Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить зняти арешт з автомобіля «RENAUL KANGOO», реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], обєм двигуна 1.5,колір білий, а також визначити за ним право власності на вищевказаний автомобіль. В підготовче судове засідання позивач подав письмове клопотання про зменшення позовних вимог і їх уточнення, в якому просить зняти арешт з вищевказаного автомобіля. Вказує, що 13.09.2013 р. він придбав вищевказаний транспортний засіб у гр.[PERSON],заплативши йому 87923 грн. В звязку з тим,що були відсутні кошти на нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу даного автомобіля, гр.[PERSON] того ж дня видав йому на імя [PERSON] та [PERSON] довіреність на право користування,розпорядження вказаним автомобілем. Відповідно вважає,що відбувся факт укладення договору купівлі-продажу між ним та продацем. В травні 2017 року він намагався переоформити вищевказаний автомобіль в Територіальному сервісному центрі 2643 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, де йому стало відомо що ухвалою Коломийського міськрайонного суду у справі №346/1727/15-ц було накладено арешт на даний автомобіль. Оскільки продавець автомобіля гр.[PERSON] помер 8.02.2014 року, а він набув вищевказаний автомобіль на законних підставах, просить суд задовольнити його позовну заяву в повному обсязі. В судове засідання позивач подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та повернути частину сплаченого судового збору враховуючи клопотання про зміну позовних вимог. Треті особи на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] подали в судове засідання письмові клопотання про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату,час і місце слухання справи були належним чином повідомлені. Суд, розглянувши клопотання представника позивача, третіх осіб на стороні позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні,13 вересня 2013 року позивач [PERSON] придбав у гр.[PERSON] транспортний засіб марки «RENAUL KANGOO», реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], обєм двигуна 1.5,колір білий. Того ж дня продавець оформив у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] довіреність на право керування та розпорядження автомобілем ,яка зареєстрована в реєстрі за №853 строком до 13.09.2018 року (а.с.5,6). Автомобіль є застрахованим,про що свідчать копії полісів обовязкового страхування,долучені до матеріалів справи (а.с.7,8). \~ \~ \~ \~В травні 2017 року позивач намагався переоформити вищевказаний автомобіль в Територіальному сервісному центрі 2643 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, де йому стало відомо що ухвалою Коломийського міськрайонного суду у справі №346/1727/15-ц було накладено арешт на даний автомобіль, в звязку з невиконанням гр.[PERSON] грошового зобовязання,про що свідчить копія ВП-спецрозділу, яка додана до матеріалів справи (а.с.15). В подальшому постановою про закінчення виконавчого провадження від 3.04.2017 року виконавче провадження за вищевказаною ухвалою суду було закінчено виконанням, заходи забезпечення позову в частині арешту на автомобіль було скасовано відповідною постановою виконавчої служби від 3.04.2017 року (а.с.16). Однак, як свідчить лист відповідь від Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, територіального сервісного центру №2643, арешт на автомобіль не скасовано (а.с.21). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть гр.[PERSON],який був продавцем вищезазначеного автомобіля, помер 8 лютого 2014 року (а.с.13). \~ \~ \~ \~ \~ \~ У\~відповідності до\~ст.ст.316,317\~ ЦК\~України правом\~власності є\~право особи\~на річ\~(майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,\~незалежно від\~волі інших\~осіб.\~Власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном,на\~зміст права\~власності не\~впливають місце\~проживання власника\~та місцезнаходження\~майна.\~Згідно ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.ст.386,387 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст.208 ч.3 ЦК України правочини, що укладаються між фізичними особами на суму, що є більше 20 неоподатковуваних мінімумів , повинні бути укладені в письмовій формі. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України ,якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Як вбачається з матеріалів справи договір між позивачем та відповідачем не був нотаріально посвідчений та спірний автомобіль не було знято з обліку ДАІ. Крім цього, у відповідності до ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; повинні бути укладені в письмовій формі. Такого договору не було укладено. У відповідності до розяснення ВССУ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», яке є обовязковим для судів при вирішенні аналогічних справ, судами повинно бути перевірено і враховано та обставина, що в деяких випадках письмові угоди укладаються з метою уникнення відповідальності за кредитними та іншими борговими зобовязаннями, а на підставі частини другої статті 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. У відповідності до правової позиції Верховного суду по справі №640/7052/16-ц від 15.02.2018р., видача розписки та довіреності на володіння, користування та розпорядження автомобілем без належного укладення договору купівлі-продажу не вважається укладеним договором та не є підставою для набуття права власності. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Продаж транспортного\~засобу,\~що має\~ідентифікаційний номер,\~передбачає відповідне\~оформлення договору\~купівлі-продажу\~цього транспортного\~засобу,\~зняття його\~з обліку,\~отримання свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~(технічний\~паспорт).\~Аналіз нормст.ст.\~244,\~237,\~655\~ЦК України свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. У відповідності до ст.411 ч.5 ЦПК України в ред.2017 р. висновки суду касаційної інстанції є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. Що стосується основної вимоги позивача щодо зобовязання відповідача зняти арешт з автомобіля «RENAUL KANGOO», реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], обєм двигуна 1.5,колір білий, то суд вважає, що дану вимогу слід задовольнити, оскільки позивачем набуто транспортний засіб на підставах, що не заборонені законом, ним було сплачено грошові кошти за придбання транспортного засобу, в нього наявний оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, комплект ключів від нього та відсутні будь-які претензії зі сторони власника транспортного засобу, який добровільно передав його особі, в якої позивач придбав транспортний засіб, крім того, відсутні докази вважати, що транспортний засіб знаходиться в розшуку чи під будь-якою забороною відчуження, з наявністю будь-яких арештів на нього. Крім цього, суд бере до уваги клопотання позивача по частковому поверненню судового збору, оскільки до підготовчого судового засідання позивач зменшив позовні вимоги,залишивши одну вимогу щодо зняття арешту з спірного автомобіля. На підставі наведеного та ст.ст.208 ч.3, 220 , 316,317,319,321 ЦК України, пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», розяснення ВССУ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» , правової позиції Верховного Суду по справі №640/7052/16-ц від 15.02.2018р. , та

Outcome: approved