Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та просить змінити порядок користування квартирою [ADDRESS], а саме: встановити спільний порядок користування усією квартирою між [PERSON] та [PERSON], посилаючи на ті обставини, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні належною йому кімнатою. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість. До суду надіслала також заперечення проти позовної заяви. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 19.06.2008 року позивач [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Зазначена ? частини квартири була йому подарована [PERSON] (а.с.39-40) Решта ? частини спірної квартири належить відповідачу по справі [PERSON] Згідно з вимогами ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 02 жовтня 2006 року, що набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 19.02.2007р., у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], вселено [PERSON] до квартири [ADDRESS] та встановлено порядок користування спірною квартирою, відповідно до якого [PERSON] виділено у користування кімнату розміром 14,8кв.м., [PERSON] виділено у користування іншу кімнату розміром 14.8кв.м. з балконом, місця загального користування залишено у спільному користуванні. (а.с.35-37) Крім того, відповідно до рішення суду від 01.12.2010 року позивача по даній справі [PERSON] було вселено до даної квартири [ADDRESS]. (а.с.27-28) Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, між позивачем та відповідачем, як співвласниками квартири [ADDRESS] виникають суперечки та не порозуміння з приводу користування, утримання та збереження спірної квартири. Відповідно до ст. ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. На підставі зазначеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні даного позову, оскільки він є необґрунтованим та таким, що не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed