Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 16.12.2016 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав [PERSON] у борг 200,00 доларів США та 200,00 євро строком до 01.05.2016 року, про що відповідач надав власноруч написану розписку. Вказуючи на те, що до теперішнього часу [PERSON] грошові кошти не повернув, від виконання зобов'язань договору ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 16.12.2016 року у сумі 11170,00 грн., що в еквіваленті складає 200,00 доларів США та 200,00 євро, а також витрати по сплаті судового збору 640,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав у повному та просив їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував, справу просив слухати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому порядку - через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» від 03.10.2017 року №76 (1875), про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16.12.2016 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав [PERSON] у борг 200,00 доларів США та 200,00 євро строком до 01.05.2016 року, про що відповідач надав власноруч написану розписку. В силу ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач борг до теперішнього часу не повернув, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 11 170,00 гривень заборгованості за договором позики, що за курсом НБУ 26,21 грн. за 1 долар США складає 200 доларів США та 29,54 грн. за 1 євро складає 200 євро. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору 640,21 грн. та 300,00 грн. витрат по сплаті оголошення у ЗМІ, що підтверджується квитанцією 27-09/05 від 27.09.2017 року.

Outcome: approved