Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 16.02.2017 року мотивуючи тим, що [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, як отримувач адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг. Відповідно до заяви відповідача та довідок, [PERSON] було призначено допомогу з 12.11.2014 року та виплачено кошти за період з 01.11.2014 року по 30.06.2016 року в розмірі 8215,97 грн. В результаті перевірки права на допомогу було виявлено, що відповідач має у своєму володінні квартиру, яка розташована в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичних операцій та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, а саме: [ADDRESS]. Відповідач повідомлена про утворення переплати державних коштів та про їх повернення, однак в добровільному порядку спір не вирішено. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь надміру виплачені державні кошти в розмірі 8215,97 грн. Позивач представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, 14.04.2017 року судом отримано заяву від Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов до суду не надала. Відповідно до ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, суд враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи ( а.с.4-13), [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS], яка проживала за адресою: [ADDRESS], 10.10.2014 року була взята на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, як отримувач адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до довідки від 28.12.2016 року № 0000012138 ( а.с.20) [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі-Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно заяви відповідача про призначення щомісячної адресної допомоги особам від 13.11.2014 року та відповідних довідок [PERSON] було призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 01.11.2014 року по 11.11.2016 року в сумі 442,00 грн. щомісячно. Рішенням Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 29.06.2016 року ( а.с.18), [PERSON] було припинено виплату допомоги переміщеним особам на проживання у зв'язку з тим, що 24.06.2016 року було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ( а.с.15 -17) в якій зазначено, що [PERSON] має на праві приватної власності майно: квартиру [ADDRESS]. Згідно з абзацом 2 пункту 6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь - хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичних операцій та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до п.11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. Відповідач листом від 27.12.2016 року ( а.с.21) була повідомлена про утворення переплати державних коштів в розмірі 8215,97 грн. ( а.с.19), яку потрібно повернути та термін її повернення. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Однак кошти на рахунок департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до даного часу не надходили. Відповідно до ч. 1ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч.2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України,глави 13 ЦК України (зокрема ст. ст.179,181,190,192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved