Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що проведеною перевіркою додержання вимог чинного законодавства України ЗУ «Про зайнятість населення», ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що в Білоцерківському центрі зайнятості відповідач був зареєстрований як такий, що шукає роботу 06.08.2015 р. Відповідно до порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних надано статус безробітного та встановлена допомога по безробіттю. Актом № 181 від 15.09.2016р. Оболонського районного центру зайнятості встановлено, що перебуваючи на обліку в Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ «Союз Авто», що підтверджується витягом з наказу № 167-квід 05.11.2015року, працював водієм автотранспортних засобів. [PERSON] наказом № 183-к від 30.11.2015р. [PERSON] звільнений з роботи з 30.11.2015р. з ТОВ «Союз Авто», за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України. Отже, перебуваючи на обліку в Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості та будучи зайнятою особою відповідач безпідставно отримав допомогу по безробіттю за період з 06.11.2015р. по 24.12.2015р. в сумі 5431грн. 37коп., а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] незаконно одержану допомогу по безробіттю в розмірі 5431,37грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1378грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, клопотань про розгляд спарви за відсутності відповідача не надходило та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України,з урахуванням думки представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що проведеною перевіркою додержання вимог чинного законодавства України, а саме ЗУ «Про зайнятість населення», ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що в Білоцерківському центрі зайнятості відповідач був зареєстрований як такий, що шукає роботу з 06.08.2015р. Встановлено, що 07.08.2015р. відповідно до порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, відповідачу надано статус безробітного та встановлена допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним затверджено спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду від 13.02.2009р. № 7-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня.2009р. № 232/16248, за результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що їх проводили. Встановлено, що Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості була проведена перевірка достовірності даних та обгрунтованості виплати відповідачу матеріального забезпечення та складено відповідний акт. [PERSON] № 181 від 15.09.2016р. Оболонського районного центру зайнятості, встановлено, що перебуваючи на обліку в Білоцерківському МРЦЗ, як безробітний [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ «Союз Авто», що підтверджується витягом з наказу №167-К від 05.11.2015р. ТОВ «Союз Авто» про прийняття на роботу [PERSON] з 06.11.2015р. на посаду водія автотранспортних засобів. Наказом № 183-К від 30.11.2015р.ТОВ «Союз Авто» [PERSON] звільнений з роботи з 30.11.2015р. за власним бажанням відповідно ст.38 КЗпП України. Представник позивача суду пояснила, що оскільки Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості встановлено належність відповідача, як безробітної особи до категорії зайнятої, така особа повинна бути знята з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та зобовязана повернути суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин. Дані кошти підлягають поверненню до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Згідно матеріалів справи, позивачем 07.10.2016року за № 1338-02 на адресу відповідача була направлена претензія, та запропоновано повернути незаконно отримані кошти виплачені Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості в розмірі 5431грн.37коп. Відповідач добровільно не повернув кошти. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України Про зайнятість населення до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору ( контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, забезпечують себе роботою самостійно ( у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої діяльності, а також особи, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійних, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України Про зайнятість населення, зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами( контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Водночас в силу положень частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачає, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частина 3 цієї статті вказаного Закону зазначає, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно статті 39 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори що виникають з правовідносин за цим Законом вирішуються в судовому порядку. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин справи суд вважає, що позивач довів свої вимоги, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача зазначену суму незаконно одержаної допомоги по безробіттю в розмірі 5431грн. 37коп., та судові витрати в сумі 1378грн. Доказів, які б спростовували такі висновки суду, не надано. На підставі зазначеного,

Outcome: approved