Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення грошових коштів з відповідачів, посилаючись на те, що у 2012 році він позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти на загальну суму 65000 доларів США. Вказані кошти були позичені відповідачу частинами, а саме: 01.09.2011 року 10000 доларів США зі сплатою 4% місячних на строк 2 місяці; 15.02.2012 року 20000 доларів США зі сплатою 4% місячних на строк до 15.08.2012 року; 26.12.2012 року 10000 доларів США на строк до 26.03.2013 року, з яких відповідач повернув 5000 доларів США, а на решту строк позики було продовжено розпискою від 24.01.2013 року на строк до 24.01.2014 року; 14.12.2010 року 25000 доларів США зі сплатою 4% місячних на строк до 14.02.2011 року з порукою дружини [PERSON] - [PERSON]. Як зазначає позивач, після спливу встановлених розписками строків грошові кошти відповідач не повернув, від виконання свого зобов'язання ухиляється, а тому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму основного боргу в сумі 35000 доларів США та 36533,33 доларів США відсотків, а також солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] 25000 доларів США осново боргу та 24600 доларів США відсотків. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 18.11.2014 року проти позову заперечував (а.с.94-96), посилаючись на те, що позивачем пропущено строки позовної давності, кабальність умов договору та відсутність підстав для нарахування відсотків. В судове засідання 21.11.2014 року відповідач [PERSON] не з'явився, про причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2012 році позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти на загальну суму 65000 доларів США. Вказані кошти були позичені відповідачу [PERSON] частинами, а саме: 01.09.2011 року 10000 доларів США зі сплатою 4% місячних на строк 2 місяці; 15.02.2012 року 20000 доларів США зі сплатою 4% місячних на строк до 15.08.2012 року; 26.12.2012 року 10000 доларів США на строк до 26.03.2013 року, з яких відповідач повернув 5000 доларів США, а на решту строк позики було продовжено розпискою від 24.01.2013 року на строк до 24.01.2014 року; 14.12.2010 року 25000 доларів США зі сплатою 4% місячних на строк до 14.02.2011 року з порукою дружини [PERSON] - [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються відповідними розписками в матеріалах справи (а.с. 5-8). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до для виконання сторонами. Як встановлено судом, після спливу встановленого розпискою терміну грошові кошти відповідач не повернув, від виконання свого зобов'язання ухиляється. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Суд критично ставиться до заперечень відповідача [PERSON] щодо пропуску позивачем пропущено строку позовної давності, кабальність умов договору та відсутність підстав для нарахування відсотків, оскільки таке спростовується матеріалами справи та поясненнями сторін в судовому засіданні 18.11.2014 року. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до п.п. 1, 2. ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено з матеріалів справи та пояснень сторін, наданих в судовому засіданні, також письмових пояснень, долучених до матеріалів справи, договір позики укладений сторонами не суперечить моральним засадам суспільства, особи, які їх вчинили мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та їх волевиявлення були вільним і відповідало їхній внутрішній волі, вказаний правочин вчинений у формі, встановленій законом, і спрямований на настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути з з відповідача [PERSON] суму основного боргу в сумі 35000 доларів США та 36533,33 доларів США відсотків, а всього 71533,33, а також солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] 25000 доларів США основного боргу та 24600 доларів США відсотків, а всього 49600 доларів США. Згідно статті 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved