорту, інвентарний номер 352, реєстровий номер 310/2, 49/100 частини квартири [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.33-34, 35-37, 75-76). [PERSON] , [INFO] , все своє майно заповів [PERSON] , 1960 року народження, що підтверджується заповітом від 15.09.2003 року, зареєстрованого в реєстрі під № 8369 (а.с.38, 85). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 14.11.2011 року, виданої 21.09.2018 року Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області за № 18948, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (дружина), [INFO] та [PERSON] (співвласник), [INFO] (а.с. 24, 84). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 23.12.2016 року, виданої 21.09.2018 року Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 18949, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (наймач), [INFO] та [PERSON] , (чоловік) [INFO] (а.с. 25). 14.11.2018 року представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Іванової О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] , однак постановою від 14.11.2018 року № 628/02-14 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємець пропустив, передбачений ст. 1270 ЦК України, строк звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39, 62). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про міжнародне приватне право» процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. Положеннями ст. 26 Конституції України та ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що спадкоємець за законом - [PERSON] , [INFO] , протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, подав заяву про прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року справа № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач не звернувся до нотаріальної контори через те, що спадкодавець померла на території іншої держави, а саме Великобританії 23.12.2016 року, однак запис про смерть, відповідно до законодавства даної держави, було зроблено лише 11.08.2017 року (а.с.21-23), крім того позивач тривалий час хворів та йому рекомендувалося виїжджати за кордон (в тому числі подорожувати до України) (а.с.27), а отже суд, беручи до уваги хворобу спадкоємця, велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна, проміжок часу - термін, який був пропущений позивачем, і інші встановлені обставини справи, визнає поважною причину пропуску позивачем встановленого законом строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, а тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved