Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.11.2013 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вказує, що він 05.08.2015 року уклав шлюб з [PERSON] , а 19.09.2014 року у нього та [PERSON] народився син [PERSON] У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.11.2013 року, шляхом стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/5 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити, зазаначивши, що матеріальний стан позивача погіршився, зокрема, в новому шлюбі у позивача народилася дитина, а його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, позивач утримує вказаних осіб. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала, просила відмовити, оскільки діти позивача, з якого утримуються аліменти, мають право на достатній рівень життя, батько несе відповідальність за забезпечення умов життя дітей, необхідних для їх розвитку, а діти часто хворіють, потребують коштів на лікування та відвідування гуртків, які є необхідними для їх розвитку. Доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану позивачем не надано. В останнє судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.11.2013 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 22.08.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно актового запису про народження №889, складеного 22.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно актового запису про народження №368, складеного 06.04.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно актового запису про шлюб №1389, складеного 05.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, 05 серпня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після державної реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на «Придачина». Згідно актового запису про народження №3203, складеного 15.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом також враховано дохід [PERSON], яка згідно довідки ПАТ «Київобленерго» вих.№04/210/183 від 01.08.2016 року працює на посаді заступника керівника департаменту корпоративних закупівель та логістики Виконавчої дирекції та з 07.01.2015 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Із матеріалів справи судом встановлено, що на момент прийняття Дніпровським районним судом м.Херсона рішення позивач мав на утриманні лише двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також працював,отримував дохід. Проте на сьогоднішній день позивач одружився та від даного шлюбу має дитину [PERSON], [INFO] Таким чином, враховуючи народження у позивача третьої дитини у новому шлюбі, перебування дружини та дитини на його утриманні, що відповідає вимогам ст.192 Сімейного кодексу України, суд вважає, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився та доцільним є зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.11.2013 року по цивільній справі №666/5189/13-ц з 1/3 частини до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, що стягуються з позивача, треба зменшити до 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково.

Outcome: partial