Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на безпідставну відмову відповідача у виплаті грошового переказу від АТ СК «АХА Страхування» в сумі 1155 грн. згідно виданої ним довіреності на ім'я [PERSON], що є не дотриманням вимог ч. 4 ст. 245 ЦК України, а тому порушує питання про - виплату йому грошового переказу, - компенсування збитків за незаконне користування грошовими коштами станом на 07 квітня 2014 року в розмірі 38 грн. 36 коп., - компенсування витрат часу, сил та енергії при спробах отримати грошовий переказ [PERSON] в розмірі 500 грн., - стягнення моральної шкоди в розмірі 1 900 грн., - стягнення маральної шкоди понесеної [PERSON] в розмірі 1 900 грн., - компенсування збитків за незаконне користування грошовими коштами з 08 квітня 2014 року по день фактичної оплати відповідачем з розрахунку 29 % річних від суми 8 693 грн. 36 коп. В суді позивач просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Уточнив свої вимоги й зазначив, що оскільки він має право на отримання грошового переказу через свого представника, згідно довіреності оформленої ним в порядку ч. 4 ст. 245 ЦК України, просив виплатити належні йому кошти саме на підставі цієї довіреності. Представник відповідача проти позову заперечив. Зазначив, що довіреність, яку видав позивач для отримання грошового переказу, нотаріально не посвідчена, а тому на її підставі позивач не міг отримати грошові кошти. Решту позовних вимог вважав не доведеними та не обґрунтованими. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. 25 лютого 2014 року позивачем в порядку ч. 4 ст. 245 ЦК України оформлено довіреність, якою позивач уповноважив свою дружину [PERSON] отримати за системою платежів «Аваль-Експрес» в філії банку АВАЛЬ в м. Вишгород страхове відшкодування від страхової компанії АХА по договору страхування (полісу) №АС0762990 від 16 березня 2013 року (справа №1.102.13.08984) на суму 1155 грн., яку посвідчено за місцем роботи довірителя в ТОВ Фірма «Норд». На підставі вказаної довіреності представник позивача [PERSON] в лютому та березні 2014 року не змогла отримати грошовий переказ від АТ СК «АХА Страхування» в сумі 1155 грн. у Вишгородській філії ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Зазначене також підтверджується електронним листом відповідача від 06 березня 2014 року. Підставою для відмови стало те, що вказано довіреність позивачем нотаріально не оформлена. Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно ч. 1 ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Відповідно до ч. 4 ст. 245 ЦК України довіреність на отримання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Оформлена позивачем довіреність від 25 лютого 2014 року відповідає вказаним вимогам ЦК України. З огляду на положення ст. 19 Конституції України та принципу верховенства права людині дозволено вчиняти будь-які дії, якщо вони не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Системний аналіз вказаних норм чинного законодавства України дає підстави вважати, що довіреність на отримання грошових переказів може бути посвідчена в порядку ч. 4 ст. 245 ЦК України. Заборони на вчинення таких дій Закон не містить. Доводи відповідача про те, що довіреність на отримання грошового переказу має бути посвідчена виключно в нотаріальному порядку на вимогах Закону не ґрунтується. Таких вимог Закон не містить. Твердження відповідача про те, що довіреність посвідчується в порядку ч. 4 ст. 245 ЦК України лише для отримання платежів безпосередньо від платника таких платежів є розширеним тлумаченням вказаної норми Закону і є неприпустимим. Таким чином, банком протиправно відмовлено позивачеві в отриманні грошового переказу через представника, згідно вказаної вище довіреності. За таких обставин, порушене право позивача підлягає захистові, а позов у цій частині задоволенню. При цьому суд вважає необхідним зобов'язати відповідача вчинити ті дії, у вчиненні яких позивачеві відмовлено, що є адекватним змісту порушеного права. Що стосується решти позовних вимог, то підстав для їх задоволення не встановлено. Так на підставі ст. 15 ЦК України кожна особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Підстав для захисту прав [PERSON] за позовом самого лише [PERSON] в цій справі не встановлено. Твердження сторони позивача про завдану моральну шкоду з посиланням на некоректні та образливі дії відповідача є бездоказовим і недоведеним. Завдання банком моральної шкоди позивачеві належними, достатніми та допустимими доказами не доведено, а тому підстав для її відшкодування відповідно до ст. ст. 23 і 1167 ЦК України в суді не встановлено. Доводи позову щодо заподіяння позивачеві збитків у вигляді упущеної вигоди (п. 7 позовних вимог) є також бездоказовими та нічим непідтвердженими, що ґрунтуються на припущеннях. Позивачем не доведено та в суді не встановлено, що позивач за звичайних обставин мав реальні правовідносини, з яких повинен був отримати дохід (упущену вигоду), як і не доведено, що такий дохід не отримано безпосередньо з вини відповідача. Не підлягають задоволенню й вимоги про компенсування часу, сил та енергії по спробах отримати грошовий переказ, а також про компенсування збитків за незаконне користування відповідачем грошовими коштами та про компенсування коштів, потрачених у зв'язку з незаконними діями відповідача, оскільки є безпідставними та недоведеними, які на вимогах Закону та матеріалах справи не ґрунтуються. За таких підстав у вказаній частині в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: partial