Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 11 листопада 2015 року Володарсько - Волинським районним судом Житомирської області по справі №276/253/15-ц прийняте рішення, яким стягнуто з [PERSON] на його користь борг за договором позики, відсотки за прострочення грошового зобов'язання та моральну шкоду на загальну суму 105901 гривня, яке [PERSON] не виконує. З часу прийняття рішення по даний час грошова одиниця України (гривня) значно знецінилась, в зв'язку з чим позивач бажає стягнути з відповідача інфляційні збитки, відсотки за невиконання грошового зобов'язання та пеню. Після уточнення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 3% річних від простроченої заборгованості в сумі 8487, 61 грн., втрати від інфляції у розмірі 26424, 42 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 86328, 50 грн.. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та оголошенням про виклик на офіційному веб-сайті Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.599 ч.1 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого - 2 - платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Діюче законодавство не виключає можливості звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення з боржника суми на яку заборгованість за грошовими зобов'язаннями збільшилась в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості. Право вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів є способом захисту майнових прав та інтересів, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних витрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Як слідує з рішення Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 11.11.2015 року по справі №276/253/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг за договором позики і відсотки за прострочення грошового зобов'язання в сумі 103901 гривню та моральну шкоду в сумі 2000 гривень. На даний час рішення Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 11.11.2015 року не виконане, борги [PERSON] не погашені. Із розрахунку відсотків за користування грошовими коштами слідує, що 3% річних від суми боргу 162112,99 грн. за період з 22.03.2017 року по 18.12.2018 року становить 8487,61 грн.. Згідно розрахунку інфляційні збитки за період з 22.032017 року по 18.12.2018 року становлять 26424,42 грн.. Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 22.032017 року по 18.12.2018 року складає 86328,50 грн., що слідує з розрахунку пені наявного в матеріалах справи. Позивач надав суду розрахунки заборгованості 3% річних, інфляційних та пені, які відповідачем не спростовані. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконує рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11.11.2015 року, а тому з нього необхідно стягнути на користь позивача 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 8487, 61 грн., інфляції збитки в сумі 26424,42 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 86328,50 грн.. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 грн..

Outcome: approved