Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 85336,26 гривень та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1280,04 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17 січня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування відповідачем публічної пропозиції позивача на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов вищевказаного договору позивач зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 45000 грн., а відповідач, в свою чергу, зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором, повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач зі свого боку виконав свої зобовязання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі 45000 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, однак, у порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10 листопада 2015 року має прострочену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14009,42 гривень, про строчка по тілу 58498,50 грн., відсотки за кредитом 229,31 грн.. Представник позивача до судового засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справ за вказаною позовною заявою за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовими повістками, які були направлені відповідно до ч. 5\~ст. 74 ЦПК України\~на адресу за місцем його останньої реєстрації, від нього не надійшло заперечень на позовну заяву, клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за його відсутності, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 17 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування відповідачем публічної пропозиції позивача на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, на підставі якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 45000 гривень\~з розрахунку 21 % річних за користування кредитом (а.с.4-9). Банк зі свого боку виконав свої зобовязання та надавав відповідачу грошові кошти, проте останній\~станом на 10 листопада 2015 року не виконує належним чином обовязки за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 85336,26 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14009,42 гривень, прострочки по тілу 58498,50 грн., відсотків за кредитом 229,31 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.11). Відповідно до копії вимоги про повернення кредиту від 13 листопада 2015 року (а.с.12-13) позивач повідомляє відповідача про те, що останній не виконує умови укладеного між ними договору, у звязку з чим станом на 10 листопада 2015 року загальна сума заборгованості становить 85336,26 грн. та вимагає погасити вказану заборгованість. Вказана вимога була направлена відповідачу поштою, що підтверджується копією квитанцію про відправлення. Згідно копії статуту у новій редакції Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», затвердженого загальними зборами акціонерів від 12 березня 2013 року, банк є правонаступником усіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк», що був створений відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтеня 2000 року, та виступав правонаступником Акціонерного [PERSON] Банку «Київський інвестиційний банк», що був створений відповідно до рішення Загальних Зборів акціонерів від 22 липня 1997 року, і виступав правонаступником усіх прав та зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю [PERSON] «Київінвестбанк», створеного за рішенням зборів учасників від 21 листопада 1995 року, який у свою чергу виступав правонаступником усіх прав та зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю «Віто», створеного відповідно до установчого договору від 18 листопада 1992 року і зареєстрованого Національним банком України 24 березня 1993 року за № 158 (а.с.15). З копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 306405 вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» знаходиться за адресою: 01025, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6 (а.с.14). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобовязаний виконати своє зобовязання, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, у звязку з чим суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором від 17 січня 2014 року (а.с.11), за яким станом на 10 листопада 2015 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість на загальну суму 85336,26 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14009,42 гривень, прострочки по тілу 58498,50 грн., відсотків за кредитом 229,31 грн. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором від 17 січня 2014 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1280,04 гривень.

Outcome: approved