Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, в якій просить: розірвати шлюбу, укладений між ним, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 грудня 2007 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 103; визначити місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із батьком, [PERSON] , проживаючим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 грудня 2007 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області. Від даного шлюбу мають спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду з даним позовом шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні, незважаючи на те, що він разом з дружиною та дітьми проживають в одному будинку. Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та дружина знаходяться повністю на його утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки та погляди щодо виховання дітей. Окрім того останнім часом дружина систематично вживає спиртні напої, вчиняє сварки, свідками яких постійно стають діти. Позивач вважає, що їх шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та має негативні наслідки, які відображаються на психічному стані дітей, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбних відносин є неможливим. Саме такі обставини і стали підставою звернення до суду з відповідною позовною заявою. Спір щодо поділу майна відсутній. Будинок в якому сторони мешкають разом з дітьми належить матері позивача. У відповідності до норм діючого законодавства, разом із позовною заявою про розірвання шлюбу позивач звернувся до суду з вимогою про визначення місця проживання малолітніх дітей з одним із батьків - позивачем по справі. Підставою для визначення місця проживання малолітніх дітей після розірвання шлюбу з позивачем передували наступні обставини. Відповідач зловживає спритними напоями, схильна до агресії, емоційно неврівноважена, власного житла не має, ніде не працевлаштована, в зв`язку з чим не здатна утримувати дітей, дбати про них, надавати їм батьківське піклування, що є дуже важливо для повноцінного розвитку дітей. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 11 червня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, про день час та місце, якого повідомлялись належним чином. Позивач [PERSON] надав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справу у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області причини неявки суду не повідомив. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 грудня 2007 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 103, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 2007 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області. Від вказаного шлюбу подружжя мають дітей: - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ); - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ); - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені, сім`я існує формально, відповідач позов визнала, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо спільного набутого майна та місця проживання дітей не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З урахуванням зазначеного позовні вимоги в частині розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 грудня 2007 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №103 підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей. Згідно вимог статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу статті 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Нормами чинного цивільного законодавства, зокрема главою 4 підрозділу 1 розділу 2 Цивільного Кодексу України, визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років є малолітньою особою (ст.31 ЦК України), а фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років є неповнолітньою особою (ст.32 ЦК України). Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає (ч.4 ст. 29 ЦК України). У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (ч. 3 ст. 29 ЦК України). Вказані норми кореспондуються із нормами Сімейного Кодексу України. Так, статтею 161 СК України визначено порядок вирішення спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п.18 Постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення статті 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлено, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із батьком, [PERSON] та матір`ю [PERSON] , [INFO] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Будинок, в якому проживає родина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності матері позивача [PERSON] , [INFO] (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6570234 від 22.02.2005). Також, [PERSON] є власником трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування р. № 4034, посвідченого 07.11.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 102905825 від 07.11.2017. Згідно довідки з місця роботи № 126 від 12.05.2020 року, [PERSON] , проходить військову службу в Службі безпеки України, є співробітником Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого з 15 жовтня 2018 року по теперішній час. У відповідності до довідки з місця роботи про доходи № 122 від 16.04.2020 року, [PERSON] є співробітником Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, загальна сума доходу якого за період з жовтня 2019 р по березень 2020 року становить сто сорок тисяч чотириста сімдесят сім гривень 11 копійок. Відповідно до службової характеристики з місця роботи від 12.05.2020, [PERSON] , за час проходження військової служби в Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого зарекомендував себе з позитивного боку як дисциплінований та сумлінний військовослужбовець з високим рівнем військово - професійної підготовки. Поставлені задачі виконує ефективно та старанно. Завжди вимогливий до себе, здатний організувати колектив на виконання поставлених завдань. Завжди проявляє розумну ініціативу. За характером комунікабельний, товариський, підточує добрі стосунки з оточуючими. До суперечок не схильний. Користується авторитетом серед колег по службі. Взаємовідносини в колективі будує на діловій та принциповій основі. Стан здоров`я добрий. Займається спортом. Постійно поліпшує свою фізичну підготовку. Згідно копій сертифікату з обласного психоневрологічного диспансеру, [PERSON] психічних захворювань не має. Згідно із частиною 4 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 СК України). З висновку органу опіки та піклування - Служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області № 15/35-20 від 09.07.2020 року вбачається, що даний орган вважає за доцільним визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із батьком, [PERSON] , [INFO] . Вказаним висновком встановлено, що родина [PERSON] , яка складається з матері [PERSON] , [INFO] , батька [PERSON] , [INFO] та синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] . Батьки перебувають у шлюбі з 27.12.2007 року. умови проживання задовільні, сучасний приватний будинок з усіма зручностями, гарний ремонт, сучасна побутова техніка. Для виховання та розвитку дітей створені належні умови. В родинні нерідко виникають сварки, конфлікти між чоловіком та дружиною, навіть бійки в присутності малолітніх дітей. Працівники Служби разом з поліцією неодноразово відвідували родинку за викликом одного з батьків, проводили бесіди щодо запобігання домашнього насильству, батькам були вручені письмові попередження про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Під час чергової сварки 07.04.2020 року дружина в стані алкогольного сп`яніння нанесла батькові тілесні ушкодження в присутності дітей. За цим фактом мається кримінальне провадження № 12020220780000235 за ч. 1 ст. 125 КК України. Під час відвідування родини працівниками Служби та поліції 15.04.2020 року, з дозволу матері була проведена бесіда зі страшким сином [PERSON] , під час якої хлопець повідомив, що коли батько на роботі мати вживає алкогольні напої та появляє агресію, під час перебування матері у стані алкогольного сп`яніння, йому доводиться доглядати та годувати молодших братів. 15.06.2020 року працівники Служби та поліції під час відвідування родини за місцем проживання зафіксовано випадок недопустимої поведінки матері відносно дитини [PERSON] , [INFO] .. З матір`ю проведено бесіду щодо відповідальності за здоров`я та життя дітей, про неналежне виконання батьківських обов`язків, та вручено повторне попередження про відповідальність батьків за неналежне виконання батьківських обов`язків та вчинення домашнього насильства. Батько під час інциденту перебував на роботі. Згідно з протоколом бесіди від 16.06.2020 р. проведеної з [PERSON] , [INFO] , в присутності та за згодою батька було встановлено, що [PERSON] прихильний до батька, між ними та батьком довірливі дружні стосунки, дитина відноситься до батька з повагою. Зі слів дитини, мати часто ображає його, принижує, він не має до неї поваги. [PERSON] бажає поживати разом з батьком. Відповідно до характеристики з місця роботи, [PERSON] є співробітником Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Характеризується позитивно, дисциплінований, сумлінний військовослужбовець, до суперечок не схильний, займається спортом, є учасником бойових дій. Графік роботи змінний, одна доба через три. Отримує дохід, який за 6 місяців з жовтня 2019 року по березень 2020 року становить 140 4711,11 грн. Будинок, в якому проживає родина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності матері позивача [PERSON] , [INFO] (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6570234 від 22.02.2005). Також, [PERSON] є власником трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування р. № 4034, посвідченого 07.11.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 102905825 від 07.11.2017. За інформацією КНП Пісочинської селищної ради «Центр первинної медичної допомоги № 2 Харківського району» від 01.07.2020 р. вих.. № 338, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здорові, на диспансерному обліку не перебувають, своєчасно проходять профілактичні огляди, дотримуються графіку щеплень. Про розвиток та здоров`я дітей, відвідування медичного закладу піклуються обидва батьки. Батько надав копії сертифікатів з обласного наркологічного диспансеру, згідно яких ознак наркологічного та психічного захворювань він не має. 07 липня 2020 року відбулося засідання Комісії із захисту прав дитини Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. Сторони були повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення засідання із розгляду питання про визначення проживання дітей. [PERSON] на засідання не з`явилась, надала Комісії власноруч написану заяві від 07 липня 2020 року, в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, заперечень проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей разом з батьком не має, вважає, що батько здатний повністю забезпечити належний рівень утримання, виховання, розвиток дітей та догляд за ними, піклуватися про їхнє здоров`я. Мати дітей просила розглядати вищевказане питання на засіданні Комісії без її присутності. [PERSON] з`явився на засідання та надав на розгляд Комісії нотаріально завірену заяву про те, що він не має претензій до [PERSON] щодо аліментних зобов`язань та витрат на виховання дітей. Також, батько повідомив, що після розірвання шлюбу надасть матері можливість вільного спілкування з дітьми та зустрічей з ними. Отже, враховуючи ставлення та участь у вихованні, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дітей з батьком, який має можливість утримувати малолітніх синів матеріально, відсутність заперечень матері щодо місця проживання дітей з батьком та визнання позовних вимог, з метою забезпечення інтересів дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із батьком, [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved