Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що згідно договору б/н від 18.01.2008 відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складають Договір між сторонами. На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 20.01.2015 виникла заборгованість загальною сумою 16880,05 грн., яка складається з наступного: 1365,68 грн. - заборгованість за кредитом; 5988,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8246,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 780,00 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 16880,05 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на повторний заочний розгляд справи та вимоги ч. 4 ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у заочному порядку, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України з ухваленням повторного заочного рішення (ч.3 ст.232 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.526, 527, 530 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти у встановлений цим договором строк. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.01.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку (а.с.15-29). Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9-14), у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складається з наступного: 1365,68 грн. - заборгованість за кредитом; 5988,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8246,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. За таких обставин суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов'язань, покладених на нього кредитним договором, вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, а тому стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають вказані суми заборгованості. Також банком відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховані штрафи за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 780,00 грн. - штраф (процентна складова). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 ЦК України). Вирішуючи питання, викладені відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, то суд виходить з наступного. Посилання відповідача на його необізнаність про наявність даної цивільної справи, не направлення судом повісток та не отримання їх відповідачем спростовується матеріалами справи, відповідно до яких ухвала про відкриття провадження від 27.05.2015 (судове засідання призначено на 05.06.2015) та матеріали цивільного позову отримані дружиною відповідача 30.05.2015 (а.с.49); на номер телефону, вказаний в анкеті при укладенні кредиту (а.с.15), спрямована смс-повістка про виклик до суду на 05.06.2015, доставлено 27.05.2015 (а.с.44); смс-повістка про виклик в наступне судове засідання (22.06.2015) доставлена 08.06.2015 (а.с.51); судова повістка, спрямована поштою, про виклик на 22.06.2015, вручена відповідачу 13.06.2015 (а.с.53). Таким чином, судові виклики здійснено в межах строку, визначеного ч.4 ст.74 ЦПК України та в порядку, визначеному ч.3 ст.76 ЦПК України. Заперечуючи конкретність і зрозумілість наданого банком розрахунку та відсутність графи про сплату ним кредиту, відповідач не надав суду іншого розрахунку чи будь-яких документів на спростування вимог позивача. Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказуючи на протиправність нарахування пені, відповідачем залишено поза увагою, що у даному позові вимогу про стягнення пені не заявлено. Щодо відсутності можливості заявити клопотання про застосування позовної давності, суд звертає увагу, що відповідач просив скасувати заочне рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначити справу до нового розгляду в загальному порядку, при цьому, під час нового судового розгляду належним чином повідомлений відповідач (а.с.69, 71, 74, 76, 85, 92) в судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву про застосування позовної давності до виниклих правовідносин не надав, що позбавляє суд можливості вирішувати дане питання з огляду на диспозитивність цивільного процесу (ст..11 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за зазначеним кредитним договором загальною сумою 16880,05 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 243,60 грн., сплаченого згідно платіжного доручення від 22.01.2015 (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved