Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом якому просить зняти заборону з будинку з господарськими спорудами та побудовами [ADDRESS] та належить [PERSON] . Позов мотивований тим, що він є власником житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами по [ADDRESS] . Право власності на будинок посвідчується свідоцтвом про право на нерухоме майно від 07 червня 2005 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19 вересня 2019 року № 181575494 на житловий будинок за адресою [ADDRESS] накладена заборона відчуження (зареєстрована 11.10.2005 року №2478062). Підставою обтяження став договір застави, б/н, посвідчений Чаплинською Держнотконторою в інтересах сбербанку Чаплинки . Заборона відчуження накладена на будинок, який належить [PERSON] та адреса співпадає із адресою на будинок, який був побудований та належить [PERSON] . [PERSON] весь цей час проживає та є власником сусіднього будинку за адресою [ADDRESS] . У вересні 2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса для оформлення договору дарування, де було повідомлено про заборону відчуження нерухомого майна. Позивач став власником будинку за адресою: [ADDRESS] , так як самостійно його будував, що підтверджується Актом прийняття в експлуатацію закінченого будівництва жилого будинку і господарських будівель від 28 жовтня 2003 року та було видано свідоцтво про право на нерухоме майно від 07 червня 2005 року. На той час заборон та арешту на будинок накладено не було. Виходячи із даних, що містяться в реєстрі заборона відчуження накладена саме на майно відповідача [PERSON] , до якої позивач не має та не мала жодного відношення. 23 грудня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. 16 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позов відповідача АТ «Державний ощадний банк України», в якому зазначили, що АТ «Ощадбанк» не може бути відповідачем та є неналежним відповідачем, оскільки саме нотаріус наділений повноваженнями на вчинення нотаріальних дій щодо зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує, прохає його задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач АТ «Державний ощадний банк України, в судове засідання свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими, надали суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами по [ADDRESS] . Право власності на будинок посвідчується свідоцтвом про право на нерухоме майно від 07 червня 2005 року та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1916345465254. Як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №181575494 від 19.09.2019 на нерухоме майно по [ADDRESS] зареєстровано обтяження: заборона, номер запису про обтяження: 24780062, дата та час державної реєстрації: 11.10.2005, державний реєстратор: Чаплинська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: договір застава, б/н, Чаплинська держнотконтора, сбербанк Чаплинка, об`єкт обтяження: будинок по [ADDRESS] , власник: [PERSON] , заборона на нерухоме майно. Таким чином, 2005 року на підставі договору застави, б/н, було накладено оскаржувану заборони на вказане нерухоме майно, яке належить не позивачу, а відповідачу по справі [PERSON] та яке має одну адресу. Причини такої суперечності та невідповідності а ні суду, а ні позивачу та відповідачу [PERSON] не відомі. Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження майном. Позивач [PERSON] став власником будинку за адресою: [ADDRESS] , так як самостійно його будував, що підтверджується Актом прийняття в експлуатацію закінченого будівництва жилого будинку і господарських будівель від 28 жовтня 2003 року та було видано свідоцтво про право на нерухоме майно від 07 червня 2005 року. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії,які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 74 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі , садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону на їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири). У відповідності до вимог ст. 74 ЗУ «Про нотаріат», одержавши повідомлення банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання,звернення органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Враховуючи вищезазначене, запис № 2478062 про обтяження - заборона (архівний запис), який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, протиправно обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження майном. Заперечення відповідача АТ «Державний ощадний банк України» викладені у відзиві на позовну заяву, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки саме банком ініціювалось питання накладення арешту на майно. Враховуючи що відповідачем АТ «Державний ощадний банк України» у відзиві взагалі не зазначено щодо наявності у позивача кредитної заборгованості, а також будь-якої іншої інформації стосовно предмету спору, а тому скасування вказаного обтяження не порушить права АТ «Державний ощадний банк України». За таких обставин суд вважає, що наведені обставини дають підстави стверджувати, що порушуються права власника майна, зокрема будинок по [ADDRESS] , а саме право на подальше розпорядження цим майном, а тому приходить до висновку про задоволення позову. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

Outcome: approved