Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, вказуючи, що є власником квартири [ADDRESS]. 17 вересня 2013 року він уклав договір оренди жилого приміщення № 01/09/2013 року з відповідачкою [PERSON], за яким надав їй з цієї дати житло в користування за плату в розмірі 1000 грн. щомісяця. Спочатку відповідачка вчасно сплачувала орендну плату в строк до 19 числа на місяць вперед , однак останні два місяця строку оренди [PERSON] не сплатила орендну плату. 20 березня 2014 року позивачем було встановлено, що відповідачка виїхала з квартири до закінчення строку оренди не передавши йому квартиру . На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість з орендної плати в сумі 2000 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання повторно не з`явився, надавши письмові заяви про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Відповідачка позов не визнала, пояснюючи, що дійсно 17 вересня 2013 року був укладений договір оренди жилого приміщення з позивачем. Орендну плату, що складала 1000 грн. на місяць вона сплачувала до 19 числа місяця на наступний місяць. Розрахунок провадився безпосередньо з орендодавцем. Строк оренди визначений сторонами до 17 грудня 2013 року, але за домовленістю сторін, відповідачка орендувала квартиру ще й в січні 2014 року,бо не змогла в грудні знайти більш дешеве житло. Після її виїзду в квартирі залишився колишній співмешканець , який продовжив винаймати житло у позивача. Будь - яких претензій до неї [PERSON] не заявляв до цього часу. Представник відповідачки вважає, що позов не підлягає задоволенню ,бо позивачем не надано доказів наявності заборгованості за укладеним договором. Сам договір містить суперечності щодо строку договору оренди . Крім того, пунктом 2.2. договору передбачено, що в разі дострокового розірвання договору однією із сторін, вона повинна сплатити другій стороні неустойку в розмірі 50% орендної плати , в той час, як позивач просить стягнути орендну плату в повному розмірі. Цей пункт договору містить посилання на виключення, нібито передбачені п. 11.1 договору, який взагалі відсутній в договорі. Представник відповідачки вважає голослівними доводи позивача щодо дострокового виїзду [PERSON].з квартири , які він обґрунтовує, посилаючись в позові не на конкретних осіб , а взагалі, на сусідів. В судовому засіданні встановлене наступне. Сторони дійшли згоди, що 17 вересня 2013 року вони уклали договір оренди жилого приміщення, розташованого в [ADDRESS]. За умовами договору власник житла - [PERSON] передав квартиру [PERSON] для тимчасового проживання за плату, що складає 1000 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 810 ЦК України, за договором найму(оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні ( наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається в письмовій формі( ст..811 ЦК України). Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. ( ч. 3 ст. 815 ЦК України). Позивач посилається на заборгованість наймача [PERSON] за два останні місяці оренди в сумі 2000 грн., яку просить стягнути на свою користь. Відповідачка заперечує цю обставину, посилаючись, що договір укладений з 17 вересня 2013 року по 17 грудня 2013 року і вона не має заборгованості. Позивачем на доказ позовних вимог були надані копії письмових доказів , а саме: - витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно, - свідоцтва про право власності на житло, - технічного паспорту на квартиру, - договору оренди жилого приміщення № 01/17/09/2013р від 17 вересня 2013 року, - акту прийому-передачі жилого приміщення від 17 вересня 2013 року. а.с. 6-11 Суд приймає до уваги, що копії зазначених документів належним чином не завірені. Відповідачка заявила, що вона не зберегла свій екземпляр договору оренди. Відповідно до наданої позивачем копії договору оренди жилого приміщення, строк дії договору зазначений у пункті 2.1 договору з 17 вересня 2013 року по 17 березня 2013 року . а.с. 9-10 У позові зазначений строк договору з 17 вересня 2013 року по 17 березня « 204 року». а.с. 2 В судове засідання позивач повторно не з`явився, таким чином, з'ясувати ці обставини у суду немає можливості. Щодо фактичної сплати орендної плати відповідачкою позивачем доказів не надано. За поясненнями відповідачки, орендну плату вона передавала безпосередньо наймодавцеві [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем не надані достатні докази існуючої заборгованості наймача по спірному договору оренди, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed