Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради, третя особа: перша Синельниківська державна нотаріальна контора про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона, [PERSON] , є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок належить їй на підставі рішення народного суду Синельниківського району Дніпропетровської області від 14 травня 1975 року, зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 13 червня 1975 року в реєстровій книзі № 43 за реєстром № 5135. 18 травня 1963 року [PERSON] , яка не є її родичкою, з якою вона навіть не знайома (можливо колишня власниця житлового будинку, який на сьогодні є її власністю) отримала позику на Синельниківській швейній фабриці на будівництво житлового будинку. На підставі повідомлення № 3 від 18.05.1963 року зазначеного підприємства державною нотаріальною конторою було накладено заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 20 листопада 2006 року заборона на відчуження нерухомого майна перенесена реєстратором: Перша синельниківська державна нотаріальна контора до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 4081990. Очевидно, що [PERSON] , давно виплатив підприємству грошові кошти взяті у позику, так як пройшло вже більше сорока років. Більш того, юридична особа- Синельниківська швейна фабрика, припинила свою діяльність у зв`язку з визнанням її банкрутом на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2007 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У зв`язку з наявною забороною вона позбавлена можливості реалізувати своє право щодо розпорядження своїм майном. Просить зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] , [INFO] , накладену 18 травня 1963 року Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 3 Синельниківської швейної фабрики, внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.11.2006 Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за № 4081990, здійснивши її перенесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач до початку судового розгляду справи надав письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явилась. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення народного суду Синельниківського району Дніпропетровської області від 14 травня 1975 року [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ., зареєстрований Синельниківським бюро технічної інвентаризації 13 червня 1975 року в реєстровій книзі № 43 за реєстром № 5135. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 лютого 2021 року накладено заборону на нерухоме майно на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] а підставі повідомлення № 3 від 18.05.1963 року Синельниківська швейна фабрика, внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20 листопада 2006 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за № 4081990. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа- Синельниківська швейна фабрика, припинила свою діяльність у зв`язку з визнанням її банкрутом на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2007 року. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а накладена заборона на житловий будинок, порушує її права, як власника. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved