Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій прохає виключити відомості про його батьківство з актового запису № 168 про народження [PERSON], а також стягнути з відповідача на його користь моральне відшкодування та розподілити судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.08.2002 року він з відповідачем зареєстрував шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У вересня 2015 року відповідач зібрала свої речі та разом з сином переїхала жити до своїх батьків, з того часу вони проживають окремо і не спілкуються. Потім, йому стало відомо, що з листопада 2015 відповідач почала проживати з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 24.05.2016 року рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області шлюб між ним та відповідачем було розірвано. У вересні 2016 року йому стало відомо, що його колишня народила дитину, в актовий запис про народження якої було внесено відомості про нього як батька. Проте він не є біологічним батьком, оскільки проживав окремо з 01.09.2015 року, спільних стосунків з відповідачем не мав, шлюб між ними розірвано. Відомості про дану подію призвели до стресу, принизили його честь та гідність, спричинили душевні страждання та незручності з приводу оспорювання батьківства, забрали його час та відволікали від роботи, в зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні прохав суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], а також стягнути з відповідача на його користь моральне відшкодування у сумі 10 000 грн., яке в процесі судового розгляду зменшив до 5 000 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме: не заперечувала щодо виключення відомостей про батьківство позивача з актового запису про народження [PERSON], оскільки він дійсно не є біологічним батьком [PERSON]. Проте заперечувала щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки відомості про нього як батька було записано не з її волі, а відповідно до законодавства. Представник відповідача [PERSON] не заперечував щодо виключення відомостей про батьківство позивача з актового запису про народження [PERSON], проте заперечував щодо задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки не вбачає в діях відповідача вини за отримані позивачем моральні страждання. Представник третьої особи - Гадяцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області Афанасенкова О.М. не заперечувала щодо вимог позивача про виключення відомостей про його батьківство. А також зазначила, що відомості про нього як про батька занесені в актовий запис про народження [PERSON] не зі слів відповідача, а відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України, оскільки не закінчився 10-місячний строк з дня розірвання шлюбу позивача та відповідача, у зв'язку з чим вважає, що відповідачем не завдано моральної шкоди позивачу. Свідок [PERSON] суду показала, що з жовтня 2015 року вона проживає разом з позивачем в якості співмешканки. Їй було відомо, що на той час він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Приблизно у грудні 2015 року вони разом з позивачем дізналися про вагітність [PERSON] Коли [PERSON] дізнався, що його записано в якості батька новонародженої дитини, це призвело до погіршення стану його здоров'я. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є тіткою позивача. Ще перебуваючи в шлюбі з позивачем, [PERSON] завагітніла від іншого, в зв'язку з чим в селі почали насміхатися з її племінника, що спричинило погіршення стану його здоров'я. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, та представника третьої особи, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] від 17.03.2016 року, 23.08.2002 року у виконавчому комітеті Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.2016 року. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 24.05.2016 року, яке набуло чинності 06.06.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу прізвища сторін залишено без змін. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 22.09.2016 року та копії актового запису про народження № 168 від 07.09.2016 року, батьком [PERSON], [INFO], значиться [PERSON], [INFO], відомості про якого внесено на підставі актового запису про шлюб. Реєстрація дитини проводилась за заявою баби - [PERSON] Відповідно копії довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-16/1566 від 27.09.2016 року, згідно облікових даних сільської ради, [PERSON] зареєстрований один в [ADDRESS] Як вбачається з копії акта депутатського обстеження від 31.03.2016 року, в господарстві в [ADDRESS] проживає один [PERSON]. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Із п. 20 гл. 1 розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 вбачається, що якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадків, передбачених абзацами другим, п'ятим та сьомим цього пункту. Якщо мати дитини під час державної реєстрації народження заявляє, що її колишній чоловік не є батьком дитини, і у зв'язку з цим просить не вказувати його батьком в актовому записі про народження дитини, її прохання може бути задоволене лише за наявності спільної заяви чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини, а також заяви матері та батька дитини про визнання батьківства. У цьому разі державна реєстрація народження проводиться у порядку, передбаченому абзацом четвертим пункту 17 цієї глави. Враховуючи, що відповідач у судовому засіданні визнав, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини, тобто між ними відсутня кровна спорідненість, відомості про батька [PERSON], [INFO], внесено в актовий запис про народження № 168 від 07.09.2016 року відповідно до вимог ст. 122 СК України, а реєстрація народження дитини відбувалась без участі позивача, тому вимогу щодо виключення відомостей про його батьківство з вищезазначеного актового запису слід задовольнити. Разом з тим, розглядаючи вимогу позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 5 000 грн., суд дійшов наступних висновків. На підставі ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Разом з тим, стаття 1167 ЦК України встановлює підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Зокрема, в ч. 1 даної статті зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи, що внесення відомостей про батька в актовий запис про народження [PERSON] здійснювалось на підставі ст. 122 СК України, суду не надані докази на підтвердження наявності вини відповідача у вчиненні дій чи бездіяльності, направлених на внесення в актовий запис про народження [PERSON] відомостей про батьківство, тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позов задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір у сумі 551,20 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, тому підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial