Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість по невиплаченій заробітній платі на загальну суму 12133,96 грн. та 1500 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.12.2015 між ним та ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» було укладено угоду №65-П про виконання робіт. Відповідно до вказаної угоди він зобовязувався виконати роботи контролера 1 класу ВОХОР, а відповідач в свою чергу мав оплатити роботу, однак зобовязання свої порушив. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до угоди №65-П від 11.12.2015 року укладеної між [PERSON] та ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» [PERSON] зобовязувався виконати роботи контролера 1 класу ВОХОР, а ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» в свою чергу мав оплатити роботу. (а.с.4). Факт виконання позивачем робіт підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт (послуг) за січень-квітень 2016 р. Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, про вадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплаче ні не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 237-1 ЦПК України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві фізичних і моральних страждань, з урахуваннями у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Оскільки факт порушення законних прав позивача на своєчасну та регулярну оплату праці у встановлені ст. 115 КЗпП України строки доведений, це призвело до моральних страждань позивача, тому є підстави для відшкодування моральної шкоди. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved