Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.02.2012 року, відповідач 14.02.2012 року отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2016 року має заборгованість 36631,46 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1961,74 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 28620,77 грн., заборгованість за пенею та комісією 3828,40 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1720,55 грн.. У звязку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 36631,46 грн. за кредитним договором б/н від 14.02.2012 року та судові витрати у розмірі 1600 грн.. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак раніше подавав до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу без участі їх представника (а.с. 40). Крім того, представник позивача надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідач був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, а тому він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку без зазначення цільового призначення, в звязку з цим даний кредитний договір не можна вважати споживчим. Підтвердженням того, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт, чітко прослідковується, оскільки відповідач користувався грошима, є фото клієнта з карткою, яку долучено до матеріалів справи. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко видно, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Крім того, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-бухгалтерська експертиза з метою зясування питання наявності відсутності заборгованості за кредитним договором не проводилася, а тому наданий розрахунок заборгованості є правильним. Строк дії картки до 01.2016 року, а позивач звернувся до суду з даним позовом 18.01.2017 року, тобто до спливу строку позовної давності, в звязку з чим, просить задовольнити вимоги позовної заяви в повному обсязі (а.с. 58-62). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову, підтримав заперечення та просив справу розглянути без його участі (а.с. 72). Крім того, відповідачем раніше було подано до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, оскільки вважає вимоги позивача незаконними та необґрунтованими, так як перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, враховуючи, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості прострочення суми кредиту виникло - 30.04.2013 року, тобто з цього дня позивач довідався про порушення свого права, як наслідок розпочався відлік позовної давності, який закінчився - 30.04.2016 року. Позовна заява подана на початку 2017 року, тобто майже через 1 рік з моменту закінчення позовної давності, згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України. Позивач зазначає, що відповідно до договору № б/н від 14.02.2012 року він отримав кредит у розмірі 2000 грн., а в анкеті-заяві розмір кредитного ліміту не вказано зовсім, не вбачається його бажання на отримання кредитної або іншої картки - клітинки не заповнені, розрахунок заборгованості по процентам, які обраховуються від суми основного боргу є необґрунтованим (а.с. 51-52). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.02.2012 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON], відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-33). Відповідно до умов укладеного кредитного договору, договір складається з анкети-заяви, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (а.с. 7-33). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг при порушення клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому цим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 18). Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с. 20). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов кредитного договору відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 27). Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 31.12.2016 року має заборгованість 36631,46 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1961,74 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 28620,77 грн., заборгованість за пенею та комісією 3828,40 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1720,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-6). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (карткрахунок 4149437721212387 від 14.02.2012 року) видно, що останній раз зміна кредитного ліміту була збільшена 29.05.2012 року, зі строком дії кредитної картки до 01/2016 року, про що свідчить довідка від 01.08.2017 року (а.с. 63). Відповідно до пункту 2.1.1.2.11 Умовкартка дійсна до останнього календарного дня місяця, вказаного на лицевій стороні включно (а.с. 27). Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ № 6-1295цс15 від 07.10.2015 року. За змістом пункт 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг (а.с. 26). Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно діючих тарифів (п. 2.1.1.2.12 Умов). Пунктом 2.1.1.2.3 Умов встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту (а.с. 26). Судом встановлено, що строк дії кредитної картки сплив 01/2016 року, а позов позивачем подано 18.01.2017 року (згідно штампу на конверті), тобто в межах позовної давності, а тому доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності до основної суми заборгованості, процентів та неотримання грошових коштів судом не можуть бути взяти до уваги, оскільки спростовуються доказами, наданими позивачем та дослідженими в судовому засіданні. Однак, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В звязку з чим, суд застосовує строк позовної давності в один рік щодо заборгованості за пенею (комісією) та стягує з відповідача на користь позивача (3828,40 грн. - 2628,40 грн.) =1200 грн.. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1485,20 грн. на користь позивача.

Outcome: partial