Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.12.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифами банку та є договором приєднання. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість 62831 грн. 74 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору в сумі 62831 грн. 74 коп., судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилась, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що всі банківськи кошти, які вона отримувала під час користування банківськими картками, були нею повернуті та самостійно списані банком з карткових рахунків, анкету-заяву, що була нею підписана, не можна вважати договором в розумінні ст. 626 ЦК України, не заперечує проти того, що нею була підписана анкета-заява, вона користувалася кредитною карткою, при цьому позивачем збільшено було ліміт в односторонньому порядку до 10000 грн., але нею повернуто навіть більші кошти, ніж ті, якими вона користувалась, а саме 14388 грн. 27 коп. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та [PERSON] 20.12.2011 року було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою відповідача. У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідач 20.12.2011 року поставила свій підпис про те, що вона згодна з тим, що дана заява разом з пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, про те, що вона ознайомилась та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, що були надані відповідачу в письмовій формі та розміщені на офіційному сайті Привабанку. Таким чином, укладання договору було здійснене за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Як вбачається з п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 витягу з умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку та клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку та клієнт надає право банку його змінювати, підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання ( неналежне виконання). У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України Сума заборгованості, яку відповідач повинен сплатити позивачу підтверджується наданим суду розрахунком та банківською випискою. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 62831 грн. 74 коп. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, тому з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved