Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій посилається на те, що 28.07.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], уклали кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «Приват Банк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що підтверджується статутом п.1.1., який додано до матеріалів позовної заяви. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. ПАТ «КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач в свою чергу зобов'язалася погашати заборгованість за кредитним договором та відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Крім того відповідно до умов кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн +5% від суми позову. Однак відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує в результаті чого станом на 31.08.2014 р. виникла заборгованість - 12500,95 грн, яка складається з наступного: - 2994,45 грн. - заборгованість за кредитом; - 6313,24грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; - 2359,88грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 грн - штраф(фіксована частина); - 583,38 грн., - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12500 грн. за кредитним договором №б/н від 28.07.2008 року та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги по мотивам і підставам, викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв'язку із спливом строку позовної давності, при цьому також пояснила про те, що у позивача відсутні докази строку дії кредитної картки, докази підписання нею умов кредитування, у зв'язку із чим вважає, що позивач не надав суду належних доказів про порушення нею умов кредитного договору, а доказування заявленого позову ґрунтуються лише на особистих поясненнях представника позивача. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н, Банк надав грошові кошти відповідачу у розмірі 3000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «Приват Банк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що підтверджується статутом п.1.1., який додано до матеріалів позовної заяви. Зазначений кредитний договір складається із заяви позичальника, з якої вбачається, що [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER], а також Умов і Правил надання банківських послуг. Своїм підписом в зазначеній заяві [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку. Однак представником позивача не надано суду доказів про особисте підписання відповідачкою Умов і правил надання банківських послуг, на порушення яких остання посилалася, хоча вказували, що позивач письмово ознайомив відповідачку з цими Умовами кредитування і з ними остання погодилася. Відповідно до п.3.1.1 Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного в ній місяця. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем протягом 6 років кредитна картка не збереглася. Доказів про видачу відповідачці нової платіжної картки після спливу дії старої позивач суду не надав, а з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася в зв'язку з неналежним виконанням умов договору кредиту щодо повернення позичальником кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами, звернувся до суду в жовтні 2014 року. Що стосується посилання позивача на досягнуту при укладенні з відповідачем договору кредиту домовленість щодо пролонгації договору, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до наданих банком Правил користування платіжною карткою продовження договірних відносин має підтверджуватися шляхом надання позичальнику картки з новим терміном дії (п.3.1.3). Відповідачка заявила про застосування до спірних правовідносин позовної давності . Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в постанові, прийнятій 19 березня 2014 року за результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України (справа №6-14цс14), які є обов'язковими для суду при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Враховуючи, вищевикладені обставини, а також те, що інша картка позичальнику не видавалася, останій платіж відповідачем був здійснений 02.12.2008 р., суд вважає, що звернувшись до суду з позовом в жовтні 2014 року, позивач пропустив встановлену ст.257 ЦК України загальну позовну даність у три роки, на застосувані якої наполягає відповідач а тому відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.. Суд не бере до уваги довідку надану представником позивача, про те, що кредитна картка видана [PERSON] № [NUMBER] строком до 12/11 року тобто на три роки п'ять місяців, оскільки вказана довідка видана заступником керівника направлення по безпеці кредитних операцій А.Безман Херсонської філії ПАТ «КБ «ПриватБанк», а не Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з яким був укладений кредитний договір . Крім цього в судовому засіданні була досліджена кредитна справа [PERSON] де відсутні будь-які дані про термін дії кредитної картки.

Outcome: dismissed