Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що згідно з рішенням Сумського районного суду Сумської області від 08 вересня 2017 року з нього було стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, до його повноліття. 11 квітня 2019 року рішенням того ж суду було змінено спосіб стягнення та розмір аліментів з твердої грошової суми розміром 1 000 грн. на ј частину від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. На той час він мав дохід, оскільки працював на заробітках за кордоном, але зараз матеріальний стан його значно погіршився внаслідок того, що він став безробітним через неможливість виїхати за кордон на заробітки, не має доходів. Просив змінити розмір та спосіб стягнення аліментів і стягувати з нього аліменти в розмірі 1 600 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання з проханням слухати справу у його відсутність, свої позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві просила слухати справу у її відсутність, з позовними вимогами не погодилась, зазначила, що [PERSON] сплачує мінімальний розмір аліментів, нічим більше не допомагає, інших утриманців не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов необґрунтований і не підлягає задоволенню, з наступних підстав Судом встановлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] .. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (арк.с.10). 29 червня 2016 року рішенням Сумського районного суду Сумської області шлюб між сторонами розірвано, з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина у розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (арк.с.11). З заочного рішення Сумського районного суду Сумської області від 08 вересня 2017 року вбачається, що позов [PERSON] було задоволено, змінено розмір аліментів, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на тримання сина [PERSON] , 2014 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., до повноліття дитини (арк.с.33). Крім того, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11 квітня 2019 року було змінено спосіб стягнення та розмір аліментів з твердої грошової суми розміром 1 000 грн. на ј частину з усіх видів заробітку (доходів) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини (арк.с.12). Як зазначив в позові позивач, він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки в зв`язку з епідемією Коронавірусу у світі, він не може виїхати на заробітки за кордон, де працював раніше та мав стабільний дохід, став безробітним і не має доходів. З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є сімейними і врегульовані ст.ст. 182, 192 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Поряд з цим всупереч положенням ст.ст. 12, 81, 84 ЦПК України позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження підстав для зменшення розміру аліментів. Позивач не надав доказів перебування на обліку у Центрі зайнятості, як безробітний. Погрішення майнового стану позивач пов`язує з тим, що не працює, з його слів він перестав виїжджати на заробітки за кордон. Втім позивач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, за своїм віком і станом здоров`я позивач має забезпечувати себе та зобов`язаний забезпечувати свою дитину. Позивач не надав доказів того, що у нього погіршився чи змінився матеріальний стан, оскільки він не працює. Доказів того, що він вживає заходів для працевлаштування не надано. Обставини погіршення матеріального становища, у зв`язку з тим, що позивач ніде не працює, певною мірою є сумнівними, оскільки, не дивлячись на фактичну відсутність певного місця роботи, позивач має джерела для існування. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів та зміни способу стягнення їх стягнення, визначених попереднім рішенням суду.

Outcome: dismissed