Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позов, свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.10.2011 р. між нею та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав у борг грошову суму у розмірі 25243 грн. 09 коп., що становить еквівалент суми 3165 доларів США по курсу валют НБУ на день підписання договору. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути їй гроші у сумі 1000 доларів США в строк до 24.11.2011 р., а решту грошової суми, яка буде складати еквівалент 2165 доларів США 00 центів на день повернення в строк до 24.10.2012 р. включно. Відповідач на виконання умов договору повернув грошову суму у еквіваленті 1425 доларів США 00 центів, однак до цього часу відповідач борг у повному обсязі не повернув та злісно ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань, що випливають з договору позики. Просить суд: стягнути з відповідача на її користь кошти у сумі 2010 доларів США 12 центів з яких: 1740 доларів США сума основного боргу; 270 доларів США 12 центів три відсотки річних від простроченої суми. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши думки представників сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2011 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики, за умовами якого [PERSON] передала [PERSON] у власність грошову суму у розмірі 25243 грн. 09 коп., що становить еквівалент суми 3165 доларів США 00 центів по курсу валют НБУ на день підписання договору. Гроші у сумі, яка буде складати еквівалент 1000 доларів США 00 центів на день повернення [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] у строк до 24.11.2011 р., а решту грошової суми, яка буде складати еквівалент 2165 доларів США 00 центів на день повернення [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] у строк до 24.10.2012 р. включно /а.с.12/. Відповідач [PERSON] на виконання Договору повернув позивачу [PERSON] грошову суму, яка складає еквівалент 1425 доларів США 00 центів, про що надав відповідні розписки /а.с.13-25/. Однак кошти у сумі 1740 доларів США 00 центів відповідач не повернув. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача грошові кошти у сумі 1740 доларів США. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь трьох відсотків річних від простроченої суми боргу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У Договорі позики від 24.10.2011 р. розмір процентів за користування зазначеними коштами не встановлений, тому у позивача відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за порушення грошового зобовязання відповідно до правил ст. 625 ЦК України.

Outcome: partial