Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], якій, згідно договору міни від 07.06.1995 р., на праві власності належала квартира [ADDRESS]. Так, після смерті матері позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, проте в.о. державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування йому було відмовлено за причин відсутності належних документів, якими можна визначии відсутність/наявність інших спадкоємців, які, відповідно до законодавства, прийняли спадщину фактично, без подання заяви до нотаріальної контори. В зв'язку цим позивач в теперішній час не може зареєструвати своє право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з'явилвся, у адресованій суду заяві просив розглядати справу у свою відсутність, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати без присутності представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, суд вважає можливим судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1,2, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або відмовитись від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20.09.2016 року, актовий запис № 07). Згідно договору міни від 07.06.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу Крамчаніним С.А. за реєстровим № 1974, зареєстрованого КП «Каховське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстрово-кадастровій книзі № 7121/33 [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на праві приватної власності. Бувши спадкоємцем за законом, позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але видати свідоцтво про право власності на спадкове майно державний нотаріус відмовився, у зв'язку з відсутністю належних документів. З довідки №475 від 18.10.2016 р. виданої КП Каховське БТІ, вбачається, що об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та станом на 31.12.2012 року. Вказані обставини на даний час перешкоджають позивачу в прийнятті спадщини та реєстрації права власності на спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що правомірне набуття права власності позивачем на спадкове майно в судовому засіданні встановлено і підтверджено відповідними доказами, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом, є законними та обґрунтованими. На підставі, ст.ст. 1223,1233, 1217, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved