Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який з урахуванням уточнених вимог обґрунтував тим, що він з грудня 1987 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Даний будинок з господарськими будівлями та спорудами свого часу було придбано на земельній ділянці загальною площею 0,104 га, його батьком [PERSON] та матірю [PERSON], та належав їм на праві спільної сумісної власності подружжя. 30.11.1996 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки. Отже, він, його рідна сестра [PERSON] та їх мати [PERSON], були спадкоємцями першої черги за законом. У встановлений законом строк вони\~ звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. В подальшому на сімейній нараді ними було прийняте спільне рішення про відмову його та сестри [PERSON] від оформлення на своє імя спадщини батька на користь матері [PERSON] З огляду на те, що після смерті матері належна його та сестрі частка спадкового майна батька перейде їм у вигляді 1/2 частини кожному в спадковій масі матері. В 1997 року після оформлення на своє імя усієї спадщини батька, його мати повідомила про те, що вона склала заповіт яким заповідала все належне їй майно йому та його сестрі [PERSON] в рівних частинах. 22.06.2014 року померла його мати [PERSON], після її смерті він звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], з метою прийняття спадщини, однак нотаріус повідомила, що його мати 24.08.2013 року склала новий заповіт, яким належне їй майно заповідала відповідачам доньці [PERSON] та онучці [PERSON] Позивач вважає, що заповіт [PERSON] посвідчений 24.08.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі №80, був складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення та є нікчемним у звязку з наступним. Посвідчення заповіту при свідках має відбуватися не на прохання заповідача, а лише у випадку, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт. Також у тексті оспорюваного заповіту нотаріусом не зазначено, які саме фізичні вади були наявні у заповідача на час складання заповіту, що унеможливило прочитання заповіту особисто заповідачем. Йому відомо, що його мати не мала жодних вад які б не дозволяли їй власноручно підписувати документи, а також її хвороба не впливала на погану моторику рук, вона була писемною, а те, що вона була здатна розмовляти, підтверджується записами нотаріуса, про те, що текст заповіту нотаріусом записано на її прохання з її слів та на її особисте прохання за її дорученням текст заповіту підписано [PERSON], текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними нею свідками.\~\~Той факт, що його мати була писемною, підтверджує самостійне отримання нею пенсії і проставленням власноруч підпису в її отриманні. Більш того, зі слів нотаріуса [PERSON], [PERSON] власноруч підписала її виклик до себе додому, а за день до складання заповіту 23.08.2015 року, нотаріус у матері вдома спілкувалася з нею щодо наявності документів на підтвердження їй на праві власності майна, яке заповідається. Таким чином, аналіз змісту спірного заповіту, вказує на те, що він є суперечливим, оскільки на час його складання та посвідчення [PERSON] мала здатність розмовляти та мала здатність писати. Також у заповіті не містяться такі відомості про особи свідків [PERSON] та [PERSON], як дата народження, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Таким чином нотаріус припустився порушень щодо форми та порядку складання заповіту, які виявилися у тому, що: заповіт був підписаний іншою особою, а не заповідачем, за відсутності у заповідача фізичних вад, що унеможливлювали підписання ним заповіту власноручно; заповіт не був прочитаний особисто заповідачем, а був прочитаний свідками за відсутності у заповідача фізичних вад, які не дозволяли би йому прочитати текст заповіту особисто; в тексті заповіту не містяться відомості про особи свідків [PERSON] та [PERSON], як дата народження реквізити паспорта чи іншого документа, на підписанні якого було встановлені особи свідків. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому він просить суд, встановити нікчемність заповіту та застосувати наслідки недійсності нікчемного заповіту [PERSON] від 24.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №280. В судовому засіданні представники позивача підтримали уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідачів заперечував проти задоволення позову зазначивши, що ніякі підстави, які наведені стороною позивача в позові і судовому засіданні, надані суду докази у вигляді двох посмертних експертиз, не дають підстав сумніватися у вільному волевиявленні [PERSON] та у дійсності форми, посвідчення її волі у складеному нею заповіті. Заповіт може бути посвідчений у присутності двох свідків не лише коли заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, але ще й на бажання самого заповідача. Нотаріус посвідчуючи заповіт зазначила, що заповідач людина похилого віку не може прочитати текст уголос, а тому зачитували уголос свідки. Заповідач мала вади (слабкість рук) тому за її дорученням заповіт був підписаний свідком [PERSON] Те, що заповідач мала такі вади позивачу було відомо, про що він і зазначив у первинному позові. Відповідачі в судовому засіданні пояснили, що останні роки вони доглядали за [PERSON], оскільки вона була людиною похилого віку та 2013 році в неї трапився інсульт. Це було її бажанням заповісти свої майно їм (доньці та онуці). При складанні заповіту були присутні свідки, оскільки вона фізично була дуже слабкою, не могла прочитати заповіт та особисто підписати. Їй вголос був прочитаний заповіт та з її волі підписаний іншою людиною. Просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа в судовому засіданні пояснила, що до неї звернулися родичі [PERSON] та попросили її виїхати за місцем її мешкання, оскільки вона хотіла скласти заповіт, а сама у звязку з поганим станом здоровя не могла з'явитись до нотаріальної контори. 23 серпня 2013 року о 16-30 год. вона виїхала до місця проживання [PERSON] та мала з нею бесіду. В журналі про її виклик, [PERSON] поставила свій особистий підпис, але він був жахливий, оскільки в неї тремтіли руки. [PERSON], яка була людиною похилого віку, фізично була ослаблена, їй було важко читати та писати . Під час бесіди вона виразила свою волю та бажання залишити своє майно доньці [PERSON] та онуці [PERSON] Вона розяснила їй всі права і порядок посвідчення заповіту, зокрема, що заповіт буде виготовлений за допомогою загальноприйнятих технічних засобів і в тому разі заповіт має бути прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. На що вона сказала, що їй важко писати, а читати цілу сторінку в неї не вистачить сил. А тому попросила вчинити нотаріальне посвідчення заповіту від її імені у присутності свідків, особисто назвала свідків: [PERSON] та [PERSON]. Попросила також, у звязку зі слабкістю рук щоб за неї підписалася на заповіті: [PERSON]. На другий день, 24 серпня 2013 року о 10-00 год. нею за місцем мешкання заповідача у її присутності та свідків, особи яких були встановлені за паспортами, реквізити яких записано в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій був посвідчений заповіт. Вказаний заповіт було прочитано свідками, підписантом та нею, нотаріусом, вголос у присутності заповідача та зазначених осіб. Заповідач чула та прослухала текст заповіту повністю неодноразово і після кожного прочитання підтверджувала правильність написаного в заповіті та дійсність свого волевиявлення підписаному. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що померлу [PERSON]Л він знав практично все життя, вони були сусідами. В 2013 році він її бачив, вона скаржилась на поганий зір. В неї постійно тремтіла рука, він допоміг їй зайти додому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] її подруга. В кінці липня 2013 року вона на прохання [PERSON] купувала продукти та завозила їх її бабусі [PERSON] За ці продукти [PERSON] дала їх гроші, але попросила їх порахувати, оскільки погано бачила. Також бабуся попросила допомогти порізати їй хліб, оскільки в неї тремтіла рука. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що була свідком при посвідченні заповіту [PERSON] Нотаріус зачитала заповіт, а [PERSON] дала згоду на підписання. Вона також читала текст заповіту. Хто підписав заповіт вона не знє. З нею свідком була ще одна жінка. Заслухав доводи сторін, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.10). 24 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений заповіт, яким [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований: м. Дніпропетровськ, вул. Білокам'яна,24 [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожній, земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, що розташована: м. Дніпропетровськ, вул. Білокам'яна,24 заповіла [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах кожній, земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0040 га, що розташована: м. Дніпропетровськ, вул. Білокам'яна,24 заповіла [PERSON], земельну ділянку, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221484000-01-001-0064 та усе належне їй на праві власності майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, що буде належати їй на день її смерті, та все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.13). 22 червня 2014 року [PERSON] померла (а.с.7). 30 січня 2015 року відповідачами були отримані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне та зазначене в заповіті майно [PERSON] (а.с. 96-110). Висновком судово-психіатричної експертизи №38 від 01.10.2015 року встановлено, що [PERSON] на момент складання заповіту 24 серпня 2013 року, будь-яким психічним розладом не страждала. За своїм психічним станом на момент складання заповіту 24 серпня 2013 року [PERSON] могла розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с.215-217). Висновком судово-медичної експертизи №231 встановлено, що тривала відсутність активних записів медичного персоналу в амбулаторній карті, а таким чином, і відсутність активних терапевтичних медикаментозних методів лікування, дає можливість експертній комісії визначити, що захворювання з боку внутрішніх органів не оказували негативного впливу на здібність [PERSON] виконувати ті чи інші активні, в тому числі і осо знанні дії, в період 24 серпня 2013 року. По стану на 24.08.2013 року фізичних розладів, порушення моторики рук, які б перешкоджали виконанню руками [PERSON] активних дій, в тому числі і писати (підписанню будь-яких документів) не було. По даним амбулаторної карти, за весь час спостереження хворої в поліклініці, починаючи з 2004 року, до 20.06.2014 року окулістом не оглядалася, про що свідчить відсутність будь-яких записів огляду лікарем-окулістом. В карті є виписний епікриз, в якому вказано, що [PERSON] знаходилася на лікуванні в терапевтичному відділенні з 05.07 по 29.07.2004 року, коли була оглянута окулістом, яким відмічено, що очне дно без особливостей. Гострота зору не відмічена. Вище зазначене, дає підстави вказати, що якихось патологічних змін з боку зору не було, тому [PERSON] могла бачити, читати тексти, в тому числі і заповіт (а.с.225-232). Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (частина перша статті 524 ЦК України). Згідно вимог ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Частиною 3 ст.1247 ЦК України передбачено, що заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Статтею 1247 ЦК України передбачені загальні вимоги до форми заповіту, а саме: заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст.207 ЦК України; заповіт має бути посвідчений посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 ЦК України; заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі. Відповідно до ч 1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Судом встановлено, що 24 серпня 2014 року спірний заповіт у зв'язку з тим, що [PERSON] будучи людиною похилого віку, не могла особисто прочитати текст заповіту вголос, за її дорученням, в її та нотаріуса присутності до його підписання він був зачитаний уголос запрошеними свідками [PERSON] та [PERSON] Також у звязку з тим, що [PERSON] мала вади (слабкість рук) на її прохання, у її та нотаріуса присутності та присутності двох свідків, текст заповіту був підписаний [PERSON]В За змістом статей 1248,1253 ЦК України, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його в голос та ставлять свої підписи на ньому. Розділом 2 глави 3 «Посвідчення заповіту, внесення змін до нього та його скасування» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Після уточнення позовних вимог позивач та його представники зазначали, що [PERSON] не мала вад зі здоров'ям, тому могла особисто прочитати заповіт і його підписати, як на підставу визнання заповіту нікчемним посилались, на висновок судово-медичної експертизи №231. Однак даний висновок спростовується поясненнями приватного нотаріуса, що за день до посвідчення заповіту вона приїздила до [PERSON] додому, оскільки за станом здоровя вона не могла явитися до нотаріальної контори. При її відвідуванні 23 серпня 2013 року [PERSON] пояснила, що хоче скласти заповіт. Сама заповідачка казала, що погано бачить, букви пливуть в неї перед очима і вона не зможе особисто прочитати та підписати заповіт. На її прохання [PERSON] ледь розписалася у журналі виклику нотаріуса, оскільки в неї тремтіли руки. Також вона спростовується показами свідків: [PERSON], яка показала, що її бабуся [PERSON]Л не могла піти сама до нотаріальної контори, оскільки була слабкою, в силу віку погано бачила, а окулярами не користувалася, останні роки вона в лікарню не зверталась, лікувалась вдома; [PERSON], яка показала, що [PERSON] її мати, в 2004 році впала, як наслідок в неї почали трястись руки, вона лікувалась,але результату не було; [PERSON], яка показала, що була свідком при посвідченні заповіту. [PERSON] заповіт читав нотаріус і вона, з його змістом заповідач погоджувалась. [PERSON] їй також казала, що це її воля скласти заповіт; [PERSON], [PERSON], які показали, що коли бачили [PERSON], то в неї тремтіли руки і вона їм казала, що погано бачить, всі ці обставини і призвели до посвідчення заповіту при свідках і особи, які підписалася за [PERSON] Обставини не зазначення в заповіті дат народження, реквізитів паспортів чи інших документів свідків [PERSON], [PERSON], не впливають на волевиявлення заповідача і не є порушення його форми, оскільки нотаріус перед його посвідченням встановив особи цих свідків, перевірив їх дієздатність та копії їх паспортів долучив до матеріалів нотаріальної справи. Зазначені в заповіті свідки приймали безпосередню участь у його посвідченні, що підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] та нотаріус [PERSON] Судом встановлено, що заповіт, складений особою, яка мала на це право, а також заповіт, складений без порушення вимог щодо його форми та посвідчення. Таким чином, суд дійшов висновку, що при укладенні оскаржуваного заповіту волевиявлення заповідача було вільним і відповідало її волі, порушення щодо оформлення та посвідчення заповіту, передбачених статтею 1247 ЦК України відсутні.

Outcome: dismissed