Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 07 липня 2016 року, уточнивши яку просив суд скасувати арешт комплексу нежитлових споруд, що розташовані за адресою: Криворізький район, с. Широке, вул. Ленінського комсомолу, 18а, накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника №45316859 від 07 листопада 2014 року та відповідно до постанови про арешт майна боржника №45654005 від 11 грудня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він є єдиним власником майна у вигляді комплексу нежитлових споруд, що розташоване за адресою: Криворізький район, с. Широке , вул. Ленінського комсомолу, 18а. 09 липня 2013 року між ним та ТОВ «К-ПИВ-КОМ» укладений договір позики та іпотеки, згідно умов якого передбачено, що позикодавець у разі несплати суми позики позичальником має право задовольнити свої вимоги, здійснивши реєстрацію права власності щодо предмета іпотеки на своє імя. На підставі вказаних вимог до позивача перейшло право власності на спірне нерухоме майно. Однак, вже після цього, 12 листопада 2014 року відділом ДВС Криворізького районного управління юстиції в інтересах ТОВ «АМАКО Україна» накладено арешт на все майно, що належить ТОВ «К-ПІВ-КОМ». Крім того, 11 грудня 2014 року винесена ще одна постанова про арешт майна ТОВ «К-ПІВ-КОМ», до складу якого включений і належний позивачу комплекс нежитлових споруд. Єдиним можливим шляхом захисту своїх прав позивач вважає звернення до суду, оскільки від ВДВС Криворізького РУЮ він отримав фактичну відмову в задоволенні його прохання щодо зняття арешту на підставі ст.. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Представник позивача [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористався, надавши суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 44, 47). Представник відповідача - начальник Криворізького районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] також просила справу розглянути за її відсутності на розсуд суду (а.с. 53). Згідно письмових пояснень вказала, що в період з 07.11.2014 року по 24.06.2016 року на виконанні відділу перебували виконавчі провадження №45316859 та №45654005 про стягнення з ТОВ «К-ПИВ-КОМ» на користь ТОВ «АМАКО Україна» суми боргу, в рамках яких 07 листопада 2014 року та 11 грудня 2014 року відповідно винесені постанови про арешт майна боржника та заборону його відчуження. Вказані виконавчі провадження 24.06.2016 року повернуті стягувану ТОВ «АМАКО Україна» без виконання відповідно до вимог п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». В той же час, відповідно до вимог ст. 50 цього Закону, арешт майна з боржника ТОВ «К-ПИВ-КОМ» не знятий, оскільки виконавчі документи не виконані та кошти не стягнуті з боржника та користь стягувача. За адресою місцезнаходження третьої особи ТОВ «К-ПИВ-КОМ» судом надіслані судові повістки з викликом, які повернулися на адресу суду із довідкою поштового відділення про відсутність організації за вказаною адресою (а.с. 51,52), а отже на підставі ч.5 ст. 74 ЦПК третя особа вважається належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних законних підстав. Судом встановлено, що 9 липня 2013 року між ТОВ «К-ПІВ-КОМ», як позичальником та іпотекодавцем, та [PERSON] як позикодавцем та іпотекодержателем, укладений договір позики та іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі №1184 (а.с. 7-9). Згідно умов цього договору позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти в розмірі 250 000 грн. на умовах строкового повернення. З метою забезпечення виконання зобовязання ТОВ «К-ПИВ-КОМ» передав в іпотеку [PERSON] належне йому на праві власності нерухоме майно у вигляді комплексу нежитлових споруд, що знаходиться в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, вул.. Ленінського комсомолу, 18а, який сторони оцінили в 250 000 грн. (п. 6-9 договору). Відповідно до ч.7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Державна реєстрація іпотеки за вказаним договором позики та іпотеки здійснена 09 липня 2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], що вбачається з договору та з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 5-6). В той же день 09 липня 2013 року, згідно вищевказаної інформаційної довідки, приватним нотаріусом на іпотечне нерухоме майно накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно за № 1579798. Отже, з моменту державної реєстрації Іпотеки, тобто з 09 липня 2013 року у [PERSON] як іпотекодержателя виникло право іпотеки відповідно до ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку», й відповідно право звернення на предмет іпотеки у разі невиконання зобовязання, забезпеченого нею згідно ч.1 ст. 589 ЦК України, ст.12 Закону України «Про іпотеку». Умовами договору передбачено, що Позикодавець у разі невиконання зобовязання за договором позики Позичальником має право задовольнити свої вимоги шляхом передачі права власності на предмет іпотеки, що є підставою для реєстрації права власності (п. 18-20 договору). Позивач виконав процедуру, передбачену договором позики та іпотеки від 9 липня 2013 року щодо переходу права власності на іпотечне майно (а.