Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], третя особа : [PERSON] про визнання незаконним державного акту на право приватної власності на землю та визнання незаконним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі та земельної ділянки. Позовні вимоги вмотивовано тим, що 06.02.2004 року було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі згідно якого [PERSON] (продавець), що мешкає за адресою с.Бороняво, вул.Центральна,31 Хустського району продав, а [PERSON] (покупець) , що мешкає в м.Хуст, вул.І.Франка,50 «а» купив приміщення авто гаража, розташованого в с.Бороняво по вул.Колгоспній,40 площею 607 кв.м та земельну ділянку площею 0,526 га. Згідно вказаного договору приміщення автогаража та земельна ділянка на час укладення договору належали [PERSON] згідно свідоцтва про право власності за №4 виданого 12 березня 2003 року Боронявською сільською радою на підставі рішення вказаної сільради від 26.02.2003 р. та згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія РЗ № 184627 виданого 26 червня 2003 р. на підставі розпорядження № 763 голови Хустської РДА від 29 грудня 2002 р. До оформлення вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] користувався вказаною земельною ділянкою на умовах оренди без зміни цільового призначення, а сама вказана земельна ділянка перебувала у колективній власності СВК «Бороняво». Восени 2013 року СВК «Бороняво» Хустського району стало відомо про те, що 6 червня 2013 року Хустським районним судом винесено постанову по кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст.367 КК України. Органом досудового слідства [PERSON] обвинувачувався в тому, що він перебуваючи на посаді заступника начальника Хустського районного відділу земельних ресурсів будучи державним службовцем 12 рангу, в обов»язки якого входило підготовка проектів документів відділу та райдержадміністрації з профільних питань, здійснення заходів по реформуванню земельних відносин, а також виконання обов»язків начальника відділу в період його відсутності, в тому числі перевірка і посвідчення достовірності відомостей техдокументації та бланку Державного акту, в липні 2003 року неналежно виконуючи свої службові обовязки через несумлінне ставлення до них, не перевіривши в матеріалах технічного звіту угоди із сільськогосподарським виробничим кооперативом «Бороняво» як власником земельної ділянки щодо набуття останнім права власності завірив власним підписом та печаткою Державний акт серії РЗ №184627 від 26.06.2003 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 526 га в с .Бороняво вул. Колгоспна, 40 гр.[PERSON] для обслуговування автогаражу. Крім того, в порушення п.п.2.3,2.4 «Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель», затвердженого Наказом № 174 від 02.07.2003 року, яким визначено новий порядок оформлення технічної документації для виготовлення Державного акту, а також п.1.10 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №135 від 23.05.2003 року згідно з яким реєстрація земельних ділянок з 01.07.2003 року здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» [PERSON] неналежно виконуючи свої службові обовязки, без проведення державної землевпорядної експертизи та без реєстрації державним підприємством « Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельних ресурсах » від імені начальника відділу земельних ресурсів завірив власним підписом та печаткою достовірність даних, відображених у технічному звіті виготовлення проекту інвентаризації на земельну ділянку, яка передається безкоштовно у приватну власність для обслуговування будівлі автогаражу та Державному акті серії Р3 від 26.06.2003 року на право приватної власності гр.[PERSON]., внаслідок чого йому незаконно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,526 га вартість якої складає 47813 грн. , яка вибула з колективної власності СВК «Бороняво», чим заподіяно інтересам підприємства шкоди на зазначену суму, що потягло тяжкі наслідки. Під час досудового слідства було проведено почеркознавчу експертизу, згідно висновку якої розпорядження №763 за підписом голови Хустської РДА від 29.12.2002 року визнано підробленим, тобто фіктивним. Факт підроблення вказаного розпорядження, а відповідно і державного акту на землю серія Р3№184627 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,526 га в с.Бороняов Хустського району по вул.Колгоспній,40 за [PERSON] для обслуговування авто гаража, на підставі якого [PERSON] в подальшому здійснив продаж нежитлової будівлі-приміщення авто гаража та земельної ділянки площею 0,526 га стверджується дослідженим в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи та постановою Хустського районного суду про закриття вказаної кримінальної справи №713/20/12. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ст.152 ЗК України передбачає, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; визнання угоди недійсною;визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Органом досудового слідства по кримінальній справі стосовно [PERSON] доведено, що державний акт серія Р3 №184627 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,526 га в с.Бороняво Хустського району по вул.Колгоспній,40 виготовлений з порушенням вимог закону, а тому є незаконним і відповідно таким, що не може породжувати на цій підставі законні угоди. В судовому засіданні було встановлено, що Хустським районним відділом земельних ресурсів у квітні 2003 року на звернення [PERSON] про виготовлення державного акту на землю та передачі йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,526 га в с.Бороняво Хустського району по вул.Колгоспній, 40 автогаража було відмовлено. Однак ним було надано наявні в нього документи відповідачу [PERSON], який в подальшому через [PERSON] виготовив незаконно державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,526 га в с.Бороняво Хустського району по вул.Колгоспній,40. Наведене встановлено як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні. Постановою Хустського районного суду від 06.06.2013 року кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.367 ч.2 провадженням закрито у зв»язку із закінченням строків давності, передбачених для притягнення до кримінальної відповідальності. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Окрім цього відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, що мають істотне значення (в даному випадку було вчинено злочин [PERSON] не без відома та незаконних дій [PERSON], що встановлено слідством та судом), такий правочин визнається судом недійсним. На підставі наведеного представник позивача просить суд визнати незаконним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №184627 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,526 га в с.Бороняво Хустського району по вул.Колгоспній, а також визнати незаконним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06.02.2004 року, а саме: приміщення авто гаража, розташованого в с.Бороняво по вул.Колгоспній,40, площею 607 кв.м. та земельної ділянки площею 0,526 га, укладений між [PERSON], що мешкає за адресою Закарпатська обл.., Хустський район, с.Бороняво, вул.Центральна,31 та [PERSON], що мешкає в м.Хуст, Закарпатської області, вул. І.Франка, 50 «а». Представник позивача [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав з наведених в заяві підстав, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги заперечив, просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, і представником позивача в судовому засіданні доведено обґрунтованість позовних вимог, що ставляться ним у даній справі. В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2004 року було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі згідно якого [PERSON] (продавець), що мешкає за адресою с.Бороняво, вул.Центральна,31 Хустського району продав, а [PERSON] (покупець) , що мешкає в м.Хуст, вул.І.Франка,50 «а» купив приміщення авто гаража, розташованого в с.Бороняво по вул.Колгоспній,40 площею 607 кв.м та земельну ділянку площею 0,526 га. Згідно вказаного договору приміщення автогаража та земельна ділянка на час укладення договору належали [PERSON] згідно свідоцтва про право власності за №4 виданого 12 березня 2003 року Боронявською сільською радою на підставі рішення вказаної сільради від 26.02.2003 р. та згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія РЗ № 184627 виданого 26 червня 2003 р. на підставі розпорядження № 763 голови Хустської РДА від 29 грудня 2002 р. До оформлення вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] користувався вказаною земельною ділянкою на умовах оренди без зміни цільового призначення, а сама вказана земельна ділянка перебувала у колективній власності СВК «Бороняво». 6 червня 2013 року Хустським районним судом винесено постанову по кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст.367 КК України Органом досудового слідства [PERSON] обвинувачувався в тому, що він перебуваючи на посаді заступника начальника Хустського районного відділу земельних ресурсів будучи державним службовцем 12 рангу, в обов»язки якого входило підготовка проектів документів відділу та райдержадміністрації з профільних питань, здійснення заходів по реформуванню земельних відносин, а також виконання обов»язків начальника відділу в період його відсутності, в тому числі перевірка і посвідчення достовірності відомостей техдокументації та бланку Державного акту, в липні 2003 року неналежно виконуючи свої службові обовязки через несумлінне ставлення до них, не перевіривши в матеріалах технічного звіту угоди із сільськогосподарським виробничим кооперативом «Бороняво» як власником земельної ділянки щодо набуття останнім права власності завірив власним підписом та печаткою Державний акт серії РЗ №184627 від 26.06.2003 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 526 га в с .Бороняво вул. Колгоспна, 40 гр.[PERSON] для обслуговування автогаражу. Крім того, в порушення п.п.2.3,2.4 «Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель», затвердженого Наказом № 174 від 02.07.2003 року, яким визначено новий порядок оформлення технічної документації для виготовлення Державного акту, а також п.1.10 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №135 від 23.05.2003 року згідно з яким реєстрація земельних ділянок з 01.07.2003 року здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» [PERSON] неналежно виконуючи свої службові обовязки, без проведення державної землевпорядної експертизи та без реєстрації державним підприємством « Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельних ресурсах » від імені начальника відділу земельних ресурсів завірив власним підписом та печаткою достовірність даних, відображених у технічному звіті виготовлення проекту інвентаризації на земельну ділянку, яка передається безкоштовно у приватну власність для обслуговування будівлі автогаражу та Державному акті серії Р3 від 26.06.2003 року на право приватної власності гр.[PERSON]., внаслідок чого йому незаконно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,526 га вартість якої складає 47813 грн. , яка вибула з колективної власності СВК «Бороняво», чим заподіяно інтересам підприємства шкоди на зазначену суму, що потягло тяжкі наслідки. Дії підсудного [PERSON] суд кваліфікував за ст.367 ч.2 КК України. Постановою Хустського районного суду від 06.06.2013 року, яка набрала законної сили, кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.367 ч.2 провадженням закрито у зв»язку із закінченням строків давності, передбачених для притягнення до кримінальної відповідальності. Органом досудового слідства по кримінальній справі стосовно [PERSON] доведено, що державний акт серія Р3 №184627 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,526 га в с.Бороняво Хустського району по вул.Колгоспній,40 виготовлений з порушенням вимог закону, а тому є незаконним і відповідно таким, що не може породжувати на цій підставі законні угоди. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 393 Цивільного кодексу , власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення такий правочин визнається судом недійсним. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ст.152 ЗК України передбачає, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав;відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. З огляду на вище наведене суд робить висновки про обґрунтованість та правомірність вимог позивача, щодо його порушених прав, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обємі.

Outcome: approved