Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що від є власником автомобіля марки «Ваз 21140» д.н.з. [NUMBER]. 09.01.2015 року о 19 год. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мерседес Віто», д.н.з. [NUMBER], рухаючись по а/д Долина-Хуст на 121 км + 500 м, не дотримавшись безпечного інтервалу руху та не врахувавши дорожню обстановку, допустив зіткнення із транспортним засобом марки «ВАЗ 21140», д.н.з. [NUMBER], який рухався назустріч. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER], власником якого є позивач, отримав механічні пошкодження. Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2015 року [PERSON] визнано виним у вчиненні вищевказаного ДТП та притягнуто до адмінітсративної відповідальності за ст. 124 КупАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. З метою визначення вартості матеріального збитку позивач замовив та оплатив проведення автотоварознавчого дослідження, вартість якого склала 550 грн. Згідно висновку автотоварознавця вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ-21140, державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент проведення дослідження становить 6360,50 грн., які позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] разом з вартістю проведеного дослідження. Крім того, враховуючи, що позивач зазнав значного емоційного навантаження через пошук коштів на ремонт автомобіля, змушений був покинути сімю і виїхати на заробітки раніше запланованого часу, а також у звязку з тим, що відповідач після ДТП покинув місце пригоди з власної ініціативи, не дочекавшись приїзду працівників ДАІ, позбавивши його можливості отримати страхове відшкодування, просить суд стягнути з [PERSON] гривень моральної шкоди. В судове засідання позивач та його представник [PERSON], що діє на підставі довіреності не зявилися. До суду подали заяву про розгляд справи без їх участі на підставі наявних матеріалів справи. Позовні вимоги підтримують, посилаючись на наведені в заяві обставини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення з мотивів, викладених у запереченні. Суду пояснив, що для визначення вартості матеріальних збитків, завданих позивачу як власнику автомобіля ВАЗ-21140 д.р.н. АО 5480 ВН необхідно було б провести авто товарознавчу експертизу, яка б служила доказом у справі. Також є безпідставними твердження позивача про спричинення йому моральних страждань, оскільки ним не надано належних доказів в обґрунтування наявності саме такого розмірі моральної шкоди. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON], дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав В судовому засіданні встановлено, що 09.01.2015 року о 19 год. на 121 км+500 м автодороги Долина-Хуст відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мерседес Віто» д.н.з АО 4039 АХ не дотримавшись інтервалу, не врахував дорожню обстановку і здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався назустріч. Власником автомобіля [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є позивач. Внаслідок ДТП автомобілю, власником якого є позивач, завдано механічні пошкодження. Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 09.02.2015 року, яка набрала законної сили, винним у вищевказаній ДТП визнано відповідача [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин в судовому засіданні доведено та стверджено наявними матеріалами справи, що винним у вищевказаній ДТП є [PERSON] і саме його неправомірними діями було завдано шкоди позивачу, як власнику автомобіля Ваз 21140 д.н.з. [NUMBER]. Крім того, постановою Хустського районного суду від 10 лютого 2015 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП за самовільне залишення місця ДТП. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. З метою визначення матеріального збитку заподіяного позивачу, як власнику автомобіля [NUMBER], ним було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу. За послуги оцінювача-автотоварознавця, позивачем було сплачено 550 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру. Згідно звіту № 02/01 від 17.01.2015 року, вартість матеріального збтитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER] на момент проведення дослідження складає 6360,55 гривень. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, з наведенного слідує, що позивачу [PERSON] власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок ДТП завдано матеріальної шкоди на суму 6360,55 грн., яку слід стягнути на його користь із відповідача [PERSON] За послуги оцінювача-автотоварознавця, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру, позивачем було сплачено 550 грн., які також підлягають стягненню на його користь з відповідача. Твердження ж представника відповідача щодо необхідності проведення автотоварознавчої експертизи для встановлення розміру матеріальної шкоди завданої позивачу, як власнику автомобіля [NUMBER] є безпідставним, виходячи з наступного. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи і ці дані встановлюються зокрема на підставі висновків експертів. Розмір матеріальної шкоди, завданий позивачу, підтверджений належними доказами звітом сертифікованого оцінювача-автотоварознавця, тобто висновком експерта у даній галузі і у проведенні окремої автотоварознавчої експертизи немає потреби. Судом також встановлено, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв'язку із пошкодженням належного йому майна. Відповідно до ст. 23 ЦК України при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань потерпілого (протягом тривалого часу позивач не міг використовувати належний йому транспортний засіб), ступінь вини відповідача, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості і приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 2000 гривень. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати підлягають до стягнення із [PERSON], оскільки він є винним у заподіянні позивачу шкоди.

Outcome: approved