с. 10-11) та 02 липня 2015 року зареєстрував право власності на комплекс нежитлових споруд, що розташований за адресою: Дніпропетровська область Криворізький район, с Широке, вул.. Ленінського Комсомолу, 18а, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №40038029, виданий Реєстраційною службою Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 3-4). Отже, позивач [PERSON] є власником вказаного нерухомого майна. 07 листопада 2014 року на підставі наказу №904/6526 від 13.10.2014, виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «К-ПИВ-КОМ» на користь ТОВ «АМАКО Україна» суми боргу, начальником органу державної виконавчої служби Криворізького управління юстиції відкрите виконавче провадження ВП №45316859, в рамках якого 07 листопада 2014 року начальником відділу ДВС Криворізького районного управління юстиції винесена постанова про арешт всього майна ТОВ «К-ПИВ-КОМ» та заборону на його відчуження (а.с. 39,40) . Крім того, 03 грудня 2014 року на підставі наказу №904/6524 від 07.11.2014, виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «К-ПИВ-КОМ» на користь ТОВ «АМАКО Україна» суми боргу, начальником органу державної виконавчої служби Криворізького управління юстиції відкрите виконавче провадження ВП №45654005 та 11 грудня 2014 року начальником відділу ДВС Криворізького районного управління юстиції винесена постанова про арешт всього майна ТОВ «К-ПИВ-КОМ» та заборону на його відчуження (а.с. 41,42). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 33-38) державна реєстрація обтяження арешту нерухомого майна на підставі вищевказаних постанов начальника ВДВС Криворізького РУЮ здійснена 12 листопада 2014 року та 17 грудня 2014 року відповідно. До кола майна, на яке накладено арешт постановами ДВС, включено і нерухоме майно у вигляді комплексу нежитлових споруд, що знаходиться в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, вул.. Ленінського комсомолу, 18а. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.7 ст.319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, для забезпечення реального виконання рішення суду застосовується арешт майна боржника, який може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно ст.50 цього Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім повернення виконавчого документа), арешт, накладений на майно боржника, знімається. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено частиною 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин. Як встановлено судом, позивач [PERSON] правомірно набув право власності на нерухоме майно у вигляді комплексу нежитлових споруд, що знаходиться в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, вул.. Ленінського комсомолу, 18а, в той час як виконавчі провадження, в рамках яких накладено арешт на вказане майно фактично є незакінченими, оскільки за інформацією відповідача виконавчі документи повернуто стягувачу ТОВ «АМАКО Україна» на підставі п.7 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, що виключає можливість зняття арешту з майна [PERSON] в досудовому порядку, у звязку з чим на підставі ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» такий арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги, що накладений арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON] перешкоджає позивачу вільно ним користуватись та розпоряджатись, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість предявлених ним позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом зняття арешту з комплексу нежитлових споруд, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Широке, вул.. Ленінського комсомолу, 18а, накладеного відповідно до постанов відділу ДВС Криворізького РУЮ у Дніпропетровській області від 07 листопада 2014 року № 45316859 та від 11 грудня 2014 року №45654005.

Outcome: approved