Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS] . Згідно з заповітом від 12.05.1998 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.02.2016 року [PERSON] оголошено померлим. У зв`язку з тим, що у спадкоємця померлого [PERSON] - його сина [PERSON] . відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просив визнати в порядку спадкування право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка складається з двох земельних ділянок з таким цільовим призначенням: 0,11 га - для обслуговування житлового будинку, 0,29 га для ведення особистого селянського (підсобного) господарства та знаходиться в с. Вербове Полтавського району полтавської області. Відповідач надала відзив на позов, у якому позов не визнала повністю. Вважає, що батько позивача - [PERSON] не прийняв спадщину після свої матері - [PERSON] , оскільки не проживав постійно разом із нею на момент її смерті. Зазначає, що [PERSON] залишила будинок восени 2009 року через антисоціальну поведінку сина та проживала спочатку у родичів, а потім у найманому житлі. У квітні 2010 року у будинку виникла пожежа, внаслідок якої будинок став непридатний для проживання. [PERSON] під час пожежі отримав опіки та тривалий час лікувався в опіковому центрі, потім деякий час проживав у родичів, а з грудня 2010 року зв`язок з ним втрачений. [PERSON] зверталася до правоохоронних органів з приводу його розшуку, проте безрезультатно. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.10.2012 року [PERSON] за заявою [PERSON] оголошений безвісно відсутнім; рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.02.2016 року за заявою [PERSON] [PERSON] оголошений померлим. Просила відмовити в позові. Позивач надав відповідь на відзив, у якому посилається на те, що згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання [PERSON] довідка Черкасівської сільської ради Полтавського району від 21.12.2018 року є єдиним належним та достовірним доказом, що підтверджує факт прийняття ним спадщини після смерті матері. У судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення, які аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, та просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори - у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву, у якому просив розглянути справу без їх участі, при розгляді спору покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.11), після смерті якої залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS] . Згідно з заповітом від 12.05.1998 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах(а.с.12). Згідно з рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.10.2012 року [PERSON] за заявою [PERSON] оголошений безвісно відсутнім, початок безвісної відсутності вважається з 01.01.2011 року (а.с.56). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.02.2016 року за заявою [PERSON] [PERSON] оголошений померлим, на підставі якого відділом ДРАЦС Новосанжанрського районного управління юстиції у Полтавському районі складений відповідний актовий запис №2 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18.03.2016 року (а.с.18) Згідно з постановою нотаріуса від 14.02.2019 року після померлої [INFO] [PERSON] була відкрита спадкова справа №773/2012 за заявою [PERSON] від 25.12.2012 року; 29.03.2016 року за заявою [PERSON] на підставі ст. 1261 ЦК України відкрита спадкова справа на майно [PERSON] ; інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини на майно [PERSON] [PERSON] до нотконтори не надходило (а.с.13-14). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с.13-14). Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно із ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] не проживав постійно зі спадкодавцем на день смерті своєї матері [PERSON] та не подав у встановленому законом порядку заяву нотаріусу про прийняття спадщини; відтак, відсутні підстави вважати, що він належним чином прийняв спадщину після неї. Суд вважає, що довідка Черкасівської сільської ради Полтавського району від 21.12.2018 року є недостовірним доказом, оскільки обставини, на підтвердження яких вона видана, суперечать обставинам, які встановлені рішеннями Полтавського районного суду Полтавської області суду від 16.10.2012 року та від 22.02.2016 року, які набрали законної сили. Окрім того, помилковість зазначення цих обставин (щодо факту проживання [PERSON] на день смерті [PERSON] разом з нею) спростовується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також наданою у судовому засіданні уточненою довідкою Черкасівської сільської ради Полтавського району від 25.09.2019 року. Так, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що з квітня 2006 року безперервно обіймає посаду сільського голови Черкасівської сільської ради. [PERSON] проживала на момент смерті у с. Божківське Полтавського району; до якого часу [PERSON] проживав у с. Вербове Полтавського району - йому не відомо, але зі слів мешканців села знає, що після пожежі той деякий час жив у літній кухні, а потім зник із села і більше ніяких відомостей про нього не було. З приводу виданих Черкасівською сільською радою довідок про факт проживання [PERSON] зазначив, що не може підтвердити чи спростувати їхню достовірність, оскільки їх готує секретар [PERSON] , а він лише підписує. Свідок [PERSON] , яка з 01.08.2019 року працює діловодом сільської ради, а до цього з листопада 2008 року обіймала посаду секретаря сільської ради, повідомила, що довідка Черкасівської сільської ради Полтавського району від 21.12.2018 року видана помилково, оскільки вона скопіювала ці відомості з іншої довідки. Після виявлення помилки підготувала уточнену довідку від 25.09.2019 року, у якій зазначила правильну інформацію. Також повідомила, що [PERSON] після пожежі деякий час проживала у своєї сестри [PERSON] , а потім - в іншому місці; з 2011 року її син [PERSON] зник та де він перебував їй не відомо. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона доводиться племінницею померлій [PERSON] , яка з жовтня 2009 року проживала у будинку [PERSON] , а з осені 2010 року - в найманому будинку. [PERSON] була вимушена переїхати жити у будинок своєї сестри [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] зловживав алкогольними напоями та створював матері нестерпні умови для проживання. З 2011 року [PERSON] зник та його місцезнаходження їй не відоме. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Відтак, [PERSON] не набув права власності на спірну частину житлового будинку та земельної ділянки у порядку спадкування за заповітом, тому вони не входять до складу спадщини після його смерті. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed