Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що транспортним засобом, який належить відповідачеві його автомобілю завдано шкоди, а тому на її відшкодування просить стягнути з відповідача 79 611 грн. 90 коп., без урахування належної йому до виплати суми страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. Збільшивши позовні вимоги, також просив стягнути 580 грн. на відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та 1 600 грн. за проведення експертного дослідження щодо визначення розміру матеріального збитку. В суді представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача проти позову заперечила, посилаючись на те, що розмір матеріальної шкоди заданої автомобілю позивача згідно автотоварознавчого дослідження ТОВ «Гарант - Асістанс» від 26.02.2013 року є меншим від заявленого в позові, а ремонт транспортного засобу економічно необґрунтованим, у зв'язку з чим позивач реалізував залишки транспортного засобу через інтернет-аукціон, а тому втратив право на відшкодування завданої шкоди. Також доводила, що на підставі договору фінансового лізингу від 25.03.2012 року відповідач не є володільцем транспортного засобу, яким завдано шкоду в розумінні вимог ст. 1187 ЦК України. Співвідповідач та третя особа до суду не прибули, про розгляд справи повідомлені. Заслухавши сторони дослідивши справу, суд дійшов наступного. Як встановлено з матеріалів справи, 16.02.2013 року з вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача «Хонда Сівік» д.н.з. [NUMBER]. Відповідач на той час керував належним ТОВ «Перший столичний хлібозавод» автомобілем ГАЗ 33021-212 д.н.з. [NUMBER]. Про такі обставини йдеться у постанові цього ж суду від 21.03.2013 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Встановлено, що витрати на ремонт транспортного засобу позивача перевищують його вартість до ДТП. При визначенні розміру шкоди суд приймає за основу автотоварознавче дослідження ТОВ «Гарант - Асістанс» від 26.02.2013 року, проведене на підставі огляду аварійним комісаром пошкодженого автомобіля 20.02.2013 року. Огляд проведено в найближчий час після ДТП, а тому вказані висновки є найбільш об'єктивними, порівняно з експертним дослідженням від 22.04.2013 року, огляд за яким проводився 9.04.2013 року, коли після ДТП автомобіль зберігався на вулиці. Вартість автомобіля позивача до ДТП згідно автотоварознавчого дослідження становить 125 874, 79 грн., а розмір відновлювального ремонту - 147 731, 38 грн. На відшкодування шкоди СК «Оранта» позивачеві буде сплачено 50 000 грн. Згідно протоколу № 5399 затвердження результатів аукціону від 19.04.13 року, розписки-зобов'язання та показань свідка [PERSON] в суді вартість залишків транспортного засобу позивача становить 74 111 грн. Різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП становить 51 763, 79 грн. Свідок [PERSON] ствердив у суді про придбання пошкодженого автомобіля позивача на інтернет-аукціоні за 74 111 грн. Відтак позивачеві оплачено вартість залишків пошкодженого транспортного засобу, внаслідок чого свідок [PERSON] набув право на залишки транспортного засобу, який в подальшому відремонтував та відчужив іншій особі, про що він ствердив у суді. Представник позивача в суді вказані обставини пояснити не зміг. Згідно роз'яснень даних у п. 15 ППВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог чинної ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином позивач в силу вимог статей 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вимог ст.ст. 22, 1187, 1194 ЦК України має право на відшкодування шкоди в розмірі 1 763, 79 грн. = 125 874, 79 грн. - (50 000 грн. + 74 111 грн.). Також на користь позивача слід стягнути витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 580 грн. Позовні вимоги про стягнення шкоди в іншому розмірі є безпідставні й необґрунтовані. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Загальною підставою до відшкодування шкоди є неправомірна дія особи, яка заподіяла шкоду, на яку відповідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України покладається обов'язок відшкодування шкоди в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряд, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Встановлено, що цією особою в справі є відповідач, який згідно договору фінансового лізингу від 26.03.12 року є володільцем джерела підвищеної небезпеки, при використанні якого автомобілю позивача завдано шкоду. Доводи представника відповідача про інше на вимогах Закону не ґрунтуються. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільно-правову відповідальність відповідача за шкоду завдану автомобілем ГАЗ 33021-212 д.н.з. [NUMBER] застраховано СК «Оранта» згідно полісу № АВ/5789134 від 13.04.2012 року. Таким чином цивільно-правову відповідальність за завдану позивачеві матеріальну шкоду внаслідок ДТП слід покласти на відповідача і таким чином пред'явлений позов задовольнити частково. Крім того на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати (судовий збір та витрати за проведення експертного дослідження) в розмірі, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial