Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи їх тим, що відповідач в порушення умови кредитного договору № б/н від 08.05.2008 р., укладеного між сторонами, відповідач допустив заборгованість за кредитом, яка станом на 27.05.2014 року становить 26231,86 грн. Оскільки відповідач порушує взяті на себе вказаним договором зобов'язання й не повертає заборгованість добровільно, позивач просить стягнути з нього заборгованість та судові витрати у справі на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву згідно якої позов не визнав, просив суд застосувати строк позовної давності та розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків. 08 травня 2008 року між позивачем, Банком та відповідачем як Позичальником підписано заяву № б/н про надання кредиту у сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячною комісією в розмірі 3,5 %. (а.с. 9) Пунктом 3.13. Договору визначено, що у випадку закінчення строку вкладу Клієнт не заявив Банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, який може продовжуватися неодноразово, без явки Клієнта в Банк( а.с. 11). Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороду Банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн., плюс 5% від суми позову. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на той же строк. З розрахунку заборгованості ( а.с.5-8) та виписки із карткового рахунку ( а.с.52-67), вбачається, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов договору щодо повернення кредитних коштів, по картковому рахунку №б/н від 08.05.2008 року утворилась заборгованість станом на 27.05.2014р. у розмірі 26231,86 грн., з яких: 2969,00 грн. - заборгованість за кредитом, 14187,53 грн. - заборгованість за користування кредитом, 7350,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 500.00 грн. штраф (фіксована частини), 1225,33 грн. штраф (процентна складова). Пунктом 9.3 розділу 9 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням настання умов, передбачених в п.п. 9.6, 9.7 Умов. Згідно п. 5.4 розділу 5 Правил користування платіжною карткою Строк погашення заборгованості за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого Мінімального обов'язкового платежу відбувається в наступному порядку: строк сплаті відсотків за кредитом - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця встановленого на платіжній картці ( у полі MONTH). (а.с. 15) Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Ухвалою суду від 04.07.2014 про відкриття провадження у справі сторонам роз'яснено відповідне право стосовно поновлення або застосування строку позовної давності. (а.с. 28) Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. Судом встановлено, що згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг строки і порядок погашення заборгованості за процентами по Кредиту за кредитною карткою наведений у п.5.4 частини 5 Умов, зокрема зазначено, що строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за місяць, що передує наступному, строк погашення Кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці. Також, судом встановлено, що строк і порядок погашення за Кредитом за платіжними картками з встановленим Мінімальним обов'язковим платежем наведений у Пам'ятці Клієнта. Платіжна картка та Пам'ятка клієнта жодною стороною справи суду не надана. Одночасно, з розрахунку заборгованості за договором та виписки з особистого рахунку відповідача судом встановлено, що за умовами договору відповідач зобов'язаний здійснювати сплату кредиту щомісячними платежами і щомісяця сплачувати проценти та комісію за користування кредитом. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Зазначена правова позиція викладена в постанові ВСУ від 19.03.2014 року за наслідками перегляду справи за позовом ПАТ «Родовід Банк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з виписки по особовому рахунку [PERSON], остання сплата за кредитним договором була 12.07.2008 року (а.с.53). Відтак, про порушене право на повернення кредиту позивач дізнався 31.07.2008 року загальний строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК України, обраховується з 31.07.2008 року по 31.07.2011 року, а з позовною заявою позивач звернувся 02.07.2014 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню оскільки сплив строк позовної давності в межах якого позивач мав право звернутися до суду з позовом до [PERSON] стосовно виконання умов договору від 08.05.2008 року.

Outcome: dismissed