Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що 30.09.2013 року між ПАТ « Ідея Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № р20.223.70359. Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 4724 гривень, зі сплатою 7/9% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, станом на 30.09.2015 року сума заборгованості [PERSON] становить 5097,03 гривень. 30.09.2015 року між ТОВ « ФК» Рантьє» та ПАТ « Ідея Банк», укладено договір факторингу № 30/09-1, у відповідності до якого, первісний кредитор відступив Факторові грошові вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належало ПАТ « Ідея Банк». Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 30.09.2015 року становить 5097,03 гривень з яких: -974,90 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; -2531,85 гривень - заборгованість по простроченому боргу; -1575,14 гривень - прострочені проценти; -15,14 гривень- строкові проценти, Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № р20.223.70359 від 30 вересня 2013 року в сумі 5103 гривень 90 копійок та судовий збір у розмірі 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до ст.74 ч.5 ЦПК України, а саме на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 вересня 2013 року Публічне Акціонерне Товариство « Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № р20.223.70359. Згода відповідача на отримання кредиту та на умови кредитного договору підтверджується її підписом у вказаних вище документах. Відповідно до Договору факторингу № 30/09-1 від 30.09.2015 року, первісний кредитор відступив Факторові грошові вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належало ПАТ « Ідея Банк». Згідно довідки розрахунок від 30.09.2015 року, [PERSON], має заборгованість за кредитним договором № р.20.223.70359 - 5097 гривень 03 копійок. Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ « Факторингова компанія « Рантьє» та Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ФК» Рантье»» передбачено, що установу зареєстровано в передбаченому Законом порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526, ч. 3 ст. 549 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобов'язання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, сплачених судових витрат .

Outcome: approved