Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 04.10.2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5336,67 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим допустила заборгованість на загальну суму 8156,44 грн., з них: 4907,18 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 645,48 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1739,19 грн. - залишок за несплаченими штрафами, передбаченими п.2.2. Генеральної угоди; а також штраф відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф фіксована частина, 364,59 грн. - штраф відсоткова складова. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитом та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.43/. Відповідач позов визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 04.10.2012 року, відповідно до п.п.2.1 якої банк надав відповідачу кредит в сумі 5336,67 грн. строком на 12 місяців з 04.10.2012 року по 31.10.2013 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на обов'язок відповідача щодо повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 469,51 грн. для погашення заборгованості по кредиту. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізнішою 31.10.2013 року /а.с.5-6/. Підписавши зазначену Генеральну угоду, відповідач погодилась, що зазначена Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, а також Тарифами складає між нею та Банком кредитний договір, а також підтвердила, що вона ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами та отримала інформацію про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.6/. Відповідно до п.п.2.1 Генеральної угоди, відповідач зобов'язалася щомісяця погашати заборгованість по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентах, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що станом на 11.02.2014 року заборгованість по кредитному договору склала 8156,44 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 4907,18 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 645,48 грн., штраф за п.п.2.2 Генеральної угоди - 1739,19 грн. Заборгованість по судовим штрафам - 864,59 грн. /а.с.4/. Як передбачено п.п.2.2 Генеральної угоди, згідно ст.212, 611, 651 Цивільного кодексу України, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та Правилах, більш ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1739,19 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.2.5 Генеральної угоди, п.п.1.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті зобов'язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконала зобов'язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотків та штрафу, передбаченого п.п.2.2 Генеральної угоди, підлягають задоволенню. Що стосується штрафу, нарахованого позивачем відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, суд приходить до наступного. Так, п.п.1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-кому грошовому зобов'язанню за договором на строк понад 30 днів, позичальник зобов'язується оплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Таким чином, як п.п.2.2 Генеральної угоди, так і п.п.1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, за порушення строків погашення заборгованості за кредитним договором передбачена відповідальність позичальника у виді штрафу. При цьому, згідно ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Разом з тим, позивач двічі нарахував штраф за порушення відповідачем строків виконання зобов'язання, тобто фактично поклав на відповідача подвійну відповідальність за одне і теж порушення умов договору, що є порушенням названого конституційного принципу. Тому в частині позовних вимог, щодо стягнення штрафу, передбаченого п.п.1.1.5.20 Умов та правил позивачу слід відмовити. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 7291,85 грн., з них: 4907,18 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 645,48 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1739,19 грн. - штраф, передбачений п.2.2. Генеральної угоди. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial