Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 08 липня 2014 року, він в усному порядку уклав договір купівлі-продажу автомобіля «Опель Комбо» д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, бежевого кольору з відповідачем [PERSON], сплативши йому за даний автомобіль 5000 доларів США. Відповідач передав йому всі необхідні документи та ключі від автомобіля. Оскільки на сьогоднішній день не є необхідним наявність генерального доручення на продаж автомобіля у нього не викликало сумнівів щодо права на укладення такого договору у відповідача. Наступного дня він поїхав до власниці автомобіля [PERSON] у м. Виноградів, яка була зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, де вона разом із ним у приватного нотаріуса Пилип М.А., виготовила на його ім'я генеральне доручення на придбаний автомобіль. При купівлі автомобіля йому відповідачем було передано один примірник ключів, інший зі слів відповідача був загублений. У вечері 09 липня 2014 року біля 11 год. 10 хв. громадянин [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] незаконно заволоділи придбаним ним автомобілем Опель Комбо, який на той момент знаходився у м. Хуст, вул. Львівська біля будинку № 152, скориставшись другим екземпляром ключа. З даного приводу ним було подано заяву до правоохоронних органів для порушення кримінальної справи за незаконне заволодіння чужим майном. У висновку правоохоронних органів підтверджено, що ним дійсно було сплачено відповідачу 5000 доларів США за автомобіль Опель Комбо. Згодом він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спірний автомобіль. Рішенням суду від 17.02.2015 року у задоволенні позову йому було відмовлено, але відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій визнав факт отримання від нього за автомобіль 5000 доларів США. Просить суд винести рішення, яким стягнути на його користь з [PERSON] незаконно отримані 5000 доларів США, що станом на момент подання до суду позову становить 111200 гривень та судових витрат. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується наявними у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення судових повісток. Про причини його неявки суду невідомо. В порядку, передбаченому ст.ст. 158, 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 08 липня 2014 року уклали в усному порядку договір купівлі-продажу автомобіля марки «Опель Комбо», 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER], бежевого кольору. Позивач передав відповідачу гроші у сумі 5000 доларів США, а відповідач у свою чергу - документи на автомобіль, тобто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та ключі від автомобіля. Також судом встановлено, що власником спірного автомобіля є [PERSON], що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яка надала позивачу генеральне доручення, посвідчене приватним нотаріусом Пилип М.А. на право керування та розпорядження автомобілем «Опель Комбо». Одночасно, як вбачається з наявної у матеріалах справи довіреності від 11.10.2013 року автомобілем користувався та розпоряджався громадянин [PERSON], який 09 липня 2014 року разом зі своїм батьком [PERSON] заволодів купленим позивачем автомобілем, вважаючи його власним. З приводу цього позивач звернувся до правоохоронних органів, які своїм висновком від 12 липня 2014 року припинили розгляд звернення позивача, оскільки між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], склалися цивільно-правові відносини, які вирішуються судом. Крім того, даним висновком Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області встановлено, що відповідач [PERSON] придбав спірний автомобіль у [PERSON] та продав його за 5000 доларів США позивачу [PERSON] Зі слів опитаного [PERSON] автомобіль згідно довіреності належить йому. Користується автомобілем також і його батько [PERSON], який повідомив, що віддав автомобіль приятелеві. [PERSON] 09 липня 2014 року виявив належний йому автомобіль у м. Хуст по вул. Львівській і забрав його. Про те, що автомобіль проданий батько не розповідав. З оглянутої у судовому засіданні копії рішення Хустського районного суду від 17.02.2015 року по справі № 309/3353/15 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на автомобіль вбачається, що відповідач [PERSON] визнав факт отримання ним від [PERSON] 5000 доларів США за автомобіль. Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Позивачем підтверджений факт невиконання відповідачем взятого на себе зобов'язання щодо продажу спірного автомобіля та неповернення отриманих ним від позивача за автомобіль 5000 доларів США, що станом на момент звернення з позовом до суду становило 111200 гривень. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем станом на сьогоднішній день складає 111200 гривень, які слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], як незаконно отримані. Судові витрати по справі у сумі 1112 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved