Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 14.09.2017 року мотивуючи тим, що [INFO] йому виповнилось 18 років, продовжує навчання в ДВНЗ «Білоцерківський механіко - енергетичний технікум» на денному, державному відділенні і потребує коштів на утримання. Його батько, відповідач у справі, добровільно матеріальну допомогу не надає, тому просив в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти до досягнення 23 років на термін навчання до 30.06.2019 року в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити вимоги в повному обсязі та пояснив, що до 18 років батько сплачував аліменти по рішенню суду в повному обсязі, заборгованості по сплаті аліментів не має, з 01.09.2017 року він навчається у технікумі на денному, державному відділенні, стипендії не отримує, проживає разом із мамою та неповнолітньою сестрою. Мама працює, отримує мінімальну заробітну плату та пенсію по інвалідності, з цих коштів вона сплачує за комунальні послуги та на харчування, однак цього не вистачає для задоволення усіх потреб необхідних для належного рівня життя та навчання. Батько в добровільному порядку йому не допомагає, на прохання надати допомогу відповідає відмовою в зв'язку з відсутністю коштів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні вимог позивача та пояснив, що він у 2008 році вдруге одружився та у 2012 році народилась дитина. Дружина на даний час не працює, доглядає за донькою, оскільки вона часто хворіє і не відвідує дитячий садок. Єдиний дохід його сім'ї - це його заробітна плата, яка в середньому становить 5000,00 грн. щомісячно, інших доходів вони з дружиною не мають. З нього стягувались аліменти на утримання позивача, починаючи ще до розірвання шлюбу з його матір'ю до його повноліття, кошти за виконавчим листом ним сплачені і заборгованості не має. Він згоден допомагати сину періодично та потребі надавати кошти в рівних частинах з його матір'ю. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження ( а.с. 3). Позивач [PERSON] є студентом Державного вищого навчального закладу «Білоцерківський механіко-енергетичний технікум» денної форми навчання. Навчання здійснюється на державній основі, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № 211 від 04.09.2017 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повноліт¬ніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що [PERSON] навчається на денному відділенні, на державній основі, не працює, стипендію не отримує, проживає разом з мамою та знаходиться на її повному утриманні, яка отримує мінімальну заробітну плату та пенсію по інвалідності, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що 25.11.2008 року одружився з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 16), від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 17). Сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ще задовго до розірвання шлюбу з матір'ю позивача, та до досягненням ним 18 років, аліменти стягнуто в сумі 26 788, 24 грн. за період з 01.09.2015 року по 20.06.2017 року за місцем роботи, що підтверджується копією довідки від 10.10.2017 року виданою Споживчим Товариством Виробничою фірмою «Агрореммаш» (а.с. 18) та заборгованості по сплаті аліментів немає. Відповідач не надав до суду належні та допустимі докази в підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина, що продовжує навчання та перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки він сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення ним 18 років, тобто до [INFO], заяв про зменшення розміру аліментів протягом цього періоду, враховуючи, що він одружився та має малолітню доньку, не подавав, та заборгованості по сплаті аліментів не має. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на сина, який продовжує навчання, оскільки він не надав доказів свого тяжкого матеріального становища, та доказів щодо будь-яких інших обставин, що мають істотне значення для звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 14.09.2017 року до закінчення навчання [PERSON], але не більше як досягнення ним 23 років, та на підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн..

Outcome: approved