Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником, якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] 11.06.2008р. було укладено кредитний договір №093-2008-2021, в який в подальшому вносились зміни та доповнення на підставі Додаткової угоди б/н від 10.09.2011р., Додаткової угоди б/н від 15.09.2011р. та Додаткової угоди б/н від 18.10.2012р. Відповідно до умов вказаного кредитного договору Банк надав, а [PERSON] отримав в кредит грошові кошти в розмірі 35000,00 швейцарських франків з остаточним терміном повернення 10.06.2038р., зі сплатою відсотків за користування кредитом. На забезпечення виконання вказаного кредитного договору між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником, якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] 11.06.2008р. був укладений договір поруки №093-2008-2021-Р, згідно з яким поручитель взяла на себе солідарну з основним боржником відповідальність перед кредитором за невиконання зобов'язань за кредитним договором. Основний позичальник [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 17.02.2016р. в сумі 18 294,66 швейцарських франків, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту - 808,64 швейцарських франків; суми дострокового стягнення кредиту - 15 479,47 швейцарських франків; відсотків - 1924,87 швейцарських франків; підвищених відсотків - 81,68 швейцарських франків. Просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7407,86грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідачі в судове засідання не прибули, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надали, причини неявки не повідомили. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів. Відповідно до ч.2 ст..197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки, які настають у разі порушення зобов'язання, визначені ст.611 ЦК України. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув с уму позики, він зобов'язаний сплатити її відповідно до ст.625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1,2 ст.554 ЦК України). Суд встановив, що між сторонами ВАТ «Універсал Банк», правонаступником, якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 11.06.2008р. було укладено кредитний договір № 093-2008-2021, в який в подальшому вносились зміни та доповнення на підставі Додаткової угоди б/н від 10.09.2011р., Додаткової угоди б/н від 15.09.2011р. та Додаткової угоди б/н від 18.10.2012р. Відповідно до умов вказаного кредитного договору Банк надав, а [PERSON] отримав в кредит грошові кошти в розмірі 35000,00 швейцарських франків з остаточним терміном повернення 10.06.2038р., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких періодично змінювався за домовленістю сторін. На забезпечення виконання вказаного кредитного договору між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником, якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 11.06.2008р. був укладений договір поруки № 093-2008-2021-Р, згідно з якими поручитель взяла на себе солідарну з основним боржником відповідальність перед кредитором за невиконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов'язання за вказаним кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 17.02.2016р. в сумі 18294,66 швейцарських франків, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту - 808,64 швейцарських франків; суми дострокового стягнення кредиту - 15 479,47 швейцарських франків; відсотків - 1 924,87 швейцарських франків; підвищених відсотків - 81,68 швейцарських франків. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, оскільки не виконав свого зобов'язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню в судовому порядку. При цьому, суд виходить з того, що укладений між банком та відповідачем [PERSON] кредитний договір оформлений письмовим документом, підписаний сторонами, внесені до нього зміни також оформлені належним чином, у зв'язку з чим є підстави вважати, що при підписанні цього договору сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Правомірність кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому укладений між сторонами кредитний договір є чинним і обов'язковим для виконання. В той же час суд встановив, що позичальник - відповідач по справі [PERSON] неналежним чином виконував своє зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, допускав прострочення платежів, сплачував платежі в меншому розмірі, ніж передбачено кредитним договором, що і призвело до виникнення заборгованості. У зв'язку з виникненням заборгованості Банк скористався правом вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих відсотків, тому звернувся до суду з цим позовом. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем, який суд вважає повним, чітким, об'єктивним, він узгоджується з умовами кредитного договору, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON], суд вважає необхідним стягнути заявлену позивачем суму заборгованості з відповідачів солідарно. При постановленні рішення суд враховує, що діюче законодавство не забороняє використання іноземної валюти в грошових зобов'язаннях, однак у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. Так, станом на день постановлення даного судового рішення - 28.10.2016р. за офіційним курсом НБУ 100 швейцарських франків еквівалентно 2574,2458грн., відповідно 18294,66 швейцарських франків еквівалентно 470 949,51грн. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Згідно з ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 7407,86грн., з кожного по 3702,43грн.

Outcome: approved