Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 6973,72 гривень за кредитним договором №б/н від 25.02.2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальником по даному договору є [PERSON] Позичальник підтвердив підписом у заяві свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Підписання вказаного договору є згодою особи прийняти будь-який розмір кредитного ліміту, встановленого банком та повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . На виконання вимог ст.1281 ЦК України позивачем 13.02.2019 року направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса. 04.04.2019 року отримано відповідь, в якій зазначено, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Таким чином, відповідач [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором становить 6973,72 гривні, що складається із заборгованості за тілом кредиту. Спадкоємцю [PERSON] 05.05.2019 року було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій з боку спадкоємця щодо погашення заборгованості по кредиту не здійснено, тому банк просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 6973,72 гривні. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2019 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явилася, до суду надала клопотання в якому просила розглянути справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність та про відмову у задоволенні позовних вимог, вказаши, що відповідач із заявою про прийняття спадщини не зверталася у зв`язку з відсутністю спадкового майна, ніяких повідомлень про кредитні відносини вона між позивачем та спадкодавцем не отримувала, представник позивача не надав доказів про наявність майна у спадкодавця на час його смерті. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.02.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким останній отримав кредит у розмірі 9000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту. [PERSON] в зазначеній заяві вказав свої персональні дані, ознайомився і погодився з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису №466 (а.с.50). Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 25.02.2013 року станом на 16.05.2019 року (а.с.7-10) з якого вбачається, що за позичальником [PERSON] рахується заборгованість в загальній сумі 6973,72 гривень, яка складається із заборгованість за тілом кредиту . Отже, в судовому засіданні встановлено, що зобов`язання позичальником [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей 1216, 1218 ЦК України у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Кредитні правовідносини, які виникли між АТ КБ «ПриватБанк» та позичальником [PERSON] допускають правонаступництво. Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Кредитор вправі звернутись до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса нотаріального округу за останнім місцем проживання померлого. В такому випадку нотаріус відкриває спадщину за заявою кредитора, оскільки наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви спадкоємця про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, претензії кредитора та ін. Нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Згідно відповіді від 23.07.2019 року № 348/01-16 приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Голік Л.В. повідомила, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заводилась. Згідно відповіді від 13.11.2019 року № 232/01-16 Бахмацька районна державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заводилася, із заявою про прийняття чи відмови у її прийнятті ніхто із спадкоємців не звертався. Позичальник [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками про зареєстроване місце проживання померлого та відповідача в паспортах громадянина України (а.с.46-49), інформацією відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ніжинської міської ради (а.с.73). Позивач звернувся до приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Голік Л.В. з претензією кредитора до спадкоємця, вих. №SAMDN52000076230329 від 21.01.20189 року (а.с.52), у якій повідомив про заборгованість спадкодавця у розмірі 6973,72 гривень. [PERSON] було направлено лист-претензію від 16.04.2019 року за вих.№SAMDN52000076230329, згідно із якою банк пред`явив свої вимоги про стягнення заборгованості в сумі 6973,72 грн. (а.с.54). Проте, відповідач дій щодо задоволення вимог кредитора в частині погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.02.2013 року, не вчинила. Згідно з нормою ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч.3 та 4 ст.1268 ЦК України, ст.1269 ЦК України. Так, згідно із ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст.1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Так, згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Виходячи з наведених норм, при вирішенні спору про стягнення із спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора спадкодавця встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням факту прийняття спадщини спадкоємцями, кола спадкоємців, переліку і вартості отриманого останніми у спадщину майна. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Стаття 60 ЦПК України передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене судом встановлено, що позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про одержання відповідачем майна у спадщину після смерті боржника [PERSON] за рахунок якого вона могла би погасити заборгованість. Також не надано доказів щодо наявності у померлого [PERSON] права власності на рухоме чи нерухоме майно чи інші об`єкти цивільних прав. Крім того позивачем не надано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] є спадкоємицею померлого [PERSON] (перебування останніх у родинних чи у шлюбних відносинах, що передбачало б віднесення відповідача до певної черги спадкоємців). З урахуванням вищевикладеного суд позбавлений можливості встановити коло спадкоємців за законом чи заповітом, наявність у спадкодавця майна на час його смерті, яке увійшло до спадкової маси, його перелік та вартість для встановлення чи перевищує його вартість розмір боргу, про стягнення якого заявляє кредитор, що унеможливлює стягнення з відповідача заборгованості у визначеному позивачем розмірі. За відсутності вищезазначених доказів суд приходить до висновку, що позивач не виконав передбачені ст.ст.12, 81 ЦПК України процесуальні обов`язки щодо доведення своїх вимог, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити за його недоведеністю. Згідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що в задоволенні вимог позивача відмовлено, судовий збір з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed