Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 22.03.2018, уточнивши яку просив суд визнати, що йому належить, а його дружині [PERSON], померлій 09.06.1997, за життя належало право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Чкаловка, вул. Чкалова, буд. 133, а також визнати за ним право власності на ? частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову вказував, що під час перебування у шлюбі з [PERSON], вони набули право власності на житловий будинок № 133 по вул. Чкалова\~ в с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області, який був зареєстрований на його імя. 09.06.1997 [PERSON] померла. Після смерті дружини, він як спадкоємець за законом першої черги спадкування звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва у звязку з не визначенням шлюбних долів у праві спільної сумісної власності подружжя. У звязку з чим, він змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник до суду не зявилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити\~ (а.с. 54). Відповідач Чкаловська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області надала до суду заяву, в якій\~ просила справу розглянути без участі представника відповідача, повідомили, що позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 38). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 06.05.1959 року\~ між [PERSON] та [PERSON], дошлюбне прізвище якої «Резнікова», укладено шлюб (а.с. 15). 27.11.1987 згідно рішення Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 309, видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок № 133 по вул. Чкалова\~ в с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області, згідно якого власником будинку вказано [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 26.10.2017 та виписки із по господарської книги Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, вказаний житловий будинок має загальну площу 44,7 кв.м., житлову площу 32 кв.м. та розташований на земельній ділянці площею 0,23 га (а.с. 12, 18-22). Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 13). Вартість вказаного\~ будинку, відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна, складає 64762 грн. (а.с. 27-48). Відповідно ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ї, положення якого були чинними на момент виникнення права власності на вказаний житловий будинок та на момент припинення права спільної власності у звязку зі смертю [PERSON], майно набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Беручи до уваги вище викладене, за відсутності інформації про протилежне, суд приходить до висновку, що частки кожного із співвласників у праві власності на вказаний житловий будинок є рівними, тобто кожному з них належало право власності на 1/2 частину будинку. 09.06.1997 [PERSON] померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть І-КИ № 602888, виданим ВДРАЦС РС Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON], разом з нею проживав чоловік [PERSON], заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 17). З матеріалів спадкової справи слідує, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], однак при його зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому відмовлено, у звязку з відсутністю визначення часток подружжя у праві спільної сумісної власності (а.с. 46-53). Зі змісту ст. 548-549 ЦК УРСР в редакції чинній на момент відкриття спадщини, слідує, що [PERSON], який проживав у вказаному житловому будинку на момент смерті [PERSON] та продовжив проживати в ньому надалі, фактично прийняв спадщину після її смерті, вступивши в управління та володіння спадковим майном, зокрема у вигляді вказаного житлового будинку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. З врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивачу належить, а [PERSON], померлій 09.06.1997, за життя належало, кожному окремо, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Чкаловка, вул. Чкалова, буд. 133. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], але позасудові способи реалізації права на спадкування вичерпано, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем\~ право власності на 1/2 частину вище вказаного будинку, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]

Outcome: approved