overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього на користь ПАТ ЕК Одесаобленерго в особі Біляївського РЕМ збитки, заподіяні безобліковим споживанням електроенергії в сумі 10\~515 грн. 21 коп.. Вказані порушення були виявлені контролерами Біляївського РЕМ 10.04.2013 року - акт №025700 та 30.10.2013 року акт №027666. Представник позивача в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та дав згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про день слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, згідно ст. 629 вказаного Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем електричної енергії і має особовий рахунок №206-10\~000 ( а.с.9). Як встановлено в судовому засіданні відносно відповідача контролерами Біляївського РЕМ 10.04.2013 року та 20.10.2013 року були складені акти відповідно за №025700 та №027666 про порушення Правил користування електричною енергією в житловому будинку, що розташований в с.Велика Балка, пров. Водяний б/н, так як абонент споживає електроенергію самовільно підключившись до електромережі. ( а.с.6-7, 13-14). Вказані акти та протоколи комісії по їх розгляду №39(а.с.8) та №126 ( а.с.15 відповідачем оскаржені не були. Згідно розрахунків збитки, заподіяні енергопостачальній організації складають відповідно 6\~643 грн. 93 коп. та 3\~871 грн. 28 коп. (а.с.9,14), а всього 10\~515 грн. 21 коп.. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Виходячи з того, що відповідач є споживачем електричної енергії і знаходиться у договірних відносинах з позивачем то в силу ст. 623 вказаного Кодексу повинен сплатити заборгованість за спожиту електроенергію. Враховуючи викладене суд вважає позов обгрунтованим, а тому на відповідача необхідно покласти зобовязання по відшкодуванню вказаних збитків. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як відсутність заперечень щодо предявленого до нього позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить усунути перешкоди у користуванні власністю житловим будинком [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , мотивуючи це тим, що йому на праві власності належить зазначений будинок, а відповідач, який зареєстрований в його будинку, ніколи в ньому не проживав, в зв`язку з чим вважає, що він є особою, який втратив право користування цим житлом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Третя особа [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач в своїй письмовій заяві проти цього не заперечував. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05.06.2009 року за реєстровим № 1538, позивачу належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] /а.с.7, 8/. З представленої довідки Слабинського старостинського округу Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області віл 06.02.2020 року за № 59, вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] з 29.10.2015 року; [PERSON] з 04.10.2018 року; [PERSON] з 26.09.2019 року; [PERSON] з 28.09.2013 року /а.с.9/. Згідно акту огляду від 28.01.2020 року /а.с.10/, комісія встановила що [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , однак особистих речей його будинку не має, так як він там не проживає і ніколи не проживав. Комісія вважає за необхідне зняти з реєстраційного обліку гр. [PERSON] . Таким чином, зважаючи на те, що відповідач відсутній за зазначеною адресою понад один рік, він втратив право на користування цим житлом. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з [PERSON] на користь позивача, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 20.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №32, посилаючись на те, що від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем по справі не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, не зійшлися характерами, постійні сварки, скандали зробили сімейне життя неможливим. Спільно господарство не ведуть. Строк для примирення їм не потрібен, оскільки вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Спору про розподіл сумісно нажитого майна немає. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, подальше сімейне проживання вважає неможливим. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 20.07.2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №32 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було зясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сімєю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити прізвище [PERSON] [PERSON]. Згідно квитанції №0.0.927575693.1 від 27.12.2017 року позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 640 гривень (а.с.1). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 26.12.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №459, посилаючись на те, що від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем по справі не склалося, оскільки відносини мі ними зіпсовані та вони не розуміють один одного і не можуть дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, немає. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не заявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимоги наполягала. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав відзив на позов, згідно якого просив розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 26.12.2003 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №459 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно довідки КП «Житлова управляюча компанія» від 09.01.2018 року, [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було зясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сімєю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити прізвище [PERSON] [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 23.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №286, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем по справі не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та буде з нею проживати після розірвання шлюбу. Шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження сімї є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Спір щодо розподілу сумісно нажитого майна та місця проживання дитини між ними відсутній. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити в повному обсязі. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 23.09.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №286 (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було зясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сімєю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви відповідача, залишити прізвище [PERSON] [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 08.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №23, посилаючись на те, що від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, спільне життя з відповідачем по справі не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини не має. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, судові витрати просив з відповідача не стягувати, спору про розподіл майна та місця проживання дитини між ними відсутні. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище, спору про розподіл майна та місця проживання дитини між ними відсутні. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 08.02.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №23(а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з'ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви відповідача, залишити прізвище [PERSON] - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 10.03.2017 року Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №40, посилаючись на те, що від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та залишиться проживати з останньою після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем по справі не склалося, оскільки вони мають різні характери, сварки та скандали зробили їх спільне життя неможливим. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини між ними не має. Позивач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та проти розірвання шлюбу не заперечувала, строк для примирення їй не потрібен, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 10.03.2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №40 (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] видане Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, сторони від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно довідки КП «Житлова управляюча компанія» м.Лозова Харківської області від 10.04.2018 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з'ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано, а також не мають спору про місце проживання дитини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви відповідача, залишити [PERSON] шлюбне прізвище - [PERSON]. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 16.02.2011 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №7, посилаючись на те, що від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, спільне життя з відповідачем по справі не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини не має. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, судові витрати просив з відповідача не стягувати, спору про розподіл майна та місця проживання дитини між ними відсутні. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON], спору про розподіл майна та місця проживання дитини між ними відсутні. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 16.02.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №7 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з'ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви відповідача, відновити [PERSON] дошлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved