Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 14.02.2014року між ним та відповідачем по справі був укладений кредитний договір №R53113528621 за умовами якого позивач надає відповідачу кредит в сумі 50 000грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 14.02.2017року. Однак, відповідач не виконав свої зобов'язання перед кредитором, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 58 546грн.79коп, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, та сплачений позивачем судовий збір в сумі 585грн.47коп. В судове засідання представник позивача не з»явився, направив суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав суду заяву в якій зазначив , що позовні вимоги визнає частково, заперечивши нраховану суму пені та комісії. Відповідач визнав суму боргу - 50833,57 грн. та просив проводити розгляд даної справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.02.2014року був укладений кредитний договір № R53113528621, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 50 000грн., строком використання до 14.02.2017року зі щомісячною сплатою процентів за корсиування кредитом у розмірі 7,5 % річних. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів № [NUMBER]. Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Згідно з п.п.7.3.3.1. Правил, відповідач зобов»язаний повернути отриманий кредит, сплатити нараховані процентита щомісячну комісійну винагороду у повному обсязі, виконувати інші зобов»язання в порядку та в строки, встановлені договором. Відповідно до п.7.3.2.1. зазначених правил, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку передбачених договором або чиним законодавством України, зокрема невиконання зобов»язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо. Згідно п.5.1. договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день порушення виконання зобов»язань , включаючи день погашення. Внаслідок невиконання боржником своїх кредитних зобов'язань, станом на 15.01.2015року позивач нарахував заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 58 546грн. 79коп., з яких: 43953,41грн.- поточна заборгованість за кредитом; 2272,41коп.- заборгованість за простроченим кредитом; 90,64грн.- інфляційні витрати; 10,90грн.- 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; 1810,16грн.- сума простроченої заборгованості за відсотками; 135грн.-інфляційні витрати; 12,66грн.- 3% річних нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення відсотків; 535,16грн.- сума заборгованості за відсотками за період з 14.05.2014року по 15.01.2015року; 5070грн.- сума простроченої заборгованості по сплаті комісії; 1690грн.- сума поточної заборгованості по сплаті комісії; 1922,38грн.- сума пені в розмірі 0,5% за кожен день прострочення сплати комісії; 1044, 07грн.- пеня нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою відсотків та кредиту в розмірі 0, 5% за кожен день прострочення платежу. Суду надано розрахунок суми боргу (а.с.6-9) з якого вбачається, що позивач нарахував інфляційні витрати та 3% відсотки річних. Задовольнячи позов частково, суд виходив з наступного. Так, за ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 р.за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України при вирішенні даного позову, так як позивачем не надано підтвердження того, що направлялися повідомлення відповідачу про існуючу заборгованість та пропозицію її погасити достроково, збитки позивачу не завдані, відповідач не заперечує дострокове стягнення кроедитних коштів, але заперечує нараховані додаткові відсотки (3%), інфляційні витрати та розмір неустойки (штраф і пеня). Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов»язання, а сааме : боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В данному випадку, встановленим є те, що кредитні кошти відповідачем отримані під 7,5 % річних, тобто, розмір відсотків визначені договором, а тому вести мову про стягнення ще 3 % річних є необгрентованим. Також, є безпідставним подвійне стянення суми неустойки та неправомірне нарахування відсотків на відсотки. Крім того, суд звертає увагу, що позивач ставить питання про стягнення пені за кожен день прострочення сплати комісії та розраховує пеню ще й за несвоєчасну сплату процентів і кредиту за кожен день прострочення. Суд вважає, що збитки в розумінні ст.16 ЦК України, позивачу не завдані, оскільки позивач ставить питання про дострокове повернення кредиту. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, не стягувати суму пені та не враховувати нараховані позивачем інфляційні витрати, 3% річних. Отже, з відповідача підлягає стягненню 43953грн. 41 коп. - поточна заборгованість за кредитом, 2272 грн. 41 коп. - заборгованість за простроченим кредитом, 1810 грн.16 коп. - сума простроченої заборгованості за відсотками, 535 грн.16 коп. - сума заборговансоіт за відсотками за період з 14.05.2014 року по 15.01.2015 року, 5070 - сума простроченої заборгованості по сплаті комісії, 17690 грн - сума поточної заборгованості по сплаті комісії, всього : 55331,14 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судових витрат по справі, що складаються з сплачених коштів судового збору, пропорційно до розміру задоволених вимог 554 грн.

Outcome: partial