Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить стягнути з останнього на свою користь кредитні зобов'язання [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 1407911,00 грн., страховий внесок - 2877 грн., судовий збір 3441 грн., та витрати на правову допомогу - 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона займається підприємницькою діяльністю та проводить операції з нерухомим майном. При проведенні реконструкції та ремонту квартир [NUMBER] та [NUMBER] розташованих в [ADDRESS], позивач отримала кредит в ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 130000 Дол. США, проте отриманих грошей їй було замало, у зв'язку з чим вона звернулась до [PERSON] з пропозицією фіктивно викупити у свого сина квартиру [NUMBER] в [ADDRESS], та під її заставу отримати кредит для продовження будівельних робіт на що остання погодилась. В подальшому отримані кошти були передані позивачу від [PERSON] та кредитні зобов'язання виконувала позивач. В результаті виконаних зобов'язань позивач стверджує, що своїми діями [PERSON] порушила договірні зобов'язання та вважає себе власником квартири [NUMBER] в [ADDRESS], в результаті чого повинна сплати на корить позивача кредитні зобов'язання перед ПАТ «Укрсоцбанк», страховий внесок та всі витрати пов'язані зі сплатою судового збору та наданням правової допомоги. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з наведених підстав. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні з підстав його необґрунтованості та недостовірності свідчень позивача. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, врахувавши раніше надані пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України. Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, в судому засіданні було встановлено наступне. 31 березня 2006 року [PERSON] купив, а [PERSON] продала квартиру [NUMBER] в будинку за [ADDRESS]. 22.05.2006 р. право власності на вказану квартиру було оформлено за [PERSON] 06 грудня 2006 року мати [PERSON] - [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала у [PERSON] квартиру [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок складався з двох квартир, квартира [NUMBER] яку придбала [PERSON] знаходилась на другому поверсі, а квартира [NUMBER] яку придбав [PERSON] на першому. У зв'язку з тим, що позивач займалась підприємницькою діяльністю, зазначені квартири були придбані з метою їх реконструкції та продажу як об'єкта в цілому. Для проведення реконструкції квартири [NUMBER] та [NUMBER] у будинку [ADDRESS] їх власникам були необхідні грошову кошти, в результаті чого [PERSON] 30.05.2006 року під заставу свого будинку 16/1 по [ADDRESS], одержала кредит в АКБ Укрсоцбанк» в сумі 130 000 доларів США. Проте отриманих грошових коштів не було достатньо, в результаті чого [PERSON] та [PERSON] домовились про укладання фіктивної угоди купівлі-продажу квартири [NUMBER] в буд. [ADDRESS] [PERSON], яка в подальшому під заставу цієї квартири отримає кредитні кошти необхідні для продовження робіт по реконструкції даних квартир. 26.05.2006 року [PERSON] з метою отримання кредиту уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири за [NUMBER] в буд. [ADDRESS]. В цей же день [PERSON] уклала договір кредиту з АКБ «Укрсоцбанк» на суму 150 000 доларів США. Одержані за кредитом гроші [PERSON] в приміщенні банку передала [PERSON] Даний факт підтверджується свідченнями [PERSON], [PERSON], та висвітлені у рішенні Апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON], АКБ «Кліринговий Дім» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] виконувала [PERSON], яка повністю сплатила заборгованість за кредитом та відсотки на загальну суму 192 000 доларів США. Згідно рішень Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2-3914/07 від 16.02.2007 р. та № 2-4409/07 від 20.03.2007 р. за [PERSON] та [PERSON] були визнані права власності на відповідне збільшення вказаних приміщень, які раніше були квартирою [NUMBER] та [NUMBER], шляхом їх збільшення та добудови мансарди на другому поверху. Під час робіт по реконструкції будинку [ADDRESS]. у зв'язку з нестачею грошових коштів, позивачем було прийнято рішення про продаж всього будинку. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2007 року було визнано договір-купівлі укладений між [PERSON],[PERSON], та [PERSON] та визнано право власності на весь будинок за [PERSON] В подальшому [PERSON] за свої кошти провела подальшу реконструкцію та продала будинок [PERSON], яким було завершена повністю реконструкцію з метою продажу АКБ «КЛІРІНГОВИЙ ДІМ». Разом з тим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON], АКБ «Кліринговий Дім» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, було скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2011 року, яким були задоволені позовні вимоги [PERSON] Суд критично ставиться до доводів позивача по необхідність стягнення всієї грошової суми з відповідача, оскільки, як вище зазначалось, отриманні кошти за кредитом, [PERSON] передала позивачу, яка, як сам зазначає витратила їх на реконструкцію будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довеститі обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між тим [PERSON] не ставить питання про визнання зазначеного кредитного договору [PERSON] недійсним, або про перевід відповідальності за кредитом на неї. Крім того суд вважає, що при розгляді позовних вимог має місце той факт, що [PERSON] отримала в той же день з [PERSON], грошові кошти у вигляді кредиту під заставу свого будинку по [ADDRESS], які в подальшому не змогла сплати. Таким чином суд розцінює вимоги позивача, як такі що не підлягають задоволенню з мотивів законності та обґрунтованості, та вважає що вони направлені з метою збагачення особистого майнового стану за рахунок відповідача. Крім того суд вважає за необхідне застосувати до позовних вимоги позовну давність, яка відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути на свою користь грошові кошти за зобов'язанням [PERSON], які були повність виконані 28.12.2007 року та в цей же день почався перебіг строку позовної давності. Згідно ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, також відповідач надав до суду заяву про застосування ст. 267 до позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Судом було встановлено, що у позовній заяві позивач не ставив питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначає. Отже суд вважає, що у позивача було достатньо часу для оскарження будь-яких грошових виплат по кредиту або переведення права відповідальності за кредитом, проте в супереч зазначеного, позивачем не було проведено жодних заходів та спрямованих на це дій. Такий висновок суду не спростовується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до ч.1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Аналізуючи виникли обставини, судом не було встановлено підстав для поновлення строку позовної давності, крім того позивач не ставить питання про його поновлення, у зв'язку з чи суд

Outcome: dismissed