Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 29 жовтня 2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА Picanto», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача, та автомобіля ІЖ 412 ІЕ, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, про що свідчить постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2014 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка». Згідно висновку експертного дослідження від 08.12.2014 року вартість матеріального збитку, спричиненого позивачу, складає 6764,00 грн. 19 листопада 2014 року страхова компанія здійснила виплату відповідачу в розмірі 2910,20 грн. Отже різниця між матеріальним збитком, причиненим позивачу та сумою сплати йому страховою компанією відшкодування складає 3853,80 грн. з урахуванням 1000 грн. франшизи, які позивач просить стягнути з відповідача, витрати понесені позивачем на проведення оціночного дослідження в розмірі 1480,00 грн. а також 6000,00 грн. - моральної шкоди та судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі, надали суду пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що позивачем невірно вказаний розмір суми, яку позивач просить стягнути на свою користь. А також заявляв про необхідність звернення відповідача з даними позовними вимогами до страхової компанії, оскільки вони покриваються сумою страхового полісу. Спричинення моральної шкоди позивачем не доведено належними доказами, тому просив у позові відмовити. Представник третьої особи до суду не з'явився, повідомлений належним чином про слухання справи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 листопада 2014 року о 10 годин 45 хвилин в м. Дніпропетровську на вул. Н. Заводська, в районі е/о № 220, відповідач, керуючи автомобілем «КІА Picanto», реєстраційний номер [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем ІЖ, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача по справі. Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2014 року відповідач визнаний винним в даному ДТП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. В результаті ДТП автомобілю ІЖ, були завдані пошкодження, чим саме позивачу заподіяно матеріальні збитки, розмір яких, згідно висновку по визначенню вартості матеріального збитку від 08.12.2014 року, складає 6764,00 грн. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка», яке сплатило [PERSON] грошові кошти в розмірі 2910,20 грн., а також відповідачем було сплачено позивачу 1000 грн. франшизи, що визнається сторонами, тому не підлягає доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України, а отже розмір шкоди складає 2853,80 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд, враховуючи ступінь важкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, викликаних пошкодженням майна, що належить позивачу, вважає, що з відповідача [PERSON], як винного у ДТП, належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості. Одночасно суд не вбачає підстав для задоволення інших позовних вимог позивача, оскільки вони належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України суду не доведені. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., та на користь держави 243,60 грн.

Outcome: partial