Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на їх утримання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мати дітей [PERSON] характеризується негативно, вживає спиртні напої, постійного місця роботи не має, дітьми не займається, через що дітей було направлено на повне державне утримання до комунального закладу «Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів». Позивач вважає, що відповідач і на даний час не проявляє до дітей материнської турботи, не цікавиться ними, не піклується про їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги не надає, тобто самоусунулася від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, так як вважає недоцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до довідки №858 та довідки №859 від 02 грудня 2013 року виданих КЗ «Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів», [PERSON] та [PERSON] дійсно навчаються у вищезгаданому навчальному закладі. Згідно зі свідоцтва про народження виданого 29 липня 2004 року виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Васильківського району Київської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Згідно зі свідоцтва про народження виданого 18 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Київської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки виданої виконкомом Соколівської сільської ради Васильківського району Київської області №104 від 23.05.2013 року, [PERSON] ніде не працює. Як вбачається з довідки-характеристики, наданої Соколівською сільською радою Васильківського району Київської області, [PERSON] за період проживання в с. Соколівка ніде не працювала, вживає алкогольні напої, що негативно впливає на психічний стан та здоров'я її малолітніх дітей. З висновку №660/623 від 02.04.2014 року наданого Васильківською районної державною адміністрацією Київської області, вбачається, що [PERSON] недоцільно позбавляти батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї, забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням ст. ст. 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримання, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 164 ч.1 п.2, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач не виконує обов'язки по утриманню дітей, з неї слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 400 гривень щомісячно, однак при цьому суд відмовляє в частині вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відповідно до висновку №660/623 від 02.04.2014 року наданого Васильківською районної державною адміністрацією Київської області, вбачається, що [PERSON] недоцільно позбавляти батьківських прав відносно її малолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: partial