Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 221684,0 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 03.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007/24-24/113. Потім 14.06.2010 року було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно - правової форми, шляхом перейменування Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п.1.1 Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 29400,00 доларів США. Однак, у порушення умов договору відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку із чим утворилась заборгованість у розмірі 221684,00 грн., через що позивач змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.6). У судове засідання відповідач не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 03.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007/24-24/113, відповідно до п.1.1 Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 29400,0 доларів США, зі сплатою 13,50 % процентів річних з визначеним порядком погашення суми основної заборгованості (а.с.7-11). 19.02.2010 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 15,01 процентів річних (а.с.12-13). Крім того, 19.10.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про внесення змін №2 до договору кредиту № 2007/24-24/113 (а.с.16-19). Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідач не виконав умов договору, у звязку із чим виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2017 року складає 221 684,00 грн., з них: -203 879,38 грн. сума заборгованості за кредитом; -2 867,68 грн. сума заборгованості за відсотками; -8\~832,05 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; -937,37 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; -4\~702,79 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом; -464,73 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 2007/24-24/113 від 03.07.2007 року (а.с.29-3). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, та підлягають судовому захисту.

Outcome: approved