Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, якою просить стягнути з Державної Казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури і суду на його користь 26871,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів досудового розслідування та прокуратури. Позов обґрунтовує наступним. 18 лютого 2014 року слідчим слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Запорізькій області [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення позивачем кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.212 КК України. Згідно витягу з кримінального провадження від 18.02.2014 року, [PERSON] протягом 2012-2013 років організував незаконну діяльність інтернет магазину, через який реалізовував електронну техніку на суму, що перевищує 15 млн. грн., будучи зареєстрований фізичною особою підприємцем не звітував про отриманий прибуток, в результаті чого ухилився від сплати податку з фізичних осіб на суму, що перевищує 3 млн. грн. 29 травня 2014 року позивачу був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, 30.05.2014 року його повідомлено про підозру. 06.03.2014 року було проведено обшуки за фактичним місцем проживання позивача та в його автомобілі. Зазначені обставини підтверджуються доданим до обвинувального акту реєстром матеріалів досудового розслідування. Вироком від 02.02.2015 року Токмацьким районним судом Запорізької області позивач був виправданий. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.10.2015 року апеляційна скарга прокурора залишена без задоволення, вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 02.02.2015 року стосовно [PERSON] залишений без змін. З набранням законної сили виправдувальним вироком, відповідно до ст. 56 Конституції України, ст.ст.1176, 1167 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури і суду», у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди, яка була йому завдана незаконними діями та рішеннями органу досудового розслідування та прокуратури по притягненню до кримінальної відповідальності. Незаконні дії та рішення прокурора та слідчого завдали позивачу моральних страждань, призвели до погіршення його психологічного стану. У звязку з незаконним кримінальним переслідуванням, він був змушений вживати додаткових заходів для захисту від обвинувачення, доводити свою невинність, на що витрачати значний час та сили, це відволікало його від звичайних занять, звичайного способу життя. Час перебування позивача під слідством становить з 18 лютого 2014 року до 12 жовтня 2015 року - 1 рік 7 місяців та 24 днів тобто 19 місяців 24 днів. Мінімальний, нормативно встановлений розмір відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності становить 1378 грн.*19,5 міс.= 26871,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, приччини не явки не повідомив, заперечення на позов не надав. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.02.2014 року старшим слідчим з ОВС ПВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Запорізькій області [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України. 06.03.2014 року проведені обшуки за місцем проживання позивача та в його автомобілі. 29.05.2014 року позивачу обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання. 30.05.2014 року позивача повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Зазначені обставини підтверджуються обвинувальним актом від 30.05.2014 року та реєстром матеріалів досудового розслідування. Вироком Токмацьким районним судом Запорізької області від 02.02.2015 року в кримінальному провадженні №328/1963/14-к за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст.212 КК України, позивач визнаний не винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, що підтверджується копією вироку. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.10.2015 року вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 02.02.2015 року щодо [PERSON] залишений без змін, що підтверджується копією ухвали. Таким чином, на теперішній час вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 02.02.2015 року в кримінальному провадженні №328/1963/14-к набрав законної сили. Досудове розслідування та судове слідство в кримінальному провадженні стосовно позивача тривало з 18.02.2014 року до 12.10.2015 року - 1 рік 7 місяців та 25 днів або 19 місяців 25 днів. Після повідомлення позивача про підозру 1 рік 4 місяці 13 днів або 16 місяців 13 днів Незаконні дії та рішення прокурора та слідчого завдали позивачу моральних страждань, призвели до погіршення його психологічного стану. У звязку з незаконним кримінальним переслідуванням, він був змушений вживати додаткових заходів для захисту від обвинувачення, доводити свою невинність, на що витрачати значний час та сили, це відволікало його від звичайних занять, звичайного способу життя. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, з наступних підстав. Згідно зі ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 1176 ЦК України визначено, що, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закону), відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Стаття 2 Закону містить вичерпний перелік підстав, з яким пов'язується виникнення у особи права на відшкодування шкоди, в тому числі і постановлення виправдувального вироку суду. Стаття 3 Закону України визначає, що відшкодуванню підлягає, зокрема, моральна шкода. Таким чином, наявність виправдувального вироку про визнання позивача не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, дає право позивачу порушити питання про відшкодування моральної шкоди. Проведені в ході кримінального провадження обшуки за місцем проживання позивача та в його автомобілі вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 02.02.2015 року в кримінальному провадженні №328/1963/14-к не законними не визнані, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому не обирався, тому позивач має право на відшкодування шкоди за незаконне повідомлення його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення з 30.05.2014 року до 12.10.2015 року. Право на відшкодування шкоди в повному обсязі гарантоване ч.5 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, норми якої, згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом національного права. Суд визнає, що незаконні дії органу досудового розслідування та прокурора завдали позивачу моральних страждань, призвели до погіршення його психологічного стану. У звязку з кримінальним переслідуванням, позивач був змушений вживати додаткових заходів для захисту від обвинувачення, протягом тривалого часу доводив свою невинність, на що витратив значний час та зусилля, також це відволікало його від звичайних занять та способу життя. Згідно з ч.3 ст.13 Закону, відшкодування моральної шкоди час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Абзацом 2 п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діють на час розгляду справи. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата на час розгляду справи становить 1378,00 грн. На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача з Державного бюджету України відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування та прокуратури за період з 30.05.2014 року до 12.10.2015 року строком 16 місяців 13 днів в сумі 22645,13 грн. ((1378,00 грн.*16 міс.)+(1378,00 грн./30 днів*13 днів)). Згідно зі ст.4 Закону, відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Статтею 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до п.п.1 п.35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду. На підставі п.38 вказаного Порядку, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial