overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Мелітопольського районного суду від 06.12.2000 р. на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частин, оскільки він є пенсіонером, нарахована йому пенсія складає 1133,87 грн., аліменти на доньку він виплачує в розмірі 294,30 грн. та отримує залишки пенсії на суму 839,45 грн. У зв'язку з значним погіршенням зору працевлаштуватись він не може, додаткового доходу не має. Він є людиною похилого віку, проіснувати йому на суму 839,45 грн. економічно та фізично тяжко, допомогу від будь-кого він не отримує, він знаходиться на обліку «Д», він змушений купувати ліки на кілька сотень гривень. Після сплати комунальних послуг за помешкання та утримання батьків, похилого віку, які потребують від нього матеріальної допомоги, йому взагалі нічого не лишається на харчування. Зі слів колишньої дружини [PERSON] його донька недієздатна [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1150 грн. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Від відповідачки надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, з позовом згодна. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід задовольнити повністю. 06.12.2000 р. рішенням Мелітопольського районного суду з [PERSON] стягнуто аліменти на непрацездатну доньку [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менш ? неоподаткованого налогом мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 06.10.2000 р. і до зміну матеріального стану сторін. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером, дата видачі 06.02.2007 р., що підтверджується пенсійним посвідченням /а.с. 6/. Відповідно до довідки Костянтинівської дільничної лікарні від 23.04.2014 р. /а.с. 11/ [PERSON], [INFO] стоїть на «Д» обліку. Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії [PERSON] від 23.04.2014 р. /а.с. 12/ пенсія за віком за списком № 2 /при повному пільговому стажі/ за період з 01.11.2013 р. по 30.04.2014 р. складає 6748,22 грн. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішення суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що можливо зменшити розмір аліментів, визначених за рішенням суду, оскільки дійсно у позивача змінився стан його здоров'я, його сімейний стан, тому слід зменшити розмір аліментів по вказаному рішенню до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менш ? неоподаткованого налогом мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з моменту вступу рішення суду в закону силу і до зміну матеріального стану сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зобов'язати [PERSON] за свій рахунок знести самовільно збудовану огорожу, що знаходится за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просили їй задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що огорожа, яку просить знести позивач, була придбана [PERSON] у 1999 році, ніякий самочинних дій з будівництва, реконструкції [PERSON] не проводилося. У зв'язку з цим, представник відповідача вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності та у задоволені позовних вимог просить відмовити. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, яка регулює галузь спірних правовідносин, суд дійшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності від ЗО січня 2004 року, виданого замість договору купівлі- продажу, зареєстрованого на ТБ «ЦОБ» 16 березня 1999 року №5011. Відповідно до Договору на право забудови від 16 вересня 1937 року було виділено земельну ділянку площею 722 кв.м. Вказана квартира розташована на першому поверсі одноповерхового багатоквартирного будинку, побудованого на відведеній земельній ділянці. 10 грудня 2008 року майстром дільниці №7 КП ЖКС «Черьомушки» було складено Протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 10 грудня 2008 року зафіксовано самовільно огородження площі загального користування за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Технічного паспорту, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 27 квітня І року, дані про самочинне будівництво в квартирі [ADDRESS] відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належногс дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будіьсш- норм і правил. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушенні будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити оскільки представником позивача не надано доказів того. до» самочинне будівництво має місце, коли воно було проведене, що воно було проведене саме [PERSON], а також що воно порушує права інших осіб та суперечить суспільним інтересам.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зобов'язати [PERSON] за свій рахунок, привести самовільно реконструйовану квартиру [ADDRESS], до попереднього стану згідно із технічною документацією на квартиру, шляхом знесення самовільно збудованої прибудови балкону площею 4 кв.м. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явилася, сповіщалася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутність не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі існуючих в матеріалах справи документів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, яка регулює галузь спірних правовідносин, суд дійшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні. [PERSON], що проживає за адресою: [INFO]. кв. 85 , самовільно без відповідних дозвільних документів провела реконструкцію квартири шляхом зведення прибудови балкону площею 4 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. За фактом самовільної реконструкції квартири 05 січня 2009 року [PERSON] вручений припис про необхідність надання в терміновому порядку дозвільних документів на реконструкцію квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, дозвільних документів на проведення реконструкції квартири, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького. 11. кв. 85 не надала ні Малиновській районній адміністрації Одеській міської ради, ні до суду. Враховуючи вищевикладене. суд дійшов висновку, що позовні вимоги Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що реконструкція квартири за адресою: м.Одеса, вул. Б. Хмельницького. 11, кв. 85 [PERSON] проведено самовільно, а тому вона підлягає демонтуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить поділити між ним та відповідачкою сумісно нажите майно, яке складається з садового будинку загальною площею 194,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: літнього душу, вбиральні, огорожі; земельної ділянки площею 0, 053 га, що знаходяться в с. Нерубайське, СТ «Грона», ділянка № 647 Біляївського району Одеської області та автомобіля марки «Renault», модель «Kangoo», тип загальний легковий пасажирський В, номер шасі (кузова, рами) VF1FC1GAF38630549, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Свої вимоги мотивує тим, що вказане майно є їх спільною сумісною власністю, так як було придбане ними в період шлюбу, а тому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину цього майна, яке зареєстроване на імя відповідачки. В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на позові, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. При цьому просять не стягувати з відповідачки понесені позивачем судові витрати в сумі 3654 грн. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю. При цьому пояснила, що вказане майно є сумісно нажитим та підлягає поділу між ними в рівних частках. Виходячи з положень ст. 174 ЦПК України відповідачці судом розяснені правові наслідки визнання позову щодо поділу сумісно нажитого майна, яке складається з садового будинку, земельної ділянки та легкового автомобіля, але вона наполягає на тому, що позов визнає. Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі вище вказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 04.03.1995 року Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області, актовий запис № 13. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що 04.03.1995 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають повнолітнього сина та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] В останні роки спільне життя між сторонами не склалося через часті непорозуміння, що призвело до взаємного відчуження. Шлюбні стосунки між ними припинені з осені 2014 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб. Пояснив, що більше року не проживають з відповідачем разом, кожен вже має намір створити свою сім'ю. Зазначив, що донька проживає періодично то з матір'ю, то з ним, надає необхідну допомогу доньці та приймає участь в її вихованні. Не заперечує справу розглянути в порядку заочного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не направила. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності відповідача, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.1995 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 04.03.1995 року Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області, актовий запис № 13. Від спільного життя в сім'ї росте неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 71, в якому батьками дитини значаться сторони у справі. Із пояснень позивача слідує, що всі питання щодо володіння спільним майном та утримання неповнолітньої дитини ними вирішено за домовленістю. Згідно положень ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Враховуючи викладені позивачем обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 05.01.1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 01. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що 05.01.1999 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними систематично виникали сварки на підставі несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння. Тривалий час проживають окремо. Вважає, що відповідач не розуміє сутності проблем, що виникають в сім'ї, не здатна підтримувати нормальну атмосферу та піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги та дружби, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не вбачає. Вказав, що по домовленості між сторонами неповнолітня донька залишається проживати разом з відповідачем. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище - [PERSON]. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін. Дослідивши докази, що містяться у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.01.1999 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], повторно виданого 20.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 01. Від спільного життя в сім'ї росте неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого 20.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 28, в якому батьками дитини значаться сторони у справі. Згідно положень ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, що свідчить про те, що вони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Враховуючи викладені сторонами обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 05.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 34. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що 05.08.2006 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сім'ї вважає те, що сторони не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, внеслідок чого в їх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась на психологічну несумісність. Спільне проживання припинено з 11.11.2015 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що їх сім'я розпалась і відновленою бути не може. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позов підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач також подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позов визнає повністю, просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище - [PERSON]. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін. Дослідивши докази, що містяться у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.08.2006 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 039302, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 34. Від спільного життя в сім'ї росте неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 852, в якому батьками дитини значаться сторони у справі. Згідно положень ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони проживають тривалий час в різних населених пунктах, спільне господарство не ведуть, що свідчить про те, що вони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Враховуючи викладені сторонами обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 07.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Валкківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 43. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що 07.07.2007 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сім'ї вважає те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в їх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Спільне проживання припинено з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що їхня сім'я розпалась та відновленою бути не може. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності в зв'язку із зайнятістю на роботі, в якому позов підтримав, просить шлюб розірвати. Відповідач також подала клопотання про розгляд справи за її відсутності через сімейні обставини. Вказала, що позов визнає, жодного заперечення проти розірвання шлюбу не має. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін. Дослідивши докази, що містяться у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.07.2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 43. Від спільного життя в сім'ї росте неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 04.12.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 103, в якому батьками дитини значаться сторони у справі. Згідно положень ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, шлюбні відносини між сторонами припинено з червня 2015 року, спільне господарство не ведуть, наміру виправляти ситуацію, яка склалася, не бажають, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Враховуючи викладені сторонами обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved