Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення суми за договором завдатку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 31.05.2016 року у простій письмовій формі був укладений договір завдатку, за умовами якого позивач передав відповідачу суму завдатку у розмірі 600,00 доларів США, що в еквіваленті становить 15000,00 гривень, а відповідач зобовязався продати йому квартиру [ADDRESS] вартістю 175000,00 грн. у строк до 01.09.2016 року. Позивач зазначає, що договір купівлі-продажу у встановлений сторонами строк укладений не був, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами виконати умови договору завдатку, однак відповідач ухиляється від виконання умов договору, на телефонні дзвінки не відповідає та уникає зустрічі з позивачем. Посилаючись на те, що відповідач у строк до 01.09.2016 року не виконав своїх зобовязань за договором завдатку від 31.05.2016 року, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму завдатку у подвійному розмірі 1200 доларів США, що в еквіваленті становить 32496,00 гривень, та за порушення строку виконання грошового зобовязання сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних за весь час прострочення за період з 31.05.2016 року по 20.03.2017 року на суму 392,62 гривні, а також судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 960,00 гривень. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити та розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, позовні вимоги визнала повністю, просила розглянути справу у її відсутність, про що надала письмову заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 31.05.2016 року у простій письмовій формі був укладений договір завдатку, згідно з яким позивач передав відповідачу суму завдатку у розмірі 600,00 доларів США, що в еквіваленті становить 15000,00 гривень, а відповідач в свою чергу зобовязався продати йому квартиру [ADDRESS] вартістю 175000,00 грн. у строк до 01.09.2016 року. Відповідач [PERSON], порушивши умови договору завдатку, не виконав зобовязання за договором від 31.05.2016 року, зокрема вимоги п. 13, та не уклав договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. За ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням,\~завдатком. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є\~завдатком, вона вважається авансом. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору. Дослідивши спірні правовідносини в ході судового розгляду та застосовуючи норми права, суд вважає, що оскільки договору завдатку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було та вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Дана правова позиція висловлена також у постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13.02.2013 року у справі № 6-176цс12. Оскільки відповідач до теперішнього часу умови договору завдатку від 31.05.2016 року не виконав, аванс не повернув, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аванс у сумі 600,00 доларів США, що в еквіваленті - 16248,00 гривень, три відсотка річних за період прострочення виконання зобовязання з 31.05.2016 року по 20.03.2017 року у сумі 392,62 гривень, а також понесені витрати по справі у вигляді сплати судового збору 640,00 гривень, в іншій частині позову відмовити, оскільки вимоги щодо повернення завдатку у подвійному розмірі не ґрунтуються на законі.

Outcome: partial