Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить припинити обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та вилучити із державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційний запис параметрами якого є: вид обтяження: публічне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: арешт рухомого майна; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 45665161, 04.12.2014, [PERSON] відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції; обєкт обтяження: все рухоме майно в межах суми боргу; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; обтяжувач: [PERSON] відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, код 34952461, 61001, Харківська обл., м. Харків, пл. Повстання, 7/8, 7 поверх, тел. (057) 732-75-71; боржник: [PERSON], код [NUMBER], [ADDRESS]; термін дії: 06.02.2020; звернення стягнення: не зареєстровано; дата та час реєстрації 06.02.2015 16:52:28; реєстраційний номер: 15069120; контрольна сума: 547ДЕБ36ДБ. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у позивача, як у фізичної особи підприємця обліковувався борг (недоїмка) по сплаті єдиного соціального внеску перед Державною податковою інспекцією у [PERSON] районі м. Харкова (в подальшому реорганізована у Київську об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області). Державна податкова інспекція у [PERSON] районі м. Харкова звернулась до [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Харків з заявою про примусове виконання вимоги №ф 396 від 20.02.2014 року та просила стягнути з позивача на користь держави суми боргу в розмірі 3201,72 грн. На підставі повідомлення ДПІ у [PERSON] районі м. Харкова [PERSON] відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відносно [PERSON] (в документах зазначається «Красава» [PERSON]) та арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. [PERSON] вказаної постанови, було накладено арешт на все рухоме майно боржника в межах суми боргу, зазначивши боржником «Красаву» [PERSON], ідентифікаційний номер позивача: [NUMBER] та адресу реєстрації позивача: [ADDRESS]. Відповідачем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій державний виконавець вказав «у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснити державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними». В подальшому, 02.11.2016 року позивач сплатив вказану суму боргу на розрахунковий рахунок Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на реквізити та у розмірі, які були вказані у повідомленні вказаного податкового органу. Позивач, вказує, що звертався з заявами до третьої особи, в яких просив повідомити про наявність боргу зі сплати єдиного соціального внеску та до Відповідача, в яких просив звільнити з під арешту рухоме майно та виключити запис про арешт з Державного реєстру обтяжень. Від Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надійшло повідомлення про те, що станом на 14.03.2017 року по ФОП [PERSON] податкового боргу не обліковується. Борг був погашений 02.11.2016 року самостійно, тому на адресу ВДВС Московського району засобами поштового звязку було направлено повідомлення про сплату боргу (недоїмки) від 29.11.2016 року, про відклик вимоги у звязку зі сплатою боргу та надала копію такого повідомлення, яке було надіслане відповідачу у справі. Проте, арешт, що був накладений на рухоме майно, що належить позивачу на праві власності [PERSON] станом на день розгляду справи не знятий. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання неодноразово не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення почти про отримання судових повісток, причини своєї нявки суду не повідомив. Представник третьої особи Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області в судове засідання неодноразово не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення почти про отримання судових повісток, причини своєї нявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), враховуючи терміни знаходження справи в провадженні суду, розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26.11.2014 року Державна податкова інспекція у [PERSON] районі м. Харкова звернулась до [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Харків з заявою про примусове виконання вимоги №ф 396 від 20.02.2014 року та просила стягнути з позивача на користь держави суми боргу в розмірі 3201,72 грн. 27.11.2014 року відповідачем у справі [PERSON] відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45665161, відносно [PERSON] (в документах зазначається «Красава» [PERSON]). Постанова винесена старшим державним виконавцем О.О. Савченко. Судом було також встановлено, що 04.12.2014 року у виконавчому провадженні ВП №4566516, відповідачем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. [PERSON] вказаної постанови, було накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу, зазначивши боржником «Красаву» [PERSON], ідентифікаційний номер позивача: [NUMBER] та адресу реєстрації позивача: [ADDRESS]. 10.02.2015 року відповідачем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій державний виконавець вказав «у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснити державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними». [PERSON] про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна арешт було накладено Відповідачем на все рухоме майно в межах суми боргу, зазначивши боржником «Красаву» [PERSON], ідентифікаційний номер позивача: [NUMBER] та адресу реєстрації позивача: [ADDRESS]. У жовтні 2016 року позивач звернувся до Київської ОДПІ з заявою, в якій просив надати інформацію по недоїмці зі сплати єдиного внеску, сумі такої недоїмки та рахунки фіскальної служби на які слід сплати вказану недоїмку. Київська ОДПІ м. Харкова надала лист відповідь від 10.10.2016 року, в якому повідомила, що відносно позивача обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску, яка складає 3201,72 грн. та надала реквізити для сплати. В подальшому, 02.11.2016 року позивач сплатив вказану суму боргу на розрахунковий рахунок Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (Державну податкову інспекцію у [PERSON] районі м. Харкова було реорганізовано) на реквізити та у розмірі, які були вказані у повідомленні вказаного податкового органу. 08.02.2017 та 07.03.2017 року позивач звертався з заявами до Відповідача, в яких просив звільнити з під арешту рухоме майно та виключити запис про арешт з Державного реєстру обтяжень. Також, 27.02.2017 року позивач звернувся до Київської ОДПІ з заявою, в якій просив письмово повідомити про наявність недоїмки після сплати [PERSON] суми боргу та просив звернутись до виконавчої служби з заявою про скасування арешту накладеного на рухоме майно у звязку з погашенням недоїмки. Від третьої особи надійшло повідомлення про те, що станом на 14.03.2017 року по ФОП [PERSON] податкового боргу не обліковується. Борг був погашений 02.11.2016 року самостійно, тому на адресу ВДВС Московського району засобами поштового звязку було направлено повідомлення про сплату боргу (недоїмки) від 29.11.2016 року про відклик вимоги у звязку зі сплатою боргу та надала копію такою повідомлення, яке було надіслане відповідачу у справі. Проте, арешт, що був накладений на рухоме майно, що належить позивачу на праві власності [PERSON] не знятий. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. [PERSON] матеріалів справи, станом на час розгляду справи заборгованості у [PERSON] перед податковою службою немає, вищевказана сума боргу була сплачена в повному обсязі ще 02.11.2016 року, а тому відсутні підстави для арешту рухомого майна, яке належить позивачу на праві приватної власності та підстави для наявності запису про арешт майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. На підставі викладеного, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи були доведені обставини, на які заявник посилалася в обґрунтування своєї позовної заяви а тому позовна заява про припинення обтяження рухомого майна, що належить позивачу на праві власності та вилучення запису про арешт з Державного реєстру обтяжень рухомого майна підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved