Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача з тих підстав, що останній користується послугами з водопостачання та водовідведення, проте плату за надані позивачем послуги не сплачував своєчасно, внаслідок чого, за період з 01.08.2005 року по 01.10.2013 р. утворилась заборгованість у сумі 3170,10 грн., яка добровільно відповідачем не погашена. Також зазначив, що в порядку ст.. 98 ЦПК України, 22.11.2013 р. до Шахтарського міськрайонного суду була подана заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення з відповідача за період з 01.08.2005 року по 01.10.2013 р. в розмірі 4838,99 грн., 22 листопада 2013 р. був виданий судовий наказ, однак, ухвалою Шахтарського міськрайонного суду від 10.12.2013 р. судовий наказ було скасовано. Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 3170,10 грн., а також витрати на сплату судового збору 243, 60 грн. Представник позивача - Коржов С.М., діючий на підставі довіреності № 03-392 від 09.08.2013 р, до початку судового засідання надав заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти надання розстрочки виплати заборгованості. Представник відповідача - [PERSON] (довіреність від 26.05.2014р.) - надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала частково в межах строку позовної давності в розмірі 1111,68 грн., просила розстрочити виплату розміру заборгованості по 100 грн. щомісяця. Судом встановлено, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS], мешкає за цією адресою разом з родиною, користується послугами з водопостачання та водовідведення, які надає Шахтарське Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства, тобто є споживачем. Правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року (далі - Закон № 1875- IV). У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону № 1875-IV до житлово-комунальних послуг включаються: - комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) (пункт 1). Однак в порушення вимог ст.ст. 67, 68 ЖК України плату за користування послугами своєчасно та у повному обсязі на рахунок позивача не сплачує, чим порушує охоронювані законом інтереси позивача. 22 листопада 2013 року Шахтарським міськрайонним судом був виданий судовий наказ, однак ухвалою Шахтарського міськрайонного суду від 10.12.2013 р. судовий наказ було скасовано. Судом встановлено, що в межах строку позовної давності, тобто за період з 01.11.2010 року по 01.10.2013 року, сума заборгованості у відповідача складає 1111 грн. 68 коп., що підтверджується копією особового рахунку. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач звернувся до суду з такою заявою. В зв'язку з тим, що позивач не надав суду доказів про поважність причин пропуску строку позовної давності, підстав для його поновлення у відповідності до ст.257 ЦК України у суду немає. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, за період з 01.11.2010 року по 01.10.2013 року в сумі 1111 грн. 68 коп.. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial