Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 15732,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та 243,60 грн. судового збору. Позов мотивується тим, що 19.03.2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та внаслідок цього страхового випадку потерпілій особі [PERSON], позивачем сплачено 31755,00 грн. страхового відшкодування. ВАТ НАСК «Оранта» частково сплатив страхове відшкодування в розмірі 16023,07 грн., а тому просять стягнути з відповідача решту несплачених коштів, як зворотню вимогу (регресу) в порядку ст. 1191 ЦК України. Представник позивача Россолова А.О. в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначив, що позивачем не було надано акту виконаних робіт та належного підтвердження щодо розміру завданих витрат на ремонт автомобіля «Nissan Armada», які були фактично понесені ПАТ «СК «Країна», оскільки рахунок-фактура № 112 від 22.03.2013 року не підтверджує реально витрачені потерпілою особою кошти, а лише фіксує попередню суму вартості відновлюваного ремонту. Також вказував на те, що позивачем при оформленні звіту з оцінки колісного транспортного засобу було порушено п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зокрема відсутні докази огляду автомобіля, фотографічні зображення пошкодженого транспортного засобу, складання звіту про незалежну оцінку проводилось іншою особою, яка не здійснювала огляд транспортного засобу. Представник 3-ї особи ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. А тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. 19.03.2013 року в м. Києві по вулиці Мостицькій, 11, сталася дорожньо-транспортна пригода. Транспортний засіб «Subaru», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинив механічні пошкодження транспортного засобу «Nissan Armada», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди застрахований у ПАТ «СК «Країна» автомобіль «Nissan Armada», отримав пошкодження. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, постановою Подільського районного суду м. Києва від 22.04.2013 року винним в ДТП визнано [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ст. 124 КУпАП (а.с. 7). Транспортний засіб «Nissan Armada», д.н.з. [NUMBER], що належить потерпілому [PERSON] застрахований у ПАТ «СК «Країна» на підставі договору добровільного страхування №ТЗ0000781 від 25.06.2012 року (а.с. 54-59). Як встановлено в судовому засіданні, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/4200976, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», забезпечений транспортний засіб - «Subaru», страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким регулюються дані правовідносини, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 26 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Так, ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки. У цьому випадку перехід права вимоги від страхувальника до страховика називається суброгацією. Оскільки нового зобов'язання не виникає, а відбувається заміна кредитора, тобто потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди, внаслідок чого страховик виступає замість потерпілого. Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Як встановлено в судовому засіданні 16.05.2013 року позивачем було здійснено вимогу про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 31755,00 грн. в порядку регресу ВАТ НАСК «Оранта» (а.с. 17). ВАТ НАСК «Оранта» частково сплатило страхове відшкодування у розмірі 16023,07 грн. з врахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, що не заперечується сторонами. При цьому, автомобіль «Nissan Armada» після ДТП оглядався 20.03.2013 року в присутності власника транспортного засобу [PERSON], що підтверджується актом огляду транспортного засобу, а ремонтна калькуляція складена 03.04.2013 року на суму 32566,32 грн. (а.с. 54-55). Також, із Звіту №1461/2 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 03.04.2013 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Nissan Armada» в результаті його пошкодження складає 16023,07 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, як це передбачено вимогами ст. 29 Закону (а.с. 51-53). При цьому, суб'єкт оціночної діяльності ТОВ «Естімейт Плюс» оцінювач [PERSON] при складанні Звіту застосував коефіцієнт фізичного зносу автомобіля згідно положення п. 7.37 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Проте, ПАТ «СК «Країна» прийняли до уваги ремонтну калькуляцію від 03.04.2013 року та рахунок-фактуру № 112 від 22.03.2013 року ТОВ «Аскольд ЛЦ» (а.с. 13), у яких оцінка завданої майнової шкоди здійснена без врахування коефіцієнту зносу запчастин. Відповідно до абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Згідно п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Таким чином, ВАТ НАСК «Оранта» була проведена виплата страхового відшкодування з урахуванням Звіту №1461/2 від 03.04.2013 року щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Armada», у розмірі 16023,07 грн. ВАТ НАСК «Оранта» виконало свої зобов'язання за Полісом та згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідно до п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається інформація, зокрема: відомості про осіб, які брали участь в огляді об'єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки; відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів; додатки, які становлять невід'ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження. Отже, наданий ПАТ «СК «Країна» рахунок-фактура № 112 від 22.03.2013 року не може бути належним підтвердженням розміру завданих збитків, оскільки не підтверджує реально витрачені потерпілою особою кошти на ремонт свого автомобіля, а лише фіксує попередню суму вартості відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER], тобто в даному випадку рахунок-фактура вказує на правовідносини, що не наступили. На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed