Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у користуванні власністю - квартирию [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеною вище квартирою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2013 року є власником квартири [ADDRESS]. Умовами договору було передбачено, що колишні власники квартири звільнять та знімуться з реєстраційного обліку у строк до 22.11.2013 року. Однак вказана умова договору була виконана не повністю, оскільки у зазначеній квартирі до теперішнього часу зареєстрованою значиться також [PERSON], хоча фактично за зазначеною адресою вона не проживає. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Зі згоди позивача та його представника суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 21 листопада 2013 року між [PERSON], який діяв за себе особисто та від імені [PERSON] на підставі її довіреності та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1407, згідно якого [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до пункту 15 договору продавці [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися знятися з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих осіб до 22.11.2013 року. Також встановлено, що за вищезазначеною адресою зареєстрований відповідач - [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» від 14.01.2014 року за №68/461. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 2013 року. Отже відповідач не користується жилим приміщенням, де він зареєстрований. Не проживає за цією адресою без поважних причин. За комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03.04.1987 року №2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], так як остання відповідно до ст. ст. 71, 163 ЖК України втратила право на користування жилим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 71,72,163 ЖК України та

Outcome: approved