Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 32 477.43 гривень та суму судових витрат у розмірі 2 270.00 гривень судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 09.12.2013 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10015/0488 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 813606 із змінами та доповненнями викладеними відповідно до Заяви про приєднання від 10.11.2015 року (надалі - Заява про приєднання), на підставі якої було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Договір). Згідно з пунктами 3.1. - 3.2 Заяви про приєднання, шляхом підписання цієї Заяви до Договору, відповідач беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору. Відповідно до умов Договору, Банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою. Згідно з п.п. 3.4.1, 3.4.2. п.3.4 Договору, Банк, на підставі наданих клієнтом документів, відкрив Клієнту, тобто відповідачу, рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний (Співробітники)», поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України і надав клієнту платіжну картку типу Maestro1 грн. та ПІН-конверт до неї. Відповідно до п.п. 2-6 Блоку 4 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач отримав кредит на споживчі потреби в національній валюти шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 24 000.00 гривен на строк 24 місяці з можливим подовженням на строк дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 11% річних та сплачується щомісячно. Проте, встановлені Договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримуються, внаслідок чого станом на 03.06.2021 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 32 477.43 гривен, з яких: - 23 798.97 гривень - основний борг по кредиту; - 3830.68 гривень - прострочені проценти за користування кредитом; - 827.22 гривень - загальна сума нарахованої пені; - 1126.70 гривень - 3% річних на суму простроченого кредиту; - 375.32 гривен - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; - 1740.46 гривен - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу; - 778.08 гривен - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 29.06.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 03.08.2021 року о 14:00 годині (а.с.66), про що повідомлено сторін по справі (а.с.67). Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.68). Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність в заочному порядку (а.с.72-73). Відповідач до суду не прибула, повідомлялася за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (а.с.65). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Суд направляв повідомлення про виклик в судове засідання на 03.08.2021 року (а.с.67), яке повернулося до суду з відміткою листоноші «За закінченням терміну зберігання» (а.с.77-78). В зв`язку з відпусткою судді, справа була знята з розгляду (а.с.71). Ухвалою від 04.08.2021 року вдруге судовий розгляд призначено на 25.08.2021 року (а.с.79), про що повідомлено сторін по справі (а.с.80, 82). Судова повістка на ім`я відповідача вдруге повернулася до суду без вручення з відміткою, що «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.83-85). Крім цього, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.81). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлена належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду наданих нею не було. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.72). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що 09 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0488 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 813606 із змінами та доповненнями викладеними відповідно до Заяви про приєднання від 10.11.2015 року (надалі - Заява про приєднання), на підставі якої було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Договір). Згідно з пунктами 3.1. - 3.2 Заяви про приєднання, шляхом підписання цієї Заяви до Договору, відповідач беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору. Відповідно до умов Договору, Банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою. Підпунктами 3.4.1, 3.4.2. п.3.4 Договору визначено, що Банк, на підставі наданих клієнтом документів, відкрив Клієнту, тобто відповідачу, рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний (Співробітники)», поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України і надав клієнту платіжну картку типу Maestro1 грн. та ПІН-конверт до неї. Відповідно до п.п. 2-6 Блоку 4 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач отримав кредит на споживчі потреби в національній валюти шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 24 000.00 гривен на строк 24 місяці з можливим подовженням на строк дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 11% річних та сплачується щомісячно. Крім того, на підставі постанови Правління Національного банку України від 11.09.2017 року № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» та постанови Правління Національного банку України від 28.12.2018 року № 162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» - було здійснено перехід з рахунку 2625 АП «Кошти на вимогу фізичних осіб для здійснення операцій з використанням платіжних карток» на здійснення операцій з використанням платіжних карток із застосуванням балансових рахунків 2620 АП «Кошти на вимогу суб`єктів господарювання», а також запроваджено стандарт IBAN. Таким чином, поточний рахунок відповідача було змінено з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] . Відповідно до п.1 Блоку 4 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, підписанням цієї заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, відповідач погодився на одержання кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору, та підтверджує укладення між ним та Банком кредитного договору. Пунктом 11 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії врегульовано, що всі інші умови Кредитного договору, в тому числі порядок його зміни містяться в Договорі. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 03.06.2021 року має заборгованість у розмірі 32 477.43 гривень, яка складається з наступного: - 23 798.97 гривень - основний борг по кредиту; - 3830.68 гривень - прострочені проценти за користування кредитом; - 827.22 гривень - загальна сума нарахованої пені; - 1126.70 гривень - 3% річних на суму простроченого кредиту; - 375.32 гривень - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; - 1740.46 гривень - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу; - 778.08 гривень - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів. Таким чином, відповідачем порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості. Вимогами ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Грошовим зобов`язанням вважається зобов`язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов`язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов`язання у зв`язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов`язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. Однак, відповідач знехтувала своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. А відтак, згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 2270.00 гривен судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved