overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 14.06.2008 він зареєстрував шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] ; як зазначається позивачем при зверненні до суду, протягом останніх 1,6 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2018 року. Посилаючись у позові на те, що подальший шлюб з відповідачем носить лише умовний характер, примирення неможливе, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 14.06.2008 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9), про що свідчить свідоцтво про народження. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (протилежні погляди на шлюб та сім`ю), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з червня 2018 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 16.04.2010 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб; від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому випадку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин; зникло взаєморозуміння і взаємоповага, разом сторони не здатні були підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Посилаючись у позові на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, оскільки кожен із сторін живе своїм життям та своїми інтересами, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 16.04.2010 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (зникнення взаєморозуміння і взаємоповаги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 17.02.1989 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від шлюбу подружжя дітей не має. При зверненні до суду із вказаним позовом, позивачем зазначається, що сторони проживали у шлюбі до 2000 року, але з 2000 року вони разом, як сім`я, не проживають, між ними немає взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги. Посилаючись у позові на те, що спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені у 2000 році та примирення не можливе, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 17.02.1989 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво (а.с.3), що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу подружжя дітей не має. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з 2000 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотала про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 18.07.2009 р. між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначається позивачем при зверненні до суду, з 25.05.2019 р. сторони не проживають, як сім`я, між ними немає взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги; відповідач виїхала з будинку позивача та проживає з іншим чоловіком; наразі сторони мають різні погляди на життя, та різні характери. Посилаючись у позові на те, подальше спільне життя сторін, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 18.07.2009 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Подружжя не веде спільне господарство, разом не проживають. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги , які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з 25.05.2019, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 18.12.1971 він взяв шлюб із [PERSON] (відповідачем), від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають; до початку 2016 року сторони проживали однією сім`єю, після чого вони перестали бути родиною, дружина (відповідач) переїхала на постійне місце проживання до іншого міста, наразі її місцезнаходження позивачу не відоме. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Посилаючись у позові на те, що на даний момент сторонами ведення спільного господарство давно припинено, за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач\~не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 18.12.1971 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво (а.с.5), що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (протилежні погляди на шлюб та сім`ю), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з 2016 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотала про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 1 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 20.04.2018 він уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу подружжя дітей не мають; як зазначається позивачем при зверненні до суду сімейне життя сторін не склалося та поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 01.01.2019 сторони проживають окремо та спільного побуту не мають. Головними причинами розпаду сім`ї стали різниця характерів та відсутність в сім`ї взаєморозуміння, що в свою чергу призвело до непорозумінь, хвилювань, дратівливості і конфліктів. Посилаючись у позові на те, що сторони вже довгий час не мають бажання зберігати шлюб та проживати сім`єю, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися; представник позивача в окремо поданій заяві просила розглядати справу у відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 20.04.2018 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.12). Від шлюбу сторони дітей не мають. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різниця характерів та відсутність в сім`ї взаєморозуміння), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з січня 2019 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 22.02.2014 взяв шлюб із відповідачем, втім, спільне життя не склалося через різні погляди на життя та взаємне непорозуміння, у зв'язку з чим стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Посилаючись у позові на те, що шлюб існує лише формально, примирення неможливе, а подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахував заяву позивача та дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 22.11.2014 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Правовідносини виникли між учасниками справи із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що шлюбні відносини між подружжям припинені, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя та взаємне непорозуміння, сварки, втрата почуття любові та поваги один до одного), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, та правом надання відзиву на позовну заяву, що вочевидь свідчить про слушність доводів позивача, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судових збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 22.09.2012 між сторонами в даній справі було укладено шлюб, від якого подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з березня 2018 року спільне проживання було припинено та з того часу спільне господарство не ведеться, спільного бюджету сторони не мають. Посилаючись у позові на те, що подальший шлюб з відповідачем носить лише умовний характер, їхня сімя розпалася остаточно і відновленню не підлягає, збереження шлюбу вважає недоцільним, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання учасники справи не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач позов визнав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 22.09.2012 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Правовідносини виникли між учасниками справи із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував, що шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2018 року, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (виникнення постійних сварок між подружжям, відчуження та втрата почуття любові та взаємної згоди), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України: з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат.

Outcome: approved