Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій зазначає, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстрований 21.12.2019 р.. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що причиною звернення до суду є та обставина, що на даний час відповідач добровільно не хоче надавати матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона ж не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці та отримує невелику державну допомогу. Позивач вказує, що відповідач є пенсіонером, отримує пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує страхові виплати в Тернівському міському відділенні управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Дніпропетровській області, тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини. Крім того, позивач зазначає, що їй відомо, що з відповідача на користь третіх осіб аліменти не утримуються, а також непрацездатних батьків відповідач не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на одну дитину, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайно виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 27). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2019 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.12.2019 р. Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.04.2020 р. виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області(а.с. 7). Дитина - [PERSON] , [INFO] , фактично проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить акт № 814, виданий 17.08.2020 р. управителем багатоквартирного будинку КП «ТЖКП» (а.с. 5). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, однак з матеріалів справи видно, що відповідач перебуває на обліку в Тернівському міському відділенні Фонду соціального страхування України та отримує щомісячну страхову виплату станом на 01.03.2021 р. в розмірі 20677,13 грн., про що свідчить лист Тернівського міського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Дніпропетровській області № 30.4-05/1065 від 29.03.2021 р. (а.с. 20). Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. За ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене та те, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 908 грн. на користь держави. Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved