Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що 11 серпня 2013 року [PERSON] був зарахований до ДВНЗ «ПДТУ» на 1 курс денної форми навчання для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за спеціальністю «Теплоенергетика» за рахунок коштів державного бюджету України. 04 квітня 2017 року відповідач подав заяву про переведення з навчання за державним замовленням на навчання за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб з 05.04.2017 року. 04 квітня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № э-9-д про навчання. Наказом від 05.04.2017 відповідача, студента 4 курсу, було переведено на навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб. 29.06.2017 року відповідача було відраховано з університету за невиконання навчального плану з 29.06.2017. 31.08.2017 відповідача на підставі його заяви було поновлено до складу студентів 4 курсу денної форми навчання за програмою підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» та напрямом підготовки «Теплоенергетика» з 01.09.2017 за кошти фізичних (юридичних) осіб. 11.09.2017 року позивачем було укладено з [PERSON] договір № э-17-д про навчання у ДВНЗ «ПДТУ» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за спеціальністю «Теплоенергетика». Позивач свої зобов`язання за договором виконав, тобто зарахував відповідача до числа студентів, допустив до навчання і забезпечив належні умови для навчання, проте, відповідач не виконав навчальний план, та неналежним чином не виконував умови п. 4 договору. Таким чином, у результаті несумлінного виконання відповідачем зобов`язань за договором № э-17-д, утворилася заборгованість у сумі 6487,61 гривень. 23.05.2018 року відповідача було відраховано з університету за порушення умов договору про навчання. На підстав викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про навчання у сумі 6487,61 гривень та витрати на судовий збір у розмірі 1921 гривня. Представники позивача Яскевич І.С. та Івлєва А.С. , які діють на підставі довіреностей, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви з проханням розгляд справи вести в їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судовго засідання, не з*явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом ректора від 11 серпня 2013 року № 346-08 [PERSON] був зарахований до ДВНЗ «ПДТУ» на 1 курс денної форми навчання для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за спеціальністю «Теплоенергетика» за рахунок коштів державного бюджету України. 04 квітня 2017 року [PERSON] подав заяву про переведення з навчання за державним замовленням на навчання за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб з 05.04.2017 року. 04 квітня 2017 року між ДВНЗ «ПДТУ» та [PERSON] було укладено Договір № э-9-д про навчання. Наказом від 05.04.2017 № 170-08 відповідача, студента 4 курсу, було переведено на навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб. Наказом від 29.06.2017 року [PERSON] було відраховано з університету за невиконання навчального плану з 29.06.2017. 31 серпня 2017 року [PERSON] подав заяву про поновлення його до числа студентів енергетичного факультету денної форми навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб за спеціальністю «Теплоенергетика». Наказом ректора від 31.08.2017 № 518-08 [PERSON] було поновлено до складу студентів 4 курсу денної форми навчання за програмою підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» та напрямом підготовки 6.050601 «Теплоенергетика» з 01.09.2017 за кошти фізичних (юридичних) осіб. 11 вересня 2017 року між ДВНЗ «ПДТУ» та [PERSON] було укладено Договір № э-17-д про навчання у ДВНЗ «ПДТУ», за умовами якого Позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів Відповідача здійснити його навчання за обраною спеціальністю 6.050601 «Теплоенергетика» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за денною формою навчання, а Відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за навчання на рахунок Позивача в розмірах та у строки, що встановлені п. 4 договору, тобто щомісяця в розмірі 0,1 вартості навчання за курс; оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу, та вимоги навчального плану. Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином відповідно до п. 2 договору, тобто зарахував відповідача до числа студентів, допустив до навчання і забезпечив належні умови для навчання. Згідно з п. 3 договору відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за навчання в розмірах та у строки, що встановлені п. 4 договору, тобто щомісяця, оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу, та вимоги навчального плану. [PERSON] неналежним чином виконував умови п.4 договору. Наказом ректора від 23.05.2018 р. №228-08 [PERSON] було відраховано з університету за порушення умов договору про навчання. Згідно розрахунку суми заборгованості за договором № э-17-д [PERSON] має заборгованість перед ДВНЗ «ПДТУ» у загальному розмірі 6487,61 грн., яка складається з: суми боргу за 2017-2018р.р. у розмірі 5483,88 грн., індексу інфляції в розмірі 781,04 грн., 3% річних у розмірі 222,69 грн., що підтверджено наданим розрахунком. 08.01.2019 року ДВНЗ «ПДТУ» на адресу [PERSON] була спрямована претензія за №577 з пропозицією перерахувати борг у сумі 5951,34 гривень на рахунок університету, який виник у зв`язку з порушенням п. 4.3 договору № э-17-д. Пунктом 5.1. договору № э-17-д сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить із наступного. Згідно з положеннями ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як вбачається з вимог ст.525 ЦК України, однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Згідно з положеннями ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, оскільки [PERSON] умови договору не виконав, підлягає стягненню з останнього на користь позивача сума заборгованості за договором в розмірі 6487,61 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути сплачений останнім судовий збір у розмірі 1921 гривень.

Outcome: approved