Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій з урахуванням уточнень просить розірвати договір індивідуального номеру замовлення №DA 00057 та додаткову угоду №1 до договору від 27.10.2018 року, укладені між ФОП [PERSON] та [PERSON]; стягнути з ФОП [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 23951 грн., неустойку в сумі 2418 грн., витрати по наданню правової допомоги 1500 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.10.2018 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір №DA 00057 та додаткову угоду №1 до договору на виготовлення та встановлення восьми пластикових вікон загальною вартістю 23951 грн. Оскільки таких коштів у нього на час укладення договору не було в наявності, [PERSON] запропонував йому взяти кредит на цю суму в АТ «Акцент-Банк» міста Харкова, що він і зробив. В цей же день сума 23951 грн. була перерахована на рахунок відповідача. Відповідно до п.3.2 договору відповідач зобов'язаний був виготовити та встановити вікна протягом 21 робочого дня, тобто до 26.11.2018 року, але до цього часу вікна не були доставлені та встановлені. Він звертався до відповідача з проханням (претензією) повернути йому кошти, але відповідач відмовився, пообіцявши виготовити та встановити вікна. В подальшому на його телефонні дзвінки відповідач не реагував, умови договору не виконав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, його інтереси представляє адвокат [PERSON], яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, уточнені позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.10.2018 року між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір №DA 00057 та додаткову угоду №1 до договору, згідно умов яких відповідач зобовязується організувати роботу по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій загальною площею 11,88 кв.м. протягом 21 робочого дня, а позивач оплатити та прийняти готові вироби, вартість яких складає 23951 грн. (а.с.11,12). 27.10.2018 року позивачем укладено споживчий кредитний договір з АТ «Акцент-Банк» міста Харкова, відповідно до умов якого кредит надається позичальнику з метою оплати товару металопластикових конструкцій шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] В цей же день грошові кошти в розмірі 23951 грн. були перераховані на рахунок відповідача (а.с. 13,14). В звязку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач 01.11.2018 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору від 27.10.2018 року, на що останнім надано відмову в звязку з відсутністю підстав для розірвання договору. Також зазначено, що оплата за виконання робіт по виготовленню\~та передачі\~у власність\~ПВХ конструкцій\~позивачем здійснена\~27.10.2018\~року,\~в звязку\~з чим\~виконавець виконає\~свої зобовязання\~за договором\~до 26.11.2018\~року(а.с.18). Згідно акту від 03.12.2018 року, станом на дату складання акту у будинку за місцем мешкання позивача за адресою: Харківська обл., Лозівський район, смт.Краснопавлівка, вул.Луначарського, буд.15 металопластикові вікна відсутні (а.с.17). Відповідно до ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів. В силу вимог ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до\~ч.1\~ст.651\~ЦК України\~зміна або\~розірвання договору\~допускається лише\~за згодою\~сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Договір може\~бути змінено\~або розірвано\~за рішенням\~суду на\~вимогу однієї\~із сторін\~у разі\~істотного порушення\~договору другою\~стороною та\~в інших\~випадках,\~встановлених договором\~або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд зазначає, що згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ч.1 ст.530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦK України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст.10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не виконав умови договору в строк, встановлений договором, він, відповідно до умов ст. 612 ЦК України, є таким, що прострочив виконання зобовязання; відповідачем не доведено, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання умов договору, тобто не доведено відсутність його вини; порушення відповідачем умов договору є істотним, оскільки позивач повністю позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме на виготовлення та встановлення вікон до настання зимового періоду, а тому наявні правові підстави для розірвання договору та додаткової угоди до нього, укладені між сторонами. Правові норми, які містяться в ч.2 ст. 693 ЦК України, передбачають, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, в звязку з чим позовні вимоги в частині відшкодування витрат в сумі 23951 грн. підлягають задоволенню. Щодо стягнення неустойки, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися в тому числі неустойкою. Згідно ст.549\~ЦК України,\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов'язання.\~Штрафом є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання Пунктом 4.3\~договору від\~27.10.2018\~року визначено,\~що відповідач\~зобов'язаний\~сплатити позивачу\~неустойку в\~розмірі 0,1\~відсотка від\~вартості договору\~за кожен\~робочий день\~прострочки виконання\~зобов'язання,\~що становить\~2418\~грн.\~з розрахунку\~23951\~грн. х 0.1 відсотка = 23,95 грн. х на\~101\~робочий день\~(за\~період з 26.11.2018 року по 05.04.2019 року), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому\~суд зазначає,\~що відповідно\~до ч.1\~ст.13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Також, з урахуванням вимог ст.133, 137 ЦПК України, підлягає задоволенню вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн., оскільки позивачем належним чином вони підтверджені. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, враховуючи принципи змагальності\~та диспозитивності\~цивільного судочинства, суд\~приходить до\~висновку,\~щоправа\~[PERSON],\~як споживача,\~були порушені,\~а тому\~його позовні вимоги з урахуванням уточнень підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав. Згідно ст.141 ЦПК України,\~судовий збір\~та покладається\~на сторони.\~У звязку\~з тим,\~що позивача\~було звільнено\~від сплати\~судового збору\~за подання\~позовної заяви,\~судовий збір\~підлягає стягнення\~з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved