Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовами до відповідача про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою суду від 25.10.2019 цивільні справи за вказаними позовними заявами були об`єднані в одне провадження, оскільки вони стосуються одного і того самого запиту приватного нотаріуса Лебединського нотаріального округу Жураховського Д.В. про отримання з Лебединської центральної районної лікарні (далі - Лебединської ЦРЛ) відповідних відомостей щодо позивача, відповіді на даний запит та подальшого зберігання цієї відповіді. Зокрема позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що 11.08.2017 він звернувся до відповідача із заявою № 369, яка стосувалась діяльності нотаріуса при оформленні спадщини та просив надати відповідь на поставлені питання, а також вимагав вилучити з матеріалів спадкової справи лист лікарні №708 від 22.05.2013. У відповідь на його звернення відповідач надав відповідь листом №2042/01-16 від 28.08.2017 року в якому вказав, що на підставі ст. 44 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус має право робити запит до лікарні та отримувати конфіденційну інформацію. Також позивач мотивував свої позовні вимоги тим, що 22.09.2016 рок він звернувся до відповідача із заявою № 275 у якій зазначив про незаконність зробленого відповідачем запиту до Лебединської лікарні та незаконність отримання листа лікарні №708 від 22.05.2013 з конфіденційною інформацією про нього, а тому вимагав невідкладно знищити зазначений лист, який зберігається в матеріалах спадкової справи. На це звернення відповідач надав відповідь листом №2540/01-16 від 20.10.2016 в якому описав перебіг подій та обставини залучення довідки до спадкової справи і не прийняв рішення по суті поставленого питання. Крім того, позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що 21.05.2019 року він звернувся до відповідача із заявою № 326, яка стосувалась дій нотаріуса щодо збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації про позивача та містилася у спадковій справі відкритій при оформленні ним спадщини. На дане звернення відповідач надав відповідь листом №840/01-16 від 18.06.2019 року в якому вказав, що відповіді на поставлені питання вже були надані раніше, а стосовно першого питання заяви рекомендував звернутися до Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Тому позивач просив суд визнати протиправними дії (бездіяльність) приватного нотаріуса Жураховського Д.В. щодо ненадання відповідей на питання заяви №369 та №326, а також щодо ненадання інформації про прийняте рішення по заяві №275 щодо знищення довідки лікарні. На вказані позовні заяви відповідач надав відзиви у яких зазначив, таке: -на заяву №369 від 11.08.2017 ним була надана відповідь 22.08.2017 у якій поінформовано позивача про те, що питання законності запиту до Лебединської ЦРЛ та отриманого листа лікарні №708 від 22.05.2013 розглядалося Лебединським районним судом Сумської області по справі № 580/175/16-ц та Сумським окружним адміністративним судом по справі № 818/49/17. Також позивачу повідомлено, що вимога п. 4.1 цієї заяви, щодо знищення довідки лікарні, була цілком ідентичною вимозі викладеній у раніше поданій заяві №275 від 22.09.2016 на яку вже надано відповідь 20.10.2016 №2540/01-16; -на заяву №275 від 22.09.2016 ним була надана відповідь 20.10.2016 у якій поінформовано позивача про те, що питання законності запиту до Лебединської ЦРЛ та отриманого листа лікарні №708 від 22.05.2013 розглядалося Лебединським районним судом Сумської області по справі № 580/175/16-ц. Запит до Лебединської ЦРЛ та відповідь на нього долучений до матеріалів спадкової справи №79/2012, заведеної після смерті [PERSON] [INFO]; -на заяву №326 від 21.05.2019 ним була надана відповідь 18.06.2017 у якій поінформовано позивача про те, що на аналогічні питання вже надавались відповіді від 18.04.2014, від 15.01.2015, від 16.08.2017. Питання законності запиту до Лебединської ЦРЛ та отриманого листа лікарні №708 від 22.05.2013 розглядалося Лебединським районним судом Сумської області по справі № 580/175/16-ц та Сумським окружним адміністративним судом по справі № 818/49/17. Також відповідач зазначив, що питання даної заяви за своєю суттю не відносяться до надання інформації в сенсі визначеному ст. 1 Закону України «Про інформацію», оскільки позивач намагався з`ясувати у нього оціночні судження стосовно дій по направленню запиту до лікарні, отриманню довідки лікарні