Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, зазначивши, що він тривалий час мав дружні стосунки з [PERSON], [INFO], який помер 30.05.2017 року. Позивач, на користь якого [PERSON] 20.05.2017 року складено заповіт щодо розпорядження усім належним йому майном, в тому числі квартирою № 9 в будинку № 2 по вулиці Армійській в місті Одесі звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом відмовлено в прийняті зазначеної заяви з підстави відсутності правовстановлюючого документу на спірну квартиру. В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що реалізуючи своє право на приватизацію, [PERSON] звернувся 4 квітня 2017 року з заявою про приватизацію квартири [ADDRESS] до органу приватизації - Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла». Однак, КП «Міське агентство з приватизації житла» запропонувало [PERSON] для прийняття рішення про приватизацію додатково надати договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду на спірну квартиру. Для одержання запитуваного органом приватизації додаткового документу, десятого квітня 2017 року [PERSON] звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо укладання зазначеного договору найму. Проте, так і не встиг отримати відповідні документи, а тому, наразі позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі. Не погодившись з позовом третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з зустрічним позовом про виселення [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житла. Представник Позивача надав до суду заяву у якій розгляд справи просив здійснити без фіксації судового процесу, проти проголошення заочного рішення не заперечував. Представник Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У судове засідання представник третьої особи не з'явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно заповіту від 20.05.2017 року [PERSON], який народився 19 січня 1947 року в місті Одеса, усе належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі квартиру, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Армійська, будинок 2 (два), квартира 9 (девять) заповідав [PERSON], [INFO]. Наданою Позивачем копією свідоцтва про смерть [PERSON] виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 31.05.2017 року (актовий запис №5873) підтверджується, що він помер 30.05.2017 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом. У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи 12/2017 ніхто окрім Позивача за оформленням спадщини не звертався. Дослідженими у судовому засіданні: витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, заявою [PERSON] про прийняття спадщини від 11.07.2017 року, підтверджується, що Позивач, після смерті [PERSON], у встановленому законом порядку, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивача повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на спірну квартиру. 6 квітня 2017 року [PERSON] з заявою про приватизацію квартири [ADDRESS] до органу приватизації - Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла». 10 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо укладання договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду на квартиру № 9 за адресою: вул. Армійська, 2 у в м. Одеса для одержання запитуваного органом приватизації додаткового документу. Згідно ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. У відповідно до положень ч. 1 та ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права позивача є визнання права. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положеннями ст. 1236 ЦК України встановлено,\~що заповідач\~має право\~охопити заповітом\~права та\~обов'язки,\~які йому\~належать на\~момент складення\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов'язки,\~які можуть\~йому належати\~у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про необґрунтованість та недоведеність доказами позовних вимог (за зустрічним позовом) Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, а отже в їх задоволенні слід відмовити. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: approved