Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 419 гривень 96 копійок та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вказана заборгованість виникла станом на 08.04.2014 року внаслідок порушення відповідачем п.42 ч.ч.5,6 Правил користування електричною енергією для населення, оскільки він не сплачував спожиту електроенергію, не здійснював перерахування на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. На теперішній час вказану заборгованість відповідач у добровільному порядку не погасив. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала по викладеним вище підставам, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що заборгованості перед ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» у нього немає. Пояснив, що в 2014 року він успадкував будинок №129б по вулиці 1 Кальчик у місті Маріуполі. В березні 2012 року працівниками відповідача за зазначеною адресою було знято старий електролічильник і встановлено новий, при цьому проводилася перевірка показників, що зафіксовано в наряді на заміну приладу обліку електроенергії. Так, на старому електролічильнику відображено показання «7302». Вважає, що відповідачем грубо порушені вимоги законодавства, які регламентують порядок проведення перевірок абонентів, а також порядок фіксування виявлених порушень. Представник позивача наполягала, що при знятті електролічильника були вказані покази «9006». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є монтером ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». У звязку з проведенням реконструкції електропроводки за адресою відповідача було замінено електролічильник, при цьому демонтований лічильник було оглянуто і перевірено. Після цього було складено наряд, в якому містяться всі покази. Чому абонент не підписав вказаний документ, він не памятає. Не міг пояснити причини розбіжності між даними лічильника, зафіксованих в примірниках акту. Суд, заслухавши показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, у тому числі матеріали, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.10.2014 року, будинок №129б по вулиці 1 Кальчик у місті Маріуполі належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до договору №462-3 від 16 жовтня 2014 року між [PERSON] та Маріупольським РЕМ було укладено договір про користування електричною енергією, відповідно до якого енергопостачальник взяв на себе зобовязання постачати електроенергію з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими цінами у певні терміни. Згідно з довідкою, наданою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», за даними абонентської служби Маріупольського РЕМ за адресою: місто Маріуполь, вулиця 1 Кальчик, 129б зареєстрований особовий рахунок №462-3 на [PERSON]. З урахуванням всіх сплачених квитанцій, сума заборгованості складає 419,96 гривень. Відповідно до Наряду №120018 на заміну електролічильника у абоненту [PERSON], о/р 462-3, представленого ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», 17.04.2012 року було знято електролічильник типу СО-2М, 1963 року випуску, із показами «9006» та встановлено новий типу НИК 2102, 2012 року випуску, із показами «000001». У документі міститься підпис особи, яка оглянула демонтований лічильник та перевірила лічильник, при цьому підпис абонента відсутній. Поряд з цим Наряд на заміну електролічильника, представлений відповідачем, що міститься у справі №263/13487/14-ц за заявою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у порядку п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України, який має бути копією документа, наданого суду ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», містить наступні розбіжності: по-перше, зазначена копія документу не містить номеру; по-друге, зафіксовано покази знятого електролічильника типу СО-2М, 1963 року випуску, «7302»; по-третє, в графі «Я абонент» зазначено «[PERSON]В.» в той час, як в примірнику позивача зазначено «Тур Василь Васильович»; по-четверте, підпис абоненту візуально відрізняється від підпису у примірнику позивача; по-пяте, у примірну відповідача на відміну від примірника позивача, відсутній підпис особи, яка перевірила наряд. Згідно з п.53 Правил користування електроенергією для населення, затвердженого Постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357 у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. Положеннями «Правил користування електричною енергією для населення» передбачено, що Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі Акту енергопостачальник має право визначити величину збитків, завданих протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого Акту про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики, затвердженої НКРЕ. Оскільки в даному випадку Акт про порушення не складався, а підставою для здійснення нарахувань є Наряд, то суд піддав дослідженню зазначені примірники документів, які мають суттєві розбіжності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що представниками позивача порушені вимоги Правил, які регламентують порядок складання актів та інших документів, які є підставою для здійснення нарахувань для стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, оскільки представлені суду примірники Наряду від 17.04.2012 року мають істотні розбіжності, які не спростовані представником позивача, в звязку з чим не можуть бути безумовною підставою для визнання правильними показників приладу обліку електроенергії «9006» для здійснення нарахувань. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задоволенню не підлягають, в звязку з тим, що примірник Наряду, який наданий позивачем, не є підставою для стягнення певних сум з відповідача, оскільки докази на підтвердження його обґрунтованості та законності суду не надані.

Outcome: dismissed