Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2014 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, так як вони мають різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, позивач просить\~\~шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, примирення не бажає, наполягає на розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій заперечувала проти розірвання шлюбу, просила надати строк для примирення. В останнє судове засідання відповідач не зявилась, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що свідчить її особиста розписка, яка зберігається в матеріалах справи, а також шляхом направлення судових повісток. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2014 року, згідно актового запису про шлюб №1298, зробленого 11.11.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], згідно актового запису про народження №1190, зробленого 17.12.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, різні погляди на життя. Враховуючи,\~що подальше\~збереження шлюбу\~буде суперечити\~інтересам сторін\~та дитини,\~суд вважає\~доцільним розірвати\~шлюб,\~укладений між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved