Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивачзвернувся до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилось майно, а саме Ѕ частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя батько позивача 25.05.2016 року склав заповіт посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Семенихіною В.І. за реєстровим №295. Згідно з ним усе майно, яке належить [PERSON] , після смерті останнього, переходить у власність сина [PERSON] . Однак, так як позивач є донькою померлого та інвалідом другої групи, згідно ст.1241 ЦК України, позивач має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання, в результаті якого у позивача друга група інвалідності. Для підтримки більш-менш нормального функціонування її організму позивач змушена періодично проходити лікування. Це довготривалий процес, в результаті якого позивач не змогла вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору для отримання спадщини. Відповідно до змісту спадкової справи №15/2017 заведеної приватним нотаріусом Семенихіною В.І., після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивачем заява про прийняття спадщини була не подана у передбачений законом строк з поважної причини, а саме через довготривалий курс лікування. У зв`язку з цим, позивач просить визначити додатковий строк на прийняття спадщини позивачем після смерті її батька [PERSON] , терміном на один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.11.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.08.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що доказів перебування на лікуванні у медичних закладах та прийнятті лікування у зв`язку з захворюванням, які б перешкоджали їй прийняти спадщину не має. Представник позивача зазначив, що позивач була обізнана про смерть батька [INFO] , не проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті, доказів того, що спадкодавець є батьком позивача та доказів перебування на лікуванні в місці знаходження не має. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив, згідно якого вважав, що зазначена позовна заява є безпідставною і тому не підлягає задоволенню. Позивач поважну причину зазначає як довготривалий курс лікування, який продовжується і сьогодні. Але при цьому будь-яких підтверджуючих документів вона до суду не надана. В судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений через представника. Відповідачі [PERSON] , [PERSON]. , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.05.2016 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Семенихіною В.І. за реєстровим №295, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде ому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, належні йому майнові права та його майнові обов`язки, у тому числі житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , заповів [PERSON] Згідно актового запису про смерть №377, зробленого 14.03.2017 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №97289877 від 14.09.2017 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки серії 12 ААА №289573, виданої 13.03.2018 року МСЕК, [PERSON] інвалід третьої групи. З спадкової справи №15 заведеної після смерті [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертались [PERSON] , [PERSON] . Доказів факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем суду не надано. Відповідно до довідки Херсонської міської психоневрологічної поліклініки від 21.06.2019 року, [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання з 2005 року є інвалідом ІІІ групи. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємцям). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов`язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Розглядаючи вказану справу суд вказав на те, що за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, а спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Як вказує позивач у своєму позові, своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він не звертався, через довготривалий курс лікування, який продовжується і по сьогодні. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У свою чергу, посилання позивача на те, що у встановлений законом строк заяву нотаріусу він не подав, через довготривалий курс лікування, який продовжується і по сьогодні, на думку суду є непереконливими, та суперечать змісту норм ЦК, які регулюють дані правовідносини. Таким чином позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки доказів перебування на лікуванні у медичних закладах та прийнятті лікування у зв`язку з захворюванням, які б перешкоджали їй прийняти спадщину суду не надано. Представник позивача зазначив, що позивач була обізнана про смерть батька [INFO] , не проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті, доказів того, що спадкодавець є батьком позивача та доказів перебування на лікуванні в місці знаходження не має. Наявність інвалідності ІІІ групи на момент відкриття спадщини та протягом 6 місяців для прийняття спадщини не є тією поважною причиною. Таким чином, досліджені у судовому засіданні докази свідчать про відсутність обґрунтованих підстав, вважати, що позивач є спадкодавцем [PERSON] , має право на спадкування та нею пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed