Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2020 року до нього звернувся відповідач [PERSON] з проханням позичити йому 1449800грн. Враховуючи, що він добре знав відповідача і на той час в нього була така сума грошей, він погодився позичити йому 1449800грн., за умови повернення йому зазначеної вище суми до 10.09.2020 року. Саме на цих умовах вони і погодили надання даної позики. На підтвердження передачі грошей, відповідач власноруч в присутності двох свідків написав йому розписку і отримав гроші. Однак, відповідач свої зобов`язання згідно домовленості та вказані в борговій розписці строки не виконав. Він неодноразово звертався до нього з вимогою повернути йому гроші, однак [PERSON] , гроші йому не повертає. Це змусило його звернутися за захистом порушеного права до суду. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 1449800грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 10510грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 07.09.2020 року відповідач [PERSON] взяв в позику у позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 1449800грн. строком до 10.09.2020 року (а.с.4). Викладені обставини підтверджуються розпискою [PERSON] від 07.09.2020 року. Оригінал розписки був оглянутий в ході судового розгляду. У зазначений строк [PERSON] зобов`язань не виконав, грошові кошти не повернув. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, в розписці наданій суду позивачем, зазначена сума позики у розмірі 1449800грн., яку отримав відповідач, розписка є дійсною і не оспорювалася в судовому порядку. Відповідач не спростував доказами викладені позивачем [PERSON] в позовній заяві обставини та надані позивачем докази. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 1449800грн., за зазначеною розпискою, підлягають задоволенню, оскільки розмір боргу підтверджується виданою позивачем розпискою, визначений розпискою строк для повернення позики закінчився, а наявність в позивача боргової розписки свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1449800грн.

Outcome: approved