Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 08.05.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 014/9408/74/71175, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у сумі 46 700,00 дол. США строком до 08.05.2026 року, із сплатою 14,25% річних. Оскільки відповідач на даний час ухиляється від виконання свої зобов'язань перед позивачем, не вживає заходів щодо погашення боргу, позивач просить стягнути з нього достроково заборгованість за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, а також не заперечував щодо прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», відповідно до п. 1.3 Статуту, що зареєстрований 06.06.2012 року. Відповідно до Кредитного договору № 014/9408/74/71175 від 08.05.2008 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано громадянину [PERSON] кредит у сумі 46 700,00 дол. США строком до 08.05.2026 року із сплатою 14,25% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до Додаткової угоди № 96-05/13/596 від 01.04.2009 року, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. Відповідно до Додаткової угоди № 96-05/13/957 від 17.03.2010 року, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. Надання кредитних коштів здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника, згідно вимог ст. 61 Кредитного договору. Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених графіком погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний виплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Проте відповідачем не виконуються вищезазначені умови договору, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 21.03.2017 року заборгованість по кредиту становить 53 890,09 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 448 989,46 гривень. При цьому, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу від 09.03.2017 року № 114/5-92892 про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, згідно якої заборгованість по сумі кредиту позичальника перед Банком станом на 03.03.2017 року складає 53 890,09 дол. США, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 5 97,37 дол. США. Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, серед іншого, - укладення договорів та інших правочинів. Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень частини 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та завдатком. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі пункту 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також, відповідно до ст. 611, 615 ЦК України, у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно п. 16.2 Кредитного договору, позивач має право вимагати від відповідача достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначена стаття договору містить норму про відповідальність відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушенні зобов'язань по щомісячній оплаті кредиту та відсотків. Крім того, позивачем дотримана процедура, передбачена п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та, відповідно до п. 16.4 Кредитного договору відповідачем направлено вимоги про виконання порушеного зобов'язання, які ним не були виконані. Викладені обставини свідчать про те, що позивачем обґрунтовано заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 53 890,09 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 1 448 989,46 грн., яка підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 21 734,84 грн., дані кошти відповідач має сплатити позивачу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved