Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій зазначає, що з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Згідно договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП завдані збитки. Відповідач ухилився від виконаня умов договору страхування, не повідомив страховика про страховий випадок у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача виплечену ним суму в порядку регресу, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи повыдомлявся належним чином. Заяв, клопотань суду не надав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2013 року близько 14 год. 00 хв. в м. Українка по вул. Київська, 5, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] та допустив зіткнення з автомобілем «HONDA», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 22.07.2013 року відповідача визнано винною у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення, оскільки він порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративних матеріалів, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні саме відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілю «HONDA», державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується розрахунком, актом та іншими матеріалами. На виконання укладеного з відповідачем договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу АЕ/1714120, на підставі страхового акту згідно ст.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було здійснено страхове відшкодування та 26 грудня 2013 року виплачено потерпілому суму понесених збитків в розмірі 3669 грн. 80, що підтверджується полісом, страховим актом, платіжним дорученням, бухгалтерською відомістю. Відповідач ухилився від виконання умов договору страхування, не повідомив страховика про страховий випадок у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи викладене, суд вважає правомірним звернення позивача із вказаним позовом, оскільки вимоги позову ґрунтуються на законі та узгоджуються із наявними у справі доказами. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: approved