Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що з 01.10.1982 р. по даний час перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працює апаратником випаровування. [PERSON] акту розслідування хронічного професійного захворювання від 20.07.2010 р. позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ токсико-пилової етіології ІІ ст., загострення. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Хронічне легеневе серце. НК І ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації ІІ ст. (вегетативно-сенсорна полі невропатія верхніх кінцівок зі стійкими вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, частими ангіоспазмами пальців, міофіброз мязів передпліч і плечового поясу, достороннім плече-лопатковим періартрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових і променево-зап`ясткових суглобів, контрактурою ліктьових і плечових суглобів, стійким больовим синдромом і вираженим порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне. Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім часто рецидивуючим корінцевим синдромом L5-S1, вираженим мязово-тонічним і алгічним синдромами на фоні розповсюдженого спондилоартрозу і остеохондрозу попереково-крижового відділу з порушенням стато-кінетичної функції хребта. Нейросенсорна туговухість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.). Захворювання професійне. (Основний діагноз). ІХС. Стабільна стенокардія 2 ф.кл. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ступінь, ризик високий. Гіпертензивне серце. СН 2 [PERSON]. 2 ФК зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка (ФВ 64 %). Викривлення носової перегородки вправо з помірним порушенням носового дихання. Хронічний фарингіт. Гіперметропія сл. ст. обох очей. Пресбіопія (Супутній діагноз). У п. 16 вищезазначеного [PERSON] зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих і важких умовах праці. У п. 17 [PERSON] зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, показників важкості праці та локальної вібрації, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці відповідно до ст. 6, 7, 13 ЗУ «Про охорону праці». 21.10.2015 р. позивачу [PERSON] МСЕК м. Суми визначено 65 % стійкої втрати працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення, як фізичних та і моральних страждань. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 65000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «СМНВО» у судове засідання не зявився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день справи від нього не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01.10.1982 р. по даний час перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працює апаратником випаровування /а.с.6-7/. [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20.07.2010 р. [PERSON] було встановлено діагноз: ХОЗЛ токсико-пилової етіології ІІ ст., загострення. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Хронічне легеневе серце. НК І ст. Захворювання професійне (встановлено вперше в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ від 02.07.2010 р.). Вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації ІІ ст. (вегетативно-сенсорна полі невропатія верхніх кінцівок зі стійкими вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, частими ангіоспазмами пальців, міофіброз мязів передпліч і плечового поясу, достороннім плече-лопатковим періартрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових і променево-зап`ясткових суглобів, контрактурою ліктьових і плечових суглобів, стійким больовим синдромом і вираженим порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне (встановлено вперше в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ від 02.07.2010 р.). Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім часто рецидивуючим корінцевим синдромом L5-S1, вираженим мязово-тонічним і алгічним синдромами на фоні розповсюдженого спондилоартрозу і остеохондрозу попереково-крижового відділу з порушенням стато-кінетичної функції хребта. Нейросенсорна туговухість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.). Захворювання професійне (встановлено вперше у клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ від 02.07.2010 р.). Нейросенсорна туговухість з легким ступенем (2 ст.) зниження слуху. Захворювання професійне (встановлено вперше у клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ від 02.07.2010 р.). ІХС. Стабільна стенокардія 2 ф.кл. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ступінь, ризик високий. Гіпертензивне серце. СН 2 [PERSON]. 2 ФК зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка (ФВ 64 %). Викривлення носової перегородки вправо з помірним порушенням носового дихання. Хронічний фарингіт. Гіперметропія сл. ст. обох очей. Пресбіопія (Супутній діагноз). При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих та тяжких умовах праці (п. 16); причина професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, локальної вібрації та показників важкості праці (п. 17). З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано начальнику цеха № 1 [PERSON]: постійно дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання та інструменту, що генерує шум та вібрацію; постійно забезпечувати ефективний адміністративний контроль за використанням працюючими в умовах підвищеного рівня шуму, пилу та загазованості засобами індивідуального захисту органів слуху та дихання /а.с. 8/. З виписки із історії хвороби № 07-01-13/636 вбачається, що [PERSON] з 06.06.2017 р. по 27.06.2017 р. перебував на обстеженні та лікуванні в Науково дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом /а.с.10/. [PERSON] № 226 огляду медико соціальною експертною комісією від 07.10.2015 р. [PERSON], [INFO], пройшов повторний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та йому було встановлено 65 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання до 01.11.2017 р., та встановлено ІІІ групу інвалідності. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Зважаючи на те, що професійне захворювання [PERSON] отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоровя від чого він зазнав моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 19500 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial