Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з 2012 року він був вкладником депозитного рахунку відповідача. 7 листопада 2013 року між ним та банком було укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Классік» на 370 днів у національній валюті, посилаючись на умови даного договору. Крім цього посилався на вимоги ст..ст. 1058, 1059, 1060, 1061, 1075, 509, 526, 530, 545, 629, 23 ЦК України, ст.. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», п.п. 2, 7, 20, 23 Постанови №5 від 12 квітня 1996 року Пленуму Верховного Суду України про практику розгляду цивільних справі за позовами про захист прав споживачів, п.п.3, 18, 18-1, Постанови №4 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного Суду України про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 177 697,80 грн., яка складається з заборгованості по депозитному вкладу в сумі 149\~000 грн. та заборгованості по невиплачених процентах 28 697,80 грн. та 20\~000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просили його задоволити. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що згідно з основними умовами єдиним платіжним доказом є виписка, тобто позивачеві достеменно було відомо про оформлення документів при укладанні договору. На квитанції печатка поставлена не на підписі особи, якою вона мала бути завірена, а збоку, а тому можна вважати, що ця квитанція є незаконною. Він припускає, що договір дійсно міг укладатися, але для цього немає законних підстав. Після звернення позивача з проханням розібратися чи дійсно гроші були внесені, проводилася службова перевірка. Гроші по електронній системі не проходили. Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини, вказані позивачем в позовній заяві, що стверджено копіями його паспорту, договору-заяви №8186/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Классік» від 7 листопада 2013 року, квитанції №5 про здійснення операції 7 листопада 2013 року про надходження коштів на депозитний рахунок в сумі 149\~000 грн., основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», заяви [PERSON] від 8 серпня 2014 року, заяви про виконання умов договору заяви та своєчасну виплату грошових коштів з нарахованими процентами. Відповідно до вимог ст..526, 651, 1060, 1212 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом договір є відповідно розірваним, а особа яка набула майно або зберегла його себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ч.1 п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв»язу з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення? глибини фізичних та душевних страджань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобовязань в односторонньому порядку з боку відповідача, що є недопустимим, оскільки позивачем добросовісно виконувалися умови договору. Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів того, що своїми протиправними діями відповідач завдав йому саме такої шкоди.

Outcome: partial