Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просив ухвалити рішення, яким поновити його на посаді вихователя у КЗ ЛОР «Львівський державний ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою ім. Героїв Крут» та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.09.2020 до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 5231,95 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що з 10.10.2016 працював на посаді вихователя у КЗ ЛОР «Львівський державний ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою ім. Героїв Крут». Згідно наказу від 21.09.2020 його звільнено з займаної посади за ніби-то порушення трудової дисципліни та встановлення незнання ним своїх посадових обов`язків, небажання їх вчити та відмову виконувати розпорядження начальника ліцею. Крім того, зазначалось про порушення ним норм етичної поведінки. Вважав такий наказ незаконним, оскільки викладені в ньому обставини не відповідають дійсності. Тому просив поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Частковим рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23.03.2021 вказаний позов в частині поновлення позивача на роботі задоволено. Скасовано наказ Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський державний ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою ім. Героїв Крут» № 119-ос від 21 вересня 2020 року «Про застосування стягнення за порушення трудової дисципліни». Поновлено [PERSON] на посаді вихователя Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський державний ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою ім. Героїв Крут». Стягнуто з Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський державний ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою ім. Героїв Крут» в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. При ухваленні такого рішення суд застосував правило, передбачене ч. 3 ст. 259 ЦПК України, а в частині вимоги про стягнення середнього заробітку продовжив розгляд справи, оскільки на той час у суду була відсутня інформація, необхідна для обчислення середнього заробітку. Після ухвалення рішення відповідач надав інформацію, необхідну для обчислення середнього заробітку і тому суд продовжив розгляд справи виключно в частині цієї вимоги. Оскільки розгляд справи в загальному проводився без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами, вимога про стягнення середнього заробітку також розглядається в такому самому порядку. Позиція суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення середнього заробітку підлягає до задоволення з огляду на таке. Фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи викладені у рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 23.03.2021. В межах вирішення питання про стягнення середнього заробітку на думку суду немає необхідності їх повторювати. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та застосовані ним норми права. Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, яким вважається період від дня незаконного звільнення до дня поновлення на роботі. Середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, установі, організації, менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. У справі яка розглядається позивач звільнений у вересні 2020, а відтак, базовими місяцями для обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є липень, серпень, 2020р. (далі базові місяці, базовий період). Згідно наданої відповідачем інформаційної довідки № 01-16/417 від 13.05.2021, у липні 2020р. позивач не відпрацював жодного дня, оскільки перебував у відпустці. Його заробітна плата за липень 2020 становила 8851,74 грн. та є виплатою, пов`язаною із відпусткою. У серпні 2020р. позивач відпрацював один день. Його заробітна плата становила 9209,30 грн., з яких: 248,46 грн. оклад; 74,54 грн. доплата за вислугу років; 49,69 грн. доплата за престиж професії; 2855,40 грн. відпускні; 5981,21 виплата згідно листків непрацездатності. Таким чином, у базовому періоді позивач фактично відпрацював 1 день. Цього достатньо для висновку, щоб вважати ці місяці базовими, оскільки можливість проведення розрахунку за попередні два місці в силу вимог п. 2 Порядку можливо лише у випадку, коли працівник взагалі не відпрацював жодного дня протягом двох місяців, які передують звільненню. Відповідно до пункту 8 зазначеного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які можуть бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Таким чином, базовою величиною для обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є середньоденна заробітна плата, яка обчислюється шляхом діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів. Пунктом 3 Порядку визначено перелік виплат, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати. Зокрема, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються, серед іншого, різного роду доплати і надбавки, в тому числі умови праці. Водночас, види виплат, які не враховуються при розрахунку середньої заробітної плати визначено у пункті 4 Порядку. За змістом цієї норми, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Таким чином, для розрахунку середньоденної заробітної плати слід відкинути суми відпускних за липень 2020р. в розмірі 8851,74 грн., відпускних за серпень в розмірі 2855,40 грн. та оплату у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю в розмірі 5981,21 грн. Як наслідок, до розрахунку слід включити лише такі види виплат як основний оклад в розмірі 248,46 грн., доплату за вислугу років в розмірі 49,69 грн., доплату за престиж професії в розмірі 49,69 грн., оскільки саме такого розміру позивач отримав заробітну плату за фактично відпрацьовані робочі дні у базовому періоді. Отже, загальний розмір заробітної плати за фактично відпрацьовані робочі дні протягом базового періоду становить 372,69 грн. (248,46+74,54+49,69 = 372,69). Враховуючи, що протягом базового періоду позивач фактично відпрацював 1 робочий день, середньоденна заробітна плата, яка обчислюється судом шляхом діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, становить 372,69 грн. (372,69 : 1 = 372,69). Відповідач не надав інформацію про норми тривалості робочого часу для працівників КЗ ЛОР «Львівський державний ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою ім. Героїв Крут» протягом базового періоду. Тому, береться до уваги інформація про норми тривалості робочого часу на 2020 рік відповідно до листа Міністерства соціальної політики України № 1133/0/206-19 від 29.07.2019. Згідно з цими даними, у липні 2020р. кількість робочих днів становить 23, у серпні 2020р. 20. Отже, середньомісячне число робочих днів в установі відповідача, яке обчислюється судом шляхом ділення на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці, становить 22 робочих дні ((23 + 20) : 2 = 21,5/заокруглено до 22/) Як уже зазначалось вище, у разі коли середня заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Відповідно, у справі яка розглядається розмір середньої заробітної плати становить 8199,18 грн. (372,69 * 22 = 8199,18). З моменту звільнення (24.09.2020) і по дату ухвалення рішення про поновлення позивача на роботі (23.03.2021) минуло 5 повних місяців (жовтень 2020р. лютий 2020р. включно). Відповідно, середній заробіток за цей період становить 40995,90 грн. (40995,90 * 5 = 40995,90). Крім того, після звільнення позивача у вересні 2020р. залишалось 4 робочих дні. Відповідно, середній заробіток за такий період становитиме 1490,76 грн. (372,69 * 4 = 1490,76). Також, станом на дату ухвалення рішення безпосередньо у березні 2021 (не включаючи саму дату ухвалення рішення) минуло 15 робочих днів (за виключенням 8 березня, яке відповідно до статті 73 КЗпП України вважається вихідним днем і у 2021 році згідно статті 67 КЗпП України переносився на 9 березня). Відповідно, середній заробіток за такий період становитиме 5590,35 грн. (372,69 * 15 = 5590,35). Оскільки звільнення було незаконним, що встановлено у рішенні суду від 23.03.2021, загалом, з моменту звільнення і по дату ухвалення такого рішення з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в загальному розмірі 48077,01 грн. (40995,90 + 1490,76 + 5590,35 = 48077,01). В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України дане рішення суду в межах виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць слід допустити до негайного виконання. Щодо судових витрат. У частковому рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 23.03.2021 суд вирішив питання про долю судових витрат виключно за позовною вимогою, яка вирішена таким рішенням, зазначивши при цьому, що питання про судові витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу будуть вирішені пізніше. Тому, суд вирішує дане питання у цьому рішенні. В силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.20). На підставі наведеного та

Outcome: approved