Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 17.06.1978 Добротвірською селищною радою Львівської області, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось, тому що у них різні погляди на життя та сімейні відносини, через це між ними постійно виникали непорозуміння, що призвело до остаточного охолодження їх почуттів втрати поваги і любові. Подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення є неможливим. Ухвалою суду від 20.02.2020 провадження в справі відкрито та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи в його відсутності, заявлений позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує, просить такий задовольнити. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого Добротвірською селищною радою Львівської області 17.06.1978, видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.06.1978, про що складено відповідний актовий запис №10. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, які спонукали сторін наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved