Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 29.10.2013р. в м. Путивль по вул. Куйбишева, в районі перехрестя з вул. К.Маркса відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3302, номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], рухався в напрямку м. Глухів та не дотримавшись дистанції, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-217030, номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON],-позивач по справі. Власником автомобіля ВАЗ-217030, номерний знак [NUMBER], є позивач. Постановою судді Путивльського районного суду від 05.11.2013р. у справі № 584/1073/13-п відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. З огляду на таке просив суд стягнути з відповідача на його користь 5207 грн. гривень матеріальної шкоди, 4000 грн. моральної шкоди, а також понесені по справі судові витрати. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що його відповідальність застрахована, а також зазначив, що ним було компенсовано позивачеві франшизу у розмірі 500 грн., а решту суми у розмірі 16437 грн. 07 коп. відшкодовано страховою компанією ПрАТ «СК «Провідна». Третя особа - ПрАТ «СК «Провідна», - звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без участі її представника (а.с. 36-59). Суд заслухавши сторони по справі, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Як було встановлено під час судового засідання, 29.10.2013р. близько 12 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3302, д/н [NUMBER] по вул. Куйбишева в м. Путивль не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-217030, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку, що призвело до механічного пошкодження цього автомобіля, чим порушив вимоги п.п.13.1 ПДР України. Вказані обставини підтверджуються постановою судді Путивльського районного суду від 05.11.2013р. у справі № 584/1073/13-п, з якої також вбачається, що відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.17). Власником автомобіля ВАЗ-217030, д/н [NUMBER], є позивач, що підтверджується копією технічного паспорта [NUMBER], виданого Путивльським ВРЕР УДАІ УМВС України в Сумській області 23.04.2009р. (а.с.7). Власником автомобіля ГАЗ-3302, д/н [NUMBER] є [PERSON], що було встановлено Путивльським РВ УМВС України в Сумській області у висновку від 29.10.2013р. за результатами перевірки по факту ДТП (а.с.8-9). В силу п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Також судом встановлено, що 26.12.2012р. [PERSON] було укладено з ПрАТ «СК «Провідна» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 27.12.2012р. до 26.12.2013р. та франшизою 500 грн., згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ГАЗ-3302, д/н [NUMBER] (страховий поліс АВ/4825890 ) ( а.с. 42). На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було проведено огляд автомобіля ВАЗ-217030, д/н [NUMBER], за результатами якого складено акт огляду транспортного засобу від 05.11.2013р., який було підписано позивачем [PERSON] та представником ПрАТ «СК «Провідна» (а.с.44). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до калькуляції № 2300027304 від 07.11.2013 року, складеної за допомогою програмного продукту «Аудатекс», яким користуються експерти-оцінювачі і який працює в автоматичному режимі, вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля ВАЗ-217030, д/н [NUMBER], з урахуванням зносу деталей становить 16973 грн. 07 коп. (а.с.45-48). Відповідно до п. 4 страхового полісу АВ/4825890 встановлений обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого, у розмірі 50000 грн. Оскільки відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, то сума страхового відшкодування у розмірі 16973 грн. 07 коп. підлягає зменшенню на розмір франшизи - 500 грн. і становить 16473 грн. 07 коп. (16973 грн. 07 коп. - 500 грн. 00 коп. = 16473 грн. 07 коп.). 07.11.2013р. ПрАТ «СК «Провідна» було складено страховий акт № 2300027304 та перераховано відповідачу [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 16473 грн. 07 коп. (а.с.49). В судовому засіданні представник позивача підтвердив факт отримання [PERSON] від ПрАТ «СК «Провідна» суму страхового відшкодування у розмірі 16473 грн. 07 коп. Суму франшизи у розмірі 500 грн. було сплачено відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON], що підтверджується розпискою останнього від 06.11.2013р. та не заперечувалося в судовому засіданні його представником (а.с.67). На підтвердження розміру нанесеної майнової шкоди представником позивача було надано суду: товарний чек № 341 від 14.11.2013р. на суму 5810 грн. 00 коп., видаткову накладну № 485 від 27.11.2013р. на суму 5530 грн. 50 коп. та акт виконаних робіт від 18.12.2013р. на суму 10840 грн. 00 коп. (а.с.75,76,78). Вказані витрати позивачем було понесено у зв'язку з ремонтом належного йому автомобіля ВАЗ-217030 д/н [NUMBER]. Загальний розмір заподіяної позивачеві майнової шкоди відповідно до вказаних документів становить 22180 грн. 50 коп. (5810 грн. 00 коп. + 5530 грн. 50 коп. + 10840 грн. 00 коп. = 22180 грн. 50 коп.). На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом було роз'яснено сторонам їх право на призначення експертизи для вирішення питання щодо розміру завданої шкоди, однак сторони заявили, що вважають за недоцільне призначати таку експертизу. В силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Всупереч вимогам ч. 2 ст. 60 ЦПК України відповідачем не було надано суду належних, допустимих, обґрунтованих та переконливих доказів, які б спростовували твердження позивача про розмір витрат, понесених останнім у зв'язку з ремонтом належного йому автомобіля. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 4 червня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-49цс14, предметом якої був спір про відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України по вказаній справі власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, зокрема й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала цю шкоду, у загальному порядку. Вказаний правовий висновок Верховного Суду України у повній мірі узгоджується з положеннями ст. 988 ЦК України та ст. 1194 ЦК України. Так, відповідно до абзацу 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхове відшкодування не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). ПрАТ «СК «Провідна» виконала свої зобов'язання за договором страхування, виплативши позивачеві страхове відшкодування у розмірі 16473 грн. 07 коп., при цьому розмір оціненої шкоди страховиком було визначено у встановленому законом порядку та сторонами не оспорювався. Таким чином, оскільки фактичний розмір затрат на ремонт майна (відновлювальний ремонт автомобіля) перевищує суму страхового відшкодування, отриманого позивачем, то в силу вимог ст. 1194 ЦК України відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою необхідно покласти на особу винну в настанні ДТП, тобто на відповідача [PERSON] Враховуючи, що фактичний розмір затрат позивача на ремонт автомобіля становить 22180 грн. 50 коп., сума страхового відшкодування сплаченого позивачеві страховиком становить 16473 грн. 07 коп., а сума франшизи у розмірі 500 грн. 00 коп. сплачена позивачеві відповідачем, то різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (з урахуванням франшизи) становить 5207 грн. 43 коп. (22180 грн. 50 коп. - (16473 грн. 07 коп. + 500 грн. 00 коп.) = 5207 грн. 43 коп.). Беручи до уваги, що позивач просить суд стягнути з відповідача в рахунок завданої йому майнової шкоди лише 5207 грн. 00 коп., а не 5207 грн. 43 коп., то в силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ст. 11 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5207 грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди. Вимога позивача про стягнення з відповідача 4000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Заподіяну відповідачем внаслідок скоєння ним ДТП моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що вказана шкода полягає у погіршенні стану його здоров'я, у душевних стражданнях, яких позивач зазнав внаслідок пошкодження майна, та неможливістю протягом певного часу користуватись автомобілем за його призначенням, що призвело до порушення нормального життєвого ритму. Однак, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що після ДТП його стан здоров'я дійсно погіршився та він звертався з цього приводу до лікаря, а також не надано відповідних доказів того, що таке погіршення стану здоров'я пов'язане саме з ДТП. Таким чином, вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, яка обґрунтовується погіршенням стану його здоров'я після ДТП, задоволенню не підлягає. З огляду на таке, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до відповідача про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000 грн. підлягають частковому задоволенню лише в частині відшкодування моральної шкоди, якої позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням належного йому автомобіля ВАЗ-217030 д/н [NUMBER], яку суд оцінює у 1000 грн., оскільки зазначена обставина передбачена п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України, тому відшкодування моральної шкоди у даному випадку здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто [PERSON] При визначенні розміру моральної шкоди суд,

Outcome: partial