Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся\~ до суду з даним позовом до\~\~ПАТ\~ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» (далі ПАТ «МДЕЗ»), зазначивши, що з\~ 14.09.2000 року по 06.03.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, який не провів із ним повний розрахунок при звільненні. Раніше він звертався до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку, проте розрахунок з ним так і не був проведений, тому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 18.03.2015 року по день ухвалення рішення суду із розрахунку, що середня заробітна плата за один день складає 124,20 грн., як встановлено попередніми рішеннями суду. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення від 23.06.2015 року та 02.07.2015 року. Згідно із статтею 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.\~\~\~ Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з\~ 14.09.2000 року по 06.03.2014\~ року перебував у трудових відносинах\~\~в ПАТ Маріупольський дослідно-експериментальний завод», що встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 29.04.2014 року по справі № 263/2288/14-ц, яке набрало законної сили 23.05.2014 року по справі за позовом [PERSON] до ПАТ «МДЕЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, компенсації та відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з вимогами ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Наявність факту порушення трудового законодавства в частині невиплати позивачу заборгованості по заробітній платі вбачається з наданих суду копій заочних рішень Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 29.04.2014 р., від 21.10.2014 р., 17.03.2015 року, якими було стягнуто заборгованість по заробітній платі\~ та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні по 17.03.2015 р. Також, як встановлено в заочному рішенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17.03.2015 року по справі № 263/2066/15-ц по справі за позовом [PERSON] до ПАТ «МДЕЗ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, відкриті виконавчі провадження з примусового виконання зазначених рішень. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як зазначено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Суд, вважаючи обґрунтовану вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку із ним по заробітній платі при його звільненні, та задовольняючи позовні вимоги в цій частині, вирішує питання про розмір стягуваної суми, виходячи з наступного. Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні провадиться відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно з пунктом 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Рішенням Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 29.04.2014 р., яке набрало законної сили, встановлено, що середня заробітна плата позивача за один день складає 124,20 грн. на підставі відповідної довідки, наданої відповідачем. З ухвалення останнього рішення\~Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 17.03.2015 р. по день ухвалення даного рішення (з 18.03.2015 року по 15.07.2015 року) відповідно до розрахунку норми тривалості робочого часу на березень 2014 р.- липень 2015 р. минуло 80 робочих днів (10 днів березень 2015 року, 21 день квітень 2015 року, 18 днів травень 2015 року, 20 днів червень 2015 року, 11 днів липень 2015 року). Отже, сума середнього заробітку за період з часу затримки\~\~ розрахунку із позивачем при звільненні\~ за період з 18.03.2015 року по 15.07.2015 р. становить\~9936 грн. (80 днів х 124,20 грн.). Таким чином, суд встановив, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення суду складає\~9936 грн., який й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі\~\~243 грн. 60 коп., від сплати якого, відповідно до закону України «Про судовий збір», звільнений позивач.

Outcome: approved