Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення донарахованих відсотків. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 квітня 2007 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір №19-07-И/10, відповідно до якого банком надано відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні кошти в сумі 89600 дол. США з оплатою 1,6 процентів річних. В забезпечення виконання зобов'язань, 04 квітня 2007 року укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за №6507. Відповідно до умов договору, іпотекодержателю передано в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 66,68 кв.м. Оскільки відповідач, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, систематично порушував умови виконання кредитного договору, 23 червня 2011 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовні вимоги банку про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором задоволено частково та стягнуто з відповідачів заборгованість в сумі 804 692,11 грн. за період дії договору відповідач здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а тому станом на 07.07.2014 року сума заборгованості по донарахованим відсоткам складає 2162580,61 грн. Позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором №19-07-И/10 від 04.04.2007 року у розмірі 2162580,61 грн., яка включає заборгованість по відсотках, заборгованість по щомісячній комісії та пеню. В судовому засіданні представник банку позов підтримала з наведених у ньому підстав, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечила повністю ,пояснила, що нею дійсно було укладено кредитний договір з позивачем та отримано грошові кошти. В подальшому в зв'язку з економічною нестабільністю в державі виникла заборгованість за кредитним договором, яка стягнута за рішенням суду. Іпотечне майно - трикімнатна квартира була відчужена в рахунок погашення заборгованості, однак повністю її не покрила. Вважає, що вимоги банку є необґрунтованими. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 квітня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір №19-07-И/10, згідно якого відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 89600,00 дол. США та сплатою 1,6% річних за кредитом з терміном повного його повернення до 03 квітня 2027 року. Виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором забезпечувалось іпотекою нерухомості - трикімнатною квартирою [ADDRESS], загальною площею 66,68 кв.м., що підтверджується іпотечним договором від 04 квітня 2007 року, укладеним між банком та [PERSON] Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2011 року з [PERSON] та [PERSON] стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 804 692 грн. 11 коп., що включає в себе: суму непогашеного кредиту 685 818,09 грн., заборгованість за відсотками 113 874,02 грн. та пеню - 5000 грн. при цьому, банком вимога про розірвання кредитного договору не заявлялась. За період дії кредитного договору позичальником здійснювались платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором: 55 000,00 дол. США з основної суми заборгованості та 750 дол. США - заборгованості по нарахованих відсотках. Тому, станом на 07.07.2014 року сума заборгованості за кредитним договором складає 2162580,61 грн., що складається із суми строкової заборгованості по відсотках у сумі 369 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 4349,78 грн., суми простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 32447,78 дол. США, що еквівалентно - 382381,03 грн., суми строкової заборгованості по щомісячній комісії у розмірі 859,71 грн., суми простроченої заборгованості по щомісячній комісії у розмірі 25620,43 грн., пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії у розмірі 1749369,66 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вищевказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам, укладеного між сторонами договору, відповідач порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлюється, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності тиких умов та вимог - відповідно зо звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ч.1 ЦК України встановлюється, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ч.1 п.1 ЦК України визначено сток (термін) виконання зобов'язання, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що кредитний договір, укладений сторонами 04 квітня 2007 року є чинним, заборгованість по ньому відповідачем в повному обсязі не погашена, суд вважає, що позов про стягнення з [PERSON] сум заборгованості по відсотках та щомісячній комісії заявлений правомірно, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Щодо вимоги про стягнення пені то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з п.6.1 укладеного сторонами кредитного договору в ньому визначено сплату відповідачем пені в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки, що згідно розрахунку позивача становить 1749369 грн. 66 коп. за період з 07.07.2013 року по 07.07.2014 року, тобто в кілька разів перевищує суму заборгованності за вказаним договором. Враховуючи співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, з врахуванням таких істотних обставин справи як майновий стан позичальника, вжиття останньою можливих заходів для виконання умов кредитного договору, відсутність істотних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язань, суд вважає за доцільне зменшити суму пені за прострочення сплати кредиту до 25000 грн. Вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: partial