Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі сві-доцтва про право на спадщину за заповітом від 26.11.2014 p., посвідченого державним нота-ріусом Каховського міської державної нотаріальної контори Херсонської області, зареєстро-ваного в реєстрі за № 956 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. ЇЇ право влас-ності на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.11.2014 року номер запису про право власності [NUMBER], реєстра-ційний номер об'єкта нерухомого майна [NUMBER]. В даній квартирі був зареєстрований та проживав колишній власник вищевказаної квартири [PERSON], який помер [INFO] року, та ще при житті попе-реднього власника були зареєстровані члени його сім'ї : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] . які в добровільному порядку зі зміною власни-ка квартири з реєстрації не знялися . Позивач зазначив, що [PERSON] письмово зверталася на адресу відповідачки [PERSON] з проханням добровільно знятися з реєстрації. Однак, до теперішнього часу відповіді не отримала. Відповідачі не являються членами її сім'ї, і були зареєстровані в квар-тирі [ADDRESS] за згодою попереднього власника, саме як члени його сім'ї. Своєї згоди на їх реєстрацію в квартирі [PERSON]. не надавала. Факт реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою також підтверджується довід-кою з місця проживання від 22.03.2017 року №1237-д Однак, з моменту отримання [PERSON] у спадщину квартири, востання вияви-лася непридатною для проживання, що підтверджується фотосвітлинами і відповідачі, фак-тично, з 26.1 1.2014 року, тобто на протязі більше ніж 2.5 року, не проживали в ній, а меш-кали і мешкають до теперішнього часу за адресою [ADDRESS]. Факт не проживання відповідачів в належній [PERSON] квартирі підтверджується Актами від 26.08.2016 року та 17.07.2017 року. Позивач наполягав на запвлених позовних вимогах і просив зобов'язати відповідачів усунути [PERSON] перешкоди у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження, такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Представник відповідачів позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні через необгрунтованість позовних вимог. Представник третьої особи - відділу у справах дітей Каховської міської ради позовні вимоги не визнала, посилаючись на захист прав неповнолітньої дитини. Судом з пояснень сторін в тій частині, в якій вони не оспорюються іншою стороною, та з наданих доказів встановлено: Відповідно свідоцтву про право на спадщину від 26.11.2014 року [PERSON] (позивачка) є спадкеоємицею [PERSON], який помер [INFO] року. Даним свідоцтвом підтверджується право власмності [PERSON] на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] (а.с.8). Згідлно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9) право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано за позивачкою. Згідно довідки Каховської міської ради від 22.03.2017 року зареєстрованими в кварти-рі [ADDRESS], є відповіда-чі: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно акту обстеження від 26.08.2016 року, складеному комісією з участю депутата Каховської міської ради Молчанової О.В., в квартирі [ADDRESS], зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], але останні у вказаному житловому приміщенні не проживають, так як постійно мешкають в [ADDRESS] (а.с.16). Згідно акту обстеження, складеному комісією з участю депутата Каховської міської ради Молчанової О.В., в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає. Акт складено 17.07.2018 р (а.с.15). Згідно ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст.310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не су-перечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в по-рядку, встановлених законом. Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним; ніхто не може бути про-типравно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути по-збавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, вста-новлених законом. Згідно ст.383 ЦК України - власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.405 ЦКУ - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, ма-ють право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч.2 ст..405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуван-ня цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наданих доказів встановлено наступні обставини: [PERSON] є власником квартири і тому має право захищати своє право власності і майно від будь-яких порушень, зокрема, від порушень щодо користування належним власни-кові майном, в тому числі і в обраний позивачем спосіб. Встановлено, що відповідачка [PERSON] та її непорвнолітня дочка [PERSON] бу-ли зареєстровані в квартирі колишнім власником, який помер ([PERSON]), і мали пра-во користування нею, як своїм постійним житлом, якого вони набули, як члени сім'ї власни-ка (онука та правнучка). Також встановлено, що відповідачі з листопада 2014 року припинили своє проживан-ня у вказаного житлового приміщення (квартири), вибули з нього у зв'язку з виїздом на інше місце проживання. Таким чином, встановлено дійсний мотив вибуття відповідачів з жилого приміщення. Це, з одної сторони, вказує на добровільне волевиявлення відповідачів та вільне обрання ними нового місця проживання і добровільне вибуття з жилого приміщення - квартири [ADDRESS], належному їх тітці, і, з другої сторони, спростовує ствердження пред-ставника відповідачів про нібито вчинювані позивачкою перешкоди у проживанні в будинку. Жодного доказу на підтвердження того, що відповідачі намагались вселитись у [ADDRESS], повернутись до неї для проживання, відповідачі не надали. Також, відповідачами не доведено факту вчинення перешкод з боку позивачки у про-живанні їх в [ADDRESS], як до вибуття відповідачів з неї, так і після того. Той факт, що позивачка була проти проживання відповідачів у квартирі, і що це б могло вимусити відповідачів до певних дій, - не розглядається судом як поважна причина ви-буття і відсутності відповідачів у належній позивачці квартирі. Як встановлено з наданих доказів, протягом року після вибуття, і після цього, відпо-відачі не намагалась повернутись в квартиру саме для проживання. Посилання представника відповідачів на те, що у будинку залишились деякі їх речі, не є підставою для збереження за відповідачами права проживання у будинку. Крім того, Закон, що регулює дані правовідносини, не передбачає такого способу збереження права на житло, як залишення в ньому деяких речей. Після припинення проживання у квартирі відповідачка [PERSON] не бра-ла участі у її утриманні чи в оплаті комунальних послуг, в тому числі і за свою неповнолітню дитину, що також вказує на свідому втрату відповідачів зв'язку з даним житловим приміщен-ням, саме як зі своїм місцем проживання. Той факт, що відповідачі [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] зареєстровані за даною адресою - не породжує права користування житловим приміщенням сам по собі, і не є підставою для збереження такого права незалежно від наявності підстав, передбачених у частині 2 статті 405 ЦК України. Посилання представника відповідачки на те, що в квартирі зареєстрована на прожи-вання неповнолітня дитина, і що у разі визнання її такою, що втратила право користування квартирою, будуть порушені права дитини, - є такими, що не відповідають вимогам закону і встановленим у суді конкретним обставинам, що стосуються справи. Так, встановлено, що дочка відповідачки - [PERSON] в квартирі з 2014 року не проживає і проживає з відповідач-кою за іншою адресою (смт Любимівка Каховського району); крім того, за законом, що ре-гулює дані правовідносини, місце проживання малолітньої дитини визначається за місцем проживання його батьків або одного з них, а не навпаки. Тому задоволення даного позову ніяким чином не вплине і не порушить права та законні інтереси дитини. Бажання відповідачів зберегти реєстрацію за даною адресою не є підставою для збереження за ними права проживання у жилому приміщенні, в якому вони добровільно не проживають з 2014 року, і не є підставою для відмови у позові. Посилання представника відповідачки на те, що вказана квартира належала дідусю відповідачки - [PERSON], членом сім'ї якого вона є, не мають значення для вирі-шення даного спору, оскільки при розгляді даної справи суд виходить з того, що єдиним власником квартири є на даний час позивачка; право власності позивачкою набуто з закон-них підстав, ніким не оспорених, і існує презумпція правомірності правочину і дійсності пра-вовстановлюючого документу; наявність права власності на квартиру чи частку в ній відпові-дачі не довели, відповідного спору не заявили. Таким чином, оскільки відповідачка [PERSON], як повнолітня дієздатна особа, вільна у виборі місця проживання, виявила свою волю щодо обрання подальшого місця прожи-вання, припинила своє проживання в квартирі, належній іншій особі на праві власності, і була в ньому відсутня строком понад шість місців, і при відсутності підстав для збереження за нею права користування жилим приміщенням протягом всього часу відсутності, то за частиною другою статті 405 ЦК України вона за позовом власника будинку має бути визнана такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. Підстав для збереження за відповідачкою такого права судом не встановлено і відпо-відачкою не доведено наявності підстав для відмови у позові. Позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved