Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 09.11.2018 року мотивуючи тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідачі, починаючи з 01.11.2016 року по 01.10.2018 року має заборгованість за опалення та підігріву води в розмірі 14734,49 грн., в добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконує, тому просив стягнути з відповідача вказану суму боргу за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. 29.11.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи з викликом учасників справи. 27.03.2019 року представник позивача, за довіреністю у справі - Мартиненко Т.М. , подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила: стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» кошти за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 13005,75 грн., враховуючи інформацію, як була надана УСЗН починаючи з 01.01.2018 року по 31.08.2018 року знято з особового рахунку 1728,74 грн. згідно пільгової категорії, як багатодітна сім`я, та просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила стягнути з відповідача на користь позивача кошти за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води в розмірі 13005,75 грн., за період з 01.10.2016 року по 01.10.2018 року, і судові витрати у справі в розмірі 1762,00 грн. Відповідач, [PERSON] , в судовому засіданні позов визнала частково та зазначила, що на її звернення позивач не надав достатньої інформації щодо порядку, розмірів та підстав нарахування оплати кошів за опалення та підігрів води. Також, позивачем не враховано те, що вона має пільги - 50 % на оплату комунальних послуг, оскільки являється багатодітною матір`ю. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому порядку тарифами та вноситься щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація ). Згідно рішення Білоцерківської міської ради № 388 від 23.12.2005 року (а.с.5), Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. За ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Як передбачено в ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. Постановою № 650 від 06.06.2014 року та постановою №1171 від 31.03.2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, а саме комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа». Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та являється власником вказаної квартири на підставі договору довічного утримання від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчуком В.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 6844, право власності на майно зареєстроване 04.02.2008 року в Білоцерківському МБТІ, номер запису: 10927 в книзі 94. На вказане майно 30.11.2007 року приватним нотаріусом накладено заборону на відчуження та внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 11,22,23,49-52). Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Також, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , КП БМР «Білоцерківтепломережа» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , щодо сплати житлово - комунальних послуг з централізованого опалення та підігріву води. 27.07.2018 року КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з централізованого опалення та підігріву води в сумі 16015,82 грн. та витрат на оплату судового збору в розмірі 176,20 грн. 12.09.2018 року [PERSON] звернулася із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що будинок по [ADDRESS] , в якому вона проживає, не обладнаний обліковими приладами. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2018 року, у справі № 357/7220/18 ( а.с. 7), судовий наказ від 27.07.2018 року, про стягнення з [PERSON] на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з централізованого опалення та підігріву води в сумі 16015,82 грн. та витрат на оплату судового збору в розмірі 176,20 грн., було скасовано. 11.10.2018 року позивачем на адресу: [ADDRESS] , було направлено претензію щодо сплати заборгованості за опалення та підігрів води, що становила на 01.10.2018 року - 14734,49 грн. (а.с. 4), яка залишилась без виконання відповідачем, тому КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до суду з даним позовом. Також, з матеріалів справи (а.с. 21,47,48,53,68- 84, 88-93), вбачається, що в будинку [ADDRESS] встановлений прилад обліку споживання теплової енергії «Аква МВТ-2М нк», який 10.10.2016 року прийнятий до експлуатації, в квітні 2018 року проведено повірку даного приладу, щомісячно у спірний період проводилися зняття показників обсягу спожитої теплової енергії та було визначено вартість послуг з опалення та підігріву води з урахуванням встановлених тарифів та площі квартири, яка належить відповідачу. У спірний період відповідач неодноразово зверталася до позивача із заявами щодо підстав нарахування, розміру житлово - комунальних послуг та щодо встановленого на будинку лічильника. 10.09.2019 року сторонами було здійснено взаємозвірку показників лічильника та нарахованих коштів з послуг за опалення та підігрів води, складено акт споживання гкал за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року і відповідач отримала копії документів щодо порушених нею у заявах питань. З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] ( а.с. 31), вбачається, що за період з 01.10.2016 року по 01.10.2018 року, відповідачу були нараховані кошти за опалення та підігрів води в розмірі 15134,79 грн., з урахуванням пільги за період з 01.01.2018 року по 31.08.2018 року, а відповідачем сплачено лише 400,00 грн. ( 100,00 грн. в лютому 2017 року, 200,00 грн. в квітні 2017 року та 100,00 грн. в липні 2017 року), отже заборгованість становила 14734,79 грн. Встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Білоцерківському міському Управлінні соціального захисту населення, як пільгова категорія: багатодітна сім`я, посвідчення № [NUMBER] від 20.12.2010 року - дійсне до 30.01.2022 року, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі осіб, які мають право на пільги, з 24.01.2011 року. З урахуванням ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» та Постанов КМ України від 06.08.2014 року за № 409 та від 04.06.2015 року за № 389, на підставі поданих документів та декларацій про доходи [PERSON] було надано право на отримання пільг - 50 % знижки при сплаті за комунальні послуги, на періоди: 01.07.2015 року - 31.12.2015 року, 01.08.2017 року - 31.07.2018 року та 01.01.2019 року - 31.12.2019 року. З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] ( а.с. 31), вбачається, що позивачем не враховано вказану пільгу з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року. Перевіривши розрахунок судом встановлено, що сума заборгованості абонента по особовому рахунку № [NUMBER] з оплати житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2016 року по 01.10.2018 року склала 11088,93 грн. з урахуванням пільги відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про стягнення з [PERSON] на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2016 року по 01.10.2018 року в розмірі 11088,93 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача відшкодовуються судові витрати позивача( сплачений при поданні позову до суду судовий збір - а.с. 1), пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 1502,31 грн.

Outcome: partial