Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя після одруження поступово почало погіршуватися, на даний час між ними відсутнє розуміння, в них виявилися різні погляди на сімейне життя, що унеможливлює подальше існування сімї. Просить розірвати шлюб укладений з відповідачкою 12 серпня 2005 року, який зареєстрований виконкомом Міжрічанської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області актовий запис № 8. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити на проживання з відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав давши аналогічні пояснення до змісту позовної заяви категорично зазначивши, що примирення неможливо, в них постійні суперечки. Відповідачка в судовому засіданні фактично визнала позовні вимоги зазначивши зокрема, що причиною розлучення є матір позивача, яка втручається у їхнє життя, чоловік не забезпечує сімю. Суд, вислухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, давши їм правову оцінку приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що сторони 12 серпня 2005 року уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Міжрічанської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 8 (а.с.5). За час перебування у шлюбі у сторін 17 травня 2006 року народився син [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд визнав, що, між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного, немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сімя. Сторони не підтримують подружніх відносин уже тривалий час. Згідно ч.1 ст.24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. За ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. При таких обставинах, враховуючи категоричність заяв [PERSON], та визнання відповідачкою позовних вимог, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, малолітньої дитини, приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Спору, щодо проживання дитини, судом не встановлено, а тому малолітнього [PERSON] слід залишити на проживання з відповідачкою. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, суд стягує з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі наведеного, ст.24,54,55,56,110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved