Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на нерухоме майно, а саме квартиру № 29, загальною площею 35,2 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [INFO] [PERSON]. Оригінал свідоцтва про право власності на вказану квартиру відсутній. У зв'язку з чим нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому порушує питання про визнання за нею права власності на цю квартиру в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, до суду не прибув. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, після смерті [INFO] [PERSON]відкрилася спадщина на квартиру № 29, загальною площею 35,2 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до свідоцтва про право власності від 30.11.1995 року, виданого Держплемптахозаводом «Поліський» на підставі Наказу № 497 від 21.11.1995 року, [PERSON] була власником квартири № 29, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Оригінал вказаного свідоцтва у спадкоємця відсутній. Згідно довідки № 322 від 11.04.2018 року, виданої КП «Вишгородське БТІ», право власності на вказану квартиру, зареєстровано у КП «Вишгородське БТІ» в реєстровій книзі № 50 під реєстровим № 301. 18 травня 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Гаврилівської сільської ради [PERSON], яким все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Позивачка у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Постановою від 27 червня 2018 року приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоя Л.А. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на згадану вище квартиру з посиланням на відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа про право власності на спадкове майно. Інших спадкоємців по справі немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 118/2017 від 13 листопада 2017 року після смерті [PERSON]. Таким чином позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 30.11.1995 року, виданого Держплемптахозаводом «Поліський» на підставі Наказу № 497 від 21.11.1995 року, [PERSON] була власником квартири № 29, розташованої за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується довідкою № 322 від 11.04.2018 року, виданою КП «Вишгородське БТІ» та матеріалами інвентаризаційної справи на цю квартиру. Зважаючи на викладене, квартира [PERSON], яка перейшла у спадщину позивачці, належала їй на праві власності з 1995 року і подальша зміна законодавства не позбавила її набутого права власності на квартиру. За таких умов, позивачка (спадкоємиця) має право на визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, як об'єкт спадкування після смерті своєї тітки. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за заповітом позивачка набула право власності на вказане спадкове майно, яке належить тітці, яка померла, а оригінал правоустановчого документа на це майно відсутній, тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Таким чином, заявлені позивачем права підлягають визнанню, а пред'явлений позов -задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved