Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 24 листопада 2010 року. Мотивує заяву тим, подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя, що стало причиною виникнення постійних сварок, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, шлюбні відносини між ними припинилися з липня 2014 року, з цього часу спільного господарства не ведуть, разом не проживають, оскільки відповідач виїхала на постійне місце проживання до Автономної Республіки Крим, подальше сумісне життя і збереження сім'ї та примирення між ними є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти постановлення рішення в заочному порядку. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач про день, місце та час розгляду справи повідомлялась через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Проте, в судове засідання відповідач не з'явилася. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.11.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 24 листопада 2010 року, актовий запис №2709, видане Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім»ї (а.с. 6). Від спільного життя подружжя дітей не має. Майновий спір між сторонами відсутній. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені влітку 2014 р., спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved