overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 29.05.2010 року вони з відповідачем уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 169. Зазначає, що від даного шлюбу у них народився син. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось. Вважає, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, тому просить суд шлюб з [PERSON] , зареєстрований від 29.05.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 169, - розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу не заперечувала, однак не погодилася з вказаною позивачем причиною розірвання шлюбу, оскільки вважає, що з її сторони не було байдужого ставлення до позивача, та до їхньої сім`ї, вважає, що саме дії позивача, які суперечили збереженню сім`ї стали причинами розірвання шлюбу. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2010 року сторони уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 169, - розірвати (а.с. 13). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі ст. ст.104,110,112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 29 серпня 2009 року вони з відповідачкою уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 393. Зазначає, що від даного шлюбу у них народились донька, яка проживає з відповідачем. Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось. Шлюбні відносини між ними припинені. Зазначає, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати. В судовому засідання представник позивача, адвокат Синеджук С. В., позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засідання пояснила, що з розірванням шлюбу згідна, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2009 року сторони уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 393 (а.с. 24). У сторін є неповнолітня донька. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, відповідачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 30 липня 2005 року він з відповідачкою уклали шлюб у Марківській сільській раді, актовий запис № 6. Зазначає, що від даного шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спочатку були нормальні сімейні відносини між сторонами, однак з часом погіршились. У сторін протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини між ними припинені. Зазначає, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер тому просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача надійшла заява, в якій позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, розгляд справи просив провести за його відсутності. Від відповідача надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнала, просила справу розглянути без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 липня 2005 року сторони уклали шлюб у Марківській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с. 4). У сторін народились діти [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, відповідачці слід залишити прізвище « [PERSON] », неповнолітніх дітей слід залишити проживати з матір`ю. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її баба, [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, однак позивач вказує, що у встановлений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини, про що нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви у зв'язку із пропущенням строку подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що причиною пропуску нею строку подання заяви про прийняття спадщини є те, що вона тривалий час після смерті [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у Коломийській ЦРЛ. Позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання зави про прийняття спадщини терміном 2 (два) місяці. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних причин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Петрук О.Л. із заявою про прийняття спадщини, однак у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини отримала відмову, що підтверджується копією листа (а.с. 13). Згідно з копією витягу зі Спадкового реєстру (спадові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо [PERSON], померлої [INFO] інформація відсутня (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, положенням ч. 3 цієї ж статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважність пропуску строку для прийняття спадщини обґрунтовується позивачем тим, що після смерті баби, [PERSON], вона перебувала на стаціонарному лікуванні у Коломийській ЦРЛ , що підтверджується копією довідки Колрмийського ЦРЛ (а.с.14) Відповідач позов визнав, про що зазначено у заяві відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Отже, позов [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є належно обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що близько півтори року тому він, [PERSON], познайомився із [PERSON]. Після тривалого спілкування в них склалися хороші доброзичливі стосунки. Він знайшов спільну мову із її малолітнім сином [PERSON]. Відповідно, більше року тому вони почали проживати разом. Під час їхнього проживання [INFO], у них народився син [PERSON], про що у книзі реєстрації народжень 26.11.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 226. Враховуючи, що [PERSON] фактично перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON], то у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 26.11.2014 року, прізвище дитини зазначене як «[PERSON]», а батьком [PERSON] зазначено відповідача [PERSON] Даний запис не відповідає дійсності, оскільки з кінця літа 2013 року, [PERSON] та [PERSON] постійно проживають разом, ведуть спільне господарство, пов'язані спільним побутом, спільно виховують [PERSON] та свого спільного сина [PERSON]. Тобто, фактично у них склалось сімейне життя чоловіка та жінки. Відповідач [PERSON], в свою чергу з кінця літа 2013 року не підтримує будь-яких відносин з [PERSON] На даний час у позивача та відповідача [PERSON] створені міцні сімейні стосунки, тому їм необхідно належним чином відповідно до чинного законодавства оформити стосунки та враховуючи, що [PERSON] є справжнім батьком малолітнього [PERSON], то просить визнати позивача батьком дитини [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явились, але звернулись до суду із заявами в яких позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі позовні вимоги повністю визнали. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, але звернувся до суду із заявою зі змісту якої проти позову не заперечив. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO]; копію паспорта [PERSON]; копію паспорта та ідентифікаційного номера [PERSON], [INFO]; довідку Ланчинської сільської ради, Надвірнянського району від 16.03.2015 року № 247/02-34, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач проживає з [PERSON] і в них народився син [PERSON] біологічним батьком якого є позивач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що він є власником будинку в [ADDRESS] . В даному будинку також зареєстровані його діти [PERSON] , [PERSON] та онук [PERSON] Але [PERSON] з вересня 2017 року за даною адресою не проживає. Залишаючись зареєстрованим у будинку позивача, відповідач завдає йому фінансові незручності, які полягають у збільшенні плати за комунальні послуги, неможливості отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з*явився від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлена через оголошення на офіційній сторінці суду веб сайту «Судова влада України». Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби в Сумській області в судове засідання не з*явився, про час розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , згідно договору купівлі- продажу пустую чого будинку від 26.07.1988 року ( а.с.6). У житловому будинку також зареєстрований відповідач [PERSON] , який з вересня 2017 року в ньому не проживає. ( а.с.8,9). Він добровільно забрав свої речі і виїхав в невідомому напрямку. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст.319,321,391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у зазначеному житловому будинку понад рік, добровільно залишив житлове приміщення і на даний час не зробив ніяких спроб для вселення в нього, зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що він є власником будинку в [ADDRESS] Сумського району. В даному будинку також зареєстровані його дружина та діти. Але його дочка [PERSON] з 2015 року за даною адресою не проживає. Залишаючись зареєстрованою у будинку позивача, відповідач завдає йому фінансові незручності, які полягають у збільшенні плати за комунальні послуги, неможливості отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з*явився від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена через оголошення на офіційній сторінці суду веб сайту «Судова влада України». Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з*явились, подали письмові заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, проти позову не заперечували. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Сумського району Сумської області , згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 10.11.1988 року ( а.с.5). У житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка з серпня 2011 року в ньому не проживає. ( а.с.6,7). Лише приїздила влітку 2015 року до батьків і проживала в [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст.319,321,391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у зазначеному житловому будинку понад рік, добровільно залишила житлове приміщення і на даний час не зробила ніяких спроб для вселення в нього, зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що він є власником житлового будинку в с.В.Сироватка, вул.. 8 Березня, 30 Сумського району. В даному будинку також зареєстрований його племінник [PERSON], як член сім*ї житла власника, але останній з 1994 року за даною адресою не проживає. Залишаючись зареєстрованим у будинку позивача, відповідач завдає йому фінансові незручності, які полягають у збільшенні плати за комунальні послуги, неможливості отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з*явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному сайті Судова влада України. Від представника третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечували. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою с.В.Сироватка,вул.. 8 Березня 30 Сумського району Сумської області , згідно свідоцтва про право на спадщину( а.с.8-11). У вказананому житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], але фактично не проживає там більше одного року, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням . Відповідно до довідки № 868 від 16.08.2018 року виданої [PERSON] сільською радою [PERSON] зареєстрований за адресою с.В.Сироватка, вул.. 8 Березня Сумського району, але фактично не проживає за місцем реєстрації з 1994 року( а.с.13). Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2ст.405 ЦК України,член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст.319,321,391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у зазначеному житловому будинку понад рік, добровільно залишив житлове приміщення і на даний час не зробив ніяких спроб для вселення в нього, зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що він є пайовиком майна колишньої СС «Україна», що підтверджується свідоцтвом (майновим сертифікатом) на суму 8\~989 грн. Відповідно до п.8 «Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів : -обєднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; -обєднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; -отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сімї і використати його на свій розсуд; -відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. СС «Україна» була реорганізована в ТОВ «Отинія» яка пізніше ліквідована на підставі ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2009 року по справі № Б-13/54 і виключена з ЄДРПУО . Відповідно до протоколу засідання комісії по врегулюванню загальних зборів пайовиків СС «Україна» від 11.08.2002 року, вартість конюшні 4084,00 гн., 1965 року вводу в експлуатацію , яка знаходиться в с. Глибоке. Згідно даного протоколу загальних зборів майно пайового фонду СС «Україна» підлягало виділенню в натурі на майнові сертифікати. Комісія по реформуванню і врегулюванню майнових відносин між пайовиками СС «Україна» на даний час саморозпустилась. Всі власники майнових паїв мають право отримати майно в натурі на підставі їх майнових сертифікатів. СС «Україна» та ТзОВ «Отинія» ліквідовані, комісія по реформуванню і врегулюванню майнових відносин між пайовиками СС «Україна» яка виділяла майно в натурі на майнові сертифікати -згідно протоколу №1 від 23.11.2009р. припинила свою роботу в звязку з цим належним відповідачем є Отинійська селищна рада яка є реєстратором майнових сертифікатів. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved