Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ПрАТ «СК «Уніка», та відповідачем 29.12.2010 року було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № ВЕ/6015194, зі строком дії до 28.12.2011 року. Об'єктом страхування є цивільно-правова відповідальність під час експлуатації транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 2114», державний номер [NUMBER]. 20.08.2011 року близько 14.10 годин в м. Києві, по вулиці Дегтярівській, 37, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «ВАЗ 21114», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «РАФ», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Водій автомобіля «РАФ», [PERSON] звернувся до них за виплатою страхового відшкодування. З моменту ДТП і до цього часу заяв, звернень та документів від страхувальника [PERSON] до страхової компанії щодо страхового випадку не надходило. Страхова компанія виплатила страхове відшкодування [PERSON] відповідно до платіжного доручення № 006510 від 28.02.2012 року в сумі 3 007,95 грн. Після виплати страхового відшкодування, у зв'язку з порушеннями умов договору страхувальником, у страхової компанії виникло право регресної вимоги до страхувальника. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та постановити заочне рішення в разі неявки відповідача по наявним у справі документам. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що між ПрАТ «СК «Уніка», та відповідачем 29.12.2010 року було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № ВЕ/6015194, зі строком дії до 28.12.2011 року. Об'єктом страхування є цивільно-правова відповідальність під час експлуатації транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 2114», державний номер [NUMBER]. 20.08.2011 року близько 14.10 годин в м. Києві, по вулиці Дегтярівській, 37, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «ВАЗ 21114», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «РАФ», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Водій автомобіля «РАФ», [PERSON] звернувся до них за виплатою страхового відшкодування. Розмір матеріального збитку, завданого автомобілю «РАФ», згідно Звіту від 12.08.2011 року склав 3 007,95 грн. Страхова компанія виплатила страхове відшкодування [PERSON] відповідно до платіжного доручення № 006510 від 28.02.2012 року в сумі 3 007,95 грн. З моменту ДТП і до цього часу заяв, звернень та документів від страхувальника - [PERSON] до страхової компанії щодо страхового випадку не надходило. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Статтею 989 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено обов'язком страхувальника щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку, у строк, встановлений договором та законом. Відповідач порушив умови договору обов'язкового страхування, у зв'язку з чим, має нести відповідальність, та сплатити страхове відшкодування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 229,40 грн., дані витрати підтверджені належним чином, а тому підлягають відшкодуванню стороною відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved