Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок після смерті матері. Проте, постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. № 70/02-31 від 20.04.2021 їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що у позивачів відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок . Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином. У письмовій заяві від 01.06.2021 представник позивача просить справу розглядати без її участі та без участі позивача; позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 01.07.2021 на адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] в м.Бердичеві померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1600 (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] була матір`ю позивача, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.9). У відповідності до довідки Семенівської сільської ради №352 від 05.06.2020 згідно погосподарської книги №2 на 2016-2023 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 01-0083-1, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис №1600 від 16.12.2019 (а.с.14). Право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстроване (довідка Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації №431 від 16.01.2021, а.с.13). Позивач звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті матері. Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. № 70/02-31 від 20.04.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав через відсутність у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, врахувавши визнання позову відповідачем, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved