Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з даним\~позовом і\~просить визнати\~за \~ним в\~порядку спадкування\~за заповітом\~право власності\~на земельну\~ділянку \~площею 2,5904 га, розташовану на території Кичинецької сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, правонаступником якої є Набутівська сільська рада, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку, але через те, що правовстановлюючий документ втрачений не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці заяви про прийняття спадщини не подавали. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник з`явилися, позов підтримали. Від Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації, Набутівської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Частиною 1\~ст.16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [INFO] в с.Кичинці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Померла залишила заповіт від 30.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В., яким усе своє майно заповіла [PERSON] (а.с.13). Позивач прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №209/2010 від 30.04.2010 року, крім [PERSON] заяви про прийняття спадщини ніхто не подавав (а.с.15). Право власності померлої [PERSON] на земельну ділянку площею 2,5904 га, розташовану на території Кичинецької сільської ради, правонаступником якої є Набутівська сільська рада, підтверджувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , але оригінал даного державного акту втрачений (а.с.23). Тому позивачем розміщено оголошення у газеті «Надросся» №45 від 08.11.2018 року про втрату вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.17). 22 лютого 2019 року державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Бакуменко А.С. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що документ, який засвідчує право власності на земельну ділянку втрачений (а.с.16). За [PERSON] обліковується земельна ділянка площею 2,5904 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.26-27). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 52396,96 грн (а.с.29). Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] переведено в статус архівного та присвоєно номер [NUMBER] (а.с.28). Відповідно до вимог ч. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У разі втрати, пошкодження державного акту про право приватної власності на земельну частку (пай), за роз`ясненням п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», аналогічного порядку видачі нового державного акту на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст.6\~Європейської Конвенції\~з прав\~людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. За таких обставин, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, [PERSON] як спадкоємець за заповітом звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, про що заведена спадкова справа, але державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений і тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно вимог закону цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку є законними і задовольняє позов.

Outcome: approved