Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18 серпня 2017 року йому було надано згоду на розроблення детального плану території щодо доцільності (можливості) розташування сміттєпереробної лінії по сортуванню сміття та дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди у с. Оліївка, а також встановлено строк надання дозволу на один рік з дати прийняття рішення. Позивач вказав, що рішенням Оліївської сільської ради від 05 жовтня 2018 року термін дії рішення про надання дозволу на розроблення детального плану території та дозвіл на розроблення проекту землеустрою продовжено на 1 рік з дати прийняття рішення. Однак, до закінчення наданого строку, Оліївська сільська рада надала [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою, який згодом затвердила. Позивач зазначив, що рішення про затвердження проекту землеустрою [PERSON] порушує його інтереси, оскільки позбавляє можливості затвердити розроблений ним проект землеустрою. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд: визнати неправомірним та скасувати рішення Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області 21 сесії 7 скликання № 704 від 19 липня 2019 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,5 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка, із земель запасу, кадастровий номер 1822085600:08:001:2347; скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка, із земель запасу з присвоєнням кадастрового номера 1822085600:08:001:2347. Оліївська сільська рада подала відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову, оскільки оскаржуване рішення прийнято з урахуванням вимог чинного законодавства (а.с. 32-35). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області (залучено під час розгляду справи ухвалою суду від 22.05.2020 р.) подало пояснення на позов, якими просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 100-105). У судове засідання з`явилися представник позивача, який підтримав позов, а також представник Оліївської сільської ради, яка просила відмовити в задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. [PERSON] причини своєї неявки не повідомила, відзив на позов не надала, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином (а.с. 28, 51, 65, 73, 84-85, 125, 131-132). Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 115-116). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (абз. 1 ч. 1 ст. 123 ЗК України). Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) (абз. 2 ч. 1 ст. 123 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) (ч. 2 ст. 79-1 ЗК України). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3 ст. 79-1 ЗК України). Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 5 ст. 79-1 ЗК України). За змістом ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абз. 1 ч. 3 ст. 123 ЗК України). Так, рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18 серпня 2017 року ПП ВЖРЕП № 4 було надано згоду на розроблення детального плану території згідно з чинним законодавством щодо доцільності (можливості) розташування сміттєпереробної лінії по сортуванню сміття на земельній ділянці орієнтовною площею 0,5 га у с. Оліївка (п. 1 рішення) та дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди без права капітального будівництва орієнтовною площею 0,5 га у с. Оліївка (п. 2 рішення); встановлено термін дії даного дозволу на розроблення проекту землеустрою на період 1 (одного) року з дати прийняття цього рішення (а.с. 12-13). Рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 грудня 2017 року № 39 ПП ВЖРЕП № 4 було затверджено детальний план території земельної ділянки загальною площею 0,43 га для розміщення сміттєсортувальної лінії (а.с. 14). Рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 05 жовтня 2018 року № 256 термін дії рішення Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18 серпня 2017 року було продовжено на 1 рік з дати його прийняття (а.с. 16). Верховний Суд у рішенні від 12 вересня 2019 року у справі № 320/5699/15-а зазначив, що юридичне (правове) значення першої стадії земельно-правової процедури під час звернення особи за отриманням дозволу та безпосередньо його отримання, як і наступних етапів вказаної процедури, полягає в тому, що з отриманням такого дозволу у особи виникає обґрунтоване сподівання, що у разі проходження нею усіх визначених законом стадій цієї процедури (розробки, погодження і затвердження проекту землеустрою) бажана земельна ділянка, за умови дотримання цією особою усіх приписів закону, буде їй надана у власність або користування. Тому в особи після отримання дозволу щодо певної земельної ділянки виникає легітимний інтерес, який може бути захищений в судовому порядку. З огляду на вказане, реалізуючи принцип «належного урядування», суб`єкт владних повноважень під час прийняття рішення про надання дозволу особі за умови, якщо на розроблення даної земельної ділянки вже надано відповідний дозвіл іншій особі, має враховувати цю обставину та у випадку прийняття рішення про надання такого дозволу мотивувати (обґрунтувати) можливість (необхідність, доцільність) його надання, з урахуванням критеріїв, визначених частиною 2 статті 2 КАС України, про що зазначити у відповідному рішенні. У протилежному випадку, неврахування легітимного інтересу особи, якій вже надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, може бути розцінено як порушення прав цієї особи. 12 квітня 2019 року Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області без будь-якого обґрунтування винесла рішення № 542, яким, зокрема, скасувала п. 2 рішення Оліївської сільської ради від 18 серпня 2017 року Про розгляд клопотання ПП ВЖРЕП № 4 у частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди без права капітального будівництва (а.с. 10). Того ж дня Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області винесла рішення № 560, яким, поміж іншого, надала [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки площею 0,5 га для ведення особистого селянського господарства у с. Оліївка (а.с. 11). Рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 19 липня 2019 року № 704, поміж іншого, затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,5 га для ведення особистого селянського господарства у с. Оліївка та передано цю земельну ділянку останній у власність, кадастровий номер 1822085600:08:001:2347 (а.с. 7-9). 27 листопада 2019 року ПП ВЖРЕП № 4 звернулося до державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,43 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка (а.с. 17). 20 грудня 2019 року державний кадастровий реєстратор Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області прийняв рішення про відмову у внесенні відомостей до державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (а.с. 18). Отже, позивач, дотримавшись приписів закону здійснив розроблення проекту землеустрою, однак був позбавлений можливості реалізувати своє право оренди земельної ділянки на етапі державної реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі тим, що Оліївська сільська рада без будь-якого обґрунтування та скасувала рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надала такий дозвіл [PERSON] та згодом затвердила розроблений нею проект землеустрою. Вищезазначене, на переконання суду, свідчить про порушення легітимного інтересу позивача, який виник після отримання дозволу для розроблення проекту землеустрою, у зв`язку з чим, для захисту цього інтересу суд вважає за потрібне визнати неправомірним та скасувати рішення Оліївської сільської ради № 704 від 19 липня 2019 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки. Стосовно позовної вимоги про скасування реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Отже, для розв`язання питання про наявність підстав для скасування реєстрації права власності [PERSON] на передану їй земельну ділянку, позивач зобов`язаний довести наявність такої реєстрації. Однак, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження здійснення державної реєстрації вищезазначеної земельної ділянки, у зв`язку з чим суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні вимоги про скасування реєстрації права власності [PERSON] . Також суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за потрібне стягнути з відповідачів на користь позивача 2102 грн судового збору.

Outcome: partial