Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яку обґрунтував тим, що 17.03.2004 року державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні була винесена постанова, якою в ході примусового виконання виконавчого листа № 1-744, виданого 29.12.2003 року Ленінським міським судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 500,00 грн., було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON]Ю, а саме: квартиру № 32, що знаходиться на вулиці Ак.Тарле в буд. № 2, в м. Херсон. В 2005 році [PERSON], як боржник по виконавчому провадженню, в повному обсязі виконав рішення суду та сплатив на користь стягувача [PERSON] грошові кошти в розмірі 500,00 грн. та виконавчий збір в розмірі 65,00 грн. З огляду на що, йому було повідомлено про те, що виконавче провадження відносно нього закінчено, в зв'язку з його виконанням, а накладений арешт на майно буде знято. В березні 2016 року йому стало відомо, що арешт квартири, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 17.03.2004 року, не знято. 09.03.2016 року він звернувся до ВДВС із заявою про зняття арешту з належної йому квартири, однак йому було надано відповідь, що матеріали виконавчого провадження знищено та арешт може бути знято лише на підставі рішення суду. У звязку з чим, просив суд скасувати арешт, накладений на квартиру №32, розташовану за адресою: м. Херсон, вул.Ак.Тарле, 2, накладений постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 17.03.2004 року. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позивач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом №4131 про право власності на житло від 19.12.1996 року Управління обліку і використання комунального майна м.Херсона виконкому Херсонської міської Ради народних депутатів посвідчено, що квартира №32, яка знаходиться за адресою: м.Херсон, вулиця Ак.Тарле, буд.№2, належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON]. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АВ №425360 від 17.03.2004 року державного виконавця Маценко Л.Г. ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні, встановлено, що за [PERSON] зареєстровано 1/2 [ADDRESS], та накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]. З фіскального чеку від 08.11.2005 року вбачається, що [PERSON] сплатив [PERSON] 524,00 гривень, а також виконавчий збір в розмірі 65,00 гривень. Відповідно до витягу відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 09.03.2016 року вбачається, що постановою АВ 425360 від 17.03.2004 року, реєстраційний номер обтяження 2417497, державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні накладено арешт на квартиру № 32, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. Ак. Тарле, 2, яка належить [PERSON] 09.03.2016 року позивач звернувся до ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні для отримання інформації щодо вищевказаних виконавчих проваджень та отримання копій постанов. 25.03.2016 року ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні було надано відповідь, в якій зазначено, що виконавче провадження, при примусовому виконанні якого було накладено арешт - знищено. Виходячи з положень ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Судовий порядок вирішення питання про зняття арешту накладеного державним виконавцем, передбачено ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Виходячи з положень даної статті і, враховуючи вищезазначені висновки суду про неможливість зняття арешту в позасудовому порядку, питання поставлене на розсуд суду не виходить за межі його компетенції. Таким чином, судом встановлено, що на даний час існує арешт, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ 425360 від 17.03.2004 року, якою накладено арешт на квартиру №32, розташовану за адресою: м.Херсон, вул.Ак.Тарле,2, яка належить [PERSON]. Зазначена обставина порушує права позивача, враховуючи, що стягнення за виконавчими листами вже не проводяться і провадження є закритими. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що за наявності арешту (обтяження), накладеного на рухоме та нерухоме майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. На підставі викладеного та

Outcome: approved