Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 27 березня 2009 року було розірвано шлюб сторін. За час шлюбу, але під час окремого проживання сторін, позивачем за особисті кошти було побудовано житловий будинок, який знаходиться за адресою: І пров. [PERSON] ([PERSON]), 7-а, с. Глибочиця, Житомирський район, Житомирська область. У жовтні 2018 року позивач для укладення правочину щодо відчуження зазначеного будинку звернувся до нотаріуса, який повідомив, що про те, що оскільки право власності на будинок було оформлено під час перебування в зареєстрованому шлюбі, без згоди відповідача позивач не вправі розпоряджатися майном. У звязку з наведеним позивач просить визнати за ним право особистої приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: І пров. Михайла Грушевського, 7-а, с. Глибочиця, Житомирський район, Житомирська область. У судове засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності (а.с. 39-40). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 жовтня 1978 року Виконавчим комітетом Левківської сільської ради Житомирського району був зареєстрований шлюб сторін. 08 січня 2008 року позивач отримав свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: І пров. Карла Маркса, 7-а, с. Глибочиця, Житомирський район, Житомирська область (а.с. 17), на підставі якого була здійснена державна реєстрація права приватної власності позивача (а.с. 18). Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 27 березня 2009 року шлюб сторін було розірвано (а.с. 8, 9) Згідно з ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 СК України визначено, що майно дружини, чоловіка, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Частиною 6 ст. 57 СК України передбачена можливість суду визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Згідно із засвідченою приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] заявою [PERSON] остання визнає позовні вимоги [PERSON], а саме визнає за останнім право особистої приватної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: І пров. Михайла Грушевського, 7-а, с. Глибочиця, Житомирський район, Житомирська область (а.с. 40). Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачена можливість відповідача визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.

Outcome: approved