та збереженні цієї довідки у спадковій справі. Тому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Позивач надав відповіді на відзиви у яких вказав, що відзиви позивача є фактично детальними відповідями на його заяви №369, №275 та №326. Також позивач стверджує, що відповіді на його заяви надані не по суті питань. Крім того, він вказав, що відповідач не повідомив його про те, чи знищить довідку з лікарні і з яких причин інформація про нього буде знаходитись у відповідача. Також позивач зазначив, що питання, які містяться у заявах №369, №275 та №326 не розглядалися у суді. Відповідач надав суду заперечення у якому вказав, що починаючи з 2014 року позивач неодноразово звертався до нього з письмовими зверненнями з приводу запиту до Лебединської ЦРЛ та отримання довідки лікарні №708 від 22.08.2013 про стан здоров`я позивача, а також з приводу приєднання вказаної довідки до спадкової справи. Зокрема перше таке звернення було викладено у заяві позивача від 21.03.2014 на яку було надано відповідь 18.04.2014. З цією відповіддю позивач не погодився і звернувся до суду з позовом про визнання дій приватного нотаріуса Жураховського Д.В. неправомірними та під час судового розгляду надавалась оцінка діям нотаріуса щодо направлення запиту до лікарні, витребування довідки про психічний стан здоров`я позивача, приєднання довідки до матеріалів спадкової справи та вилучення копії довідки працівниками міліції. За наслідками розгляду справи Лебединським районним судом було ухвалено рішення, яким відмовлено позивачу у задоволенні позову. Крім того, у порядку адміністративного судочинства розглядався позов [PERSON] до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа - приватний нотаріус Лебединського нотаріального округу Жураховський Д.В. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за результатами якого позивачу відмовлено у задоволенні вимог. Вказаними рішеннями встановлена преюдиційна обставина, що запит до Лебединської ЦРЛ та відповідь на нього не можуть бути знищені, так як зареєстровані та долучені до матеріалів спадкової справи, та відповідно до п.14.1 розділу ХІV Правил ведення нотаріального діловодства, є власністю держави і перебувають у володінні і користуванні приватного нотаріуса у зв`язку із здійсненням нотаріальної діяльності. Незважаючи на наявність рішень суду позивач направляв звернення з тих же самих питань формулюючи їх по різному, але які за своєю суттю є однаковими. Відповідач вважає, що оскільки відповіді на поставлені позивачем питання знайшли відображення у рішеннях суду, тому обґрунтовано посилався на них. Також відповідач зазначив, що виходячи з принципу свободи вираження поглядів, особу не можна примусити до висловлення особистих поглядів по оцінці власних дій. Крім того відповідач зазначив, що позиція Головного територіального управління юстиції у Сумській області, не може прийматися до уваги оскільки вона спростована судовими рішеннями, які набрали законної сили. Тому відповідач просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав зазначених у позовних заявах та у відповідях на відзиви. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовів аргументувавши мотивами викладеними у відзивах та запереченні. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач звернувся до відповідача із заявою №275 від 22.09.2016 у якій наголосив на незаконності запиту до Лебединської ЦРЛ та просив знищити лист лікарні від 22.05.2013 №708 (а.с. 131, т. 1). На вказану заяву відповідач надав позивачу відповідь за вих. №2540/01-16 від 20.10.2016 у якій зазначив, що питання законності запиту до Лебединської ЦРЛ, який зроблено на підставі ст. 44 Закону України «Про нотаріат» та отриманого листа лікарні від 22.05.2013 №708 розглядалось Лебединським районним судом по справі №580/175/16-ц. Запит до Лебединської ЦРЛ та відповідь на нього долучений до матеріалів спадкової справи №79/2012 заведеної після смерті [PERSON] [INFO] (а.с. 132, т. 1). Також позивач звернувся до відповідача із заявою №369 від 11.08.2017 у якій просив надати інформацію, що стосувалась запиту нотаріуса № 627/01-16 до Лебединської ЦРЛ та відповіді лікарні на вказаний запит від 22.05.2013 №708, а також поширення цієї відповіді міліціонеру (а.с. 3, т. 1). На вказану заяву відповідач надав позивачу відповідь за вих. №2042/01-16 від 22.08.2017 у якій зазначив, що питання законності запитів до Лебединської ЦРЛ, який зроблено на підставі ст. 44 Закону України «Про нотаріат» та отриманого листа лікарні від 22.05.2013 №708, а також інші звернення згідно даної заяви були скеровані на розгляд до Генерального прокурора України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, прокуратури Лебединського району Сумської області, Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Лебединського МВ УМВС України в Сумській області. Усі питання, які порушені у вказаному зверненні були розглянуті Лебединським районним судом по справі №580/175/16-ц, а також Сумським окружним адміністративним судом по справі №818/49/17 (а.с. 4, т. 1). Крім того, позивач звернувся до відповідача із заявою №326 від 21.05.2019 у якій просив надати відповіді на питання щодо самооцінки нотаріусом своєї роботи пов`язаної із: запитом до Лебединської ЦРЛ; зберіганням відповіді лікарні на вказаний запит; поширення цієї відповіді міліціонеру (а.с. 2, т. 2). На вказану заяву відповідач надав позивачу відповідь за вих. №890/01-16 від 18.06.2019 у якій зазначив, що на усі порушені у заяві питання вже надавались відповіді від 18.04.2014 за вих. №424/01-16, від 15.01.2015 за вих. №38/01-16, від 22.08.2017 за вих. №2042/01-16. Питання законності запиту до Лебединської ЦРЛ, який зроблено на підставі ст. 44 Закону України «Про нотаріат» та отриманого листа лікарні від 22.05.2013 №708, а також інші звернення згідно даної заяви були скеровані на розгляд до Генерального прокурора України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, прокуратури Лебединського району Сумської області, Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Лебединського МВ УМВС України в Сумській області. Усі питання, які порушені у вказаному зверненні були розглянуті Лебединським районним судом по справі №580/175/16-ц, а також Сумським окружним адміністративним судом по справі №818/49/17. Також позивачу роз`яснено, що відповідь на питання зазначене у пункті 1 він зможе отримати звернувшись до Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. Статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» встановлені вимоги до звернення, зокрема, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. З аналізу зазначених норм та змісту заяв позивача №369, №275 та №326 адресованих приватному нотаріусу Лебединського нотаріального округу Жураховському Д.В. суд приходить до висновку, що звернення з такими заявами підпадає під дію Закону України «Про звернення громадян», оскільки позивачем у цих зверненнях порушуються питання, які стосуються його особистих прав та інтересів. Разом з тим, суд вважає, що звернення за вказаними заявами та питання, які містяться у цих зверненнях пов`язані з фактом запиту нотаріуса до Лебединської ЦРЛ, який на думку позивача був незаконним і тому він вважає, що отримана інформація також є незаконною та підлягає знищенню. При ухваленні рішення суд враховує, що позивач неодноразово звертався до відповідача з аналогічними питаннями на які йому надавались відповіді від 18.04.2014 за вих. №424/01-16, від 15.01.2015 за вих. №38/01-16, від 22.08.2017 за вих. №2042/01-16. Крім того, питання законності дій нотаріуса щодо запиту до Лебединської ЦРЛ з приводу визначення обсягу дієздатності позивача, відповіді на даний запит та подальшого зберігання цієї відповіді у матеріалах спадкової справи неодноразово досліджувалося судами у справах за позовами позивача, зокрема: Лебединським районним судом Сумської області та Апеляційним судом Сумської області по справі №580/175/16-ц, а також Сумським окружним адміністративним судом та Другим апеляційним адміністративним судом по справі №818/49/17 (а.с. 65-83). З цих же підстав суд не погоджується з доводами позивача про те, що питання, які містяться у заявах №369, №275 та №326 не розглянуті відповідачем по суті та не розглядалися у суді. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач хоча і мав передбачене законом право на звернення, але разом з тим реалізуючи його допустив зловживання матеріальним (цивільним) правом, зважаючи на кількість таких звернень пов`язаних фактично незгодою з діями нотаріуса щодо запиту до Лебединської ЦРЛ на які йому була надана відповідь, а також зважаючи на розглянуті судами спори при вирішенні яких досліджувалось зазначене питання. Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 03.06.2020 у справі №318/89/18 правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На підставі встановлених судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved