Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Він та відповідач є спадкоємцем після смерті [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області 15.09.2015 за реєстровим № 23. З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернувся до нотаріуса із письмовою заявою про нотаріальне оформлення спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на будинок, та запропоновано звернутися до суду. Позивач просить суд встановити факт належності спадкодавцю житлового будинку та визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок. Позивач та його представник в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно, проте в прохальній частині позову зазначив клопотання про розгляд справи без його участі та без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі нез'явлення у судове засідання відповідача, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте повідомила суд про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №18/2016 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який до дня смерті проживав [ADDRESS]. За своє життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 15.09.2015 року секретарем виконавчого комітету Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 23, згідно з яким належну йому на праві особистої власності земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, площею 2,3447 га заповів [PERSON] (відповідачу по справі), все інше своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідає [PERSON] (позивачу по справі). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований по [ADDRESS]. Сторони є спадкоємцями за заповітом, інші спадкоємці за заповітом та за законом відсутні. Після відкриття спадщини померлого [PERSON], спадкоємці у встановлений законом шестимісячний строк спадщину прийняли. Позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, проте постановою № 56/02-31 від 31.05.2017 року приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Факт того, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно був спадкодавець, підтверджується виписками з погосподарської книги за 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 роки, виданими 26.06.2017 року виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області. За даними технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок, погріб з шийкою, веранда, сарай-прибудова, сарай, ганок, огорожа, ворота з окремою хвірткою, колодязь питний. Вартість будинковолодіння становить 127221 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved