Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому посилаючись на укладений між ним та третьою особою договір застави та вказуючи на обтяження, що накладені на автомобіль марки «Lexus Е5350», 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] які перешкоджають реалізації права позивача як заставодержателя на приоритетне задоволення його вимог за рахунок предмету застави, просив суд скасувати такі обтяження. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського МУЮ звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського МУЮ звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС України ГУЮ в Одеській області звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] в судове засіданні не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, жодних заяв, клопотань або заперечень до суду не подала. Виходячи з викладеного суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про достатність у них відомостей про права та взаємини сторін та можливість розгляду справи за відсутності сторін. Так з матеріалів справи вбачаються наступні обставини: 15.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0028/73/75428, згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 56700 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором між тими самими сторонами був укладений договір застави автотранспортного засобу, відповідно до якого боржник передала в заставу банку автомобіль марки «Lexus Е5350», 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 23.05.2007 РЕВ-2 УДАІ ГУМВС України в Одеській області, який був придбаний боржником на кредитні кошти. Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями відповідних договорів. В 2011 році у зв'язку із тим, що боржник тривалий час не виконував обов'язки за кредитним договором щодо строків сплати заборгованості, Банком до Київського районного суду м. Одеси було подано позовну заяву про стягнення боргу. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.10.2011 року по справі №2-5499/11 позовну заяву Банку задоволено та стягнуто з [PERSON] та заборгованість за кредитним договором (копія долучена до матеріалів справи). Згідно наданих суду пояснень - на теперішній час між позивачем у справі (Заставодержателем) та боржником (Відповідачем) було досягнуто домовленості щодо добровільного продажу боржником предмету застави та погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, на спірний транспортний засіб органами ДВС України був накладений арешт та оголошено його в розшук, що унеможливлює продаж предмету застави та задоволення вимог позивача за кредитним договором. Згідно наданих до суду відомостей на даний час на спірний транспортний засіб накладено такі обмеження: арешт, накладений постановою державного виконавця Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 11.07.2011 року що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2002/10, виданого 27.01.2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 279549,5 грн.; оголошено розшук постановою державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції в Одеській області від 09.11.2011 року, що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2002/10, виданого 27.01.2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 279549,5 грн.; арешт, накладений постановою державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції в Одеській області від 04.04.2012 року, що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2002/10, виданого 27.01.2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 279549,5 грн.; арешт, накладений постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 17.05.2012 року, що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «РайффайзенБанк Аваль» грошової суми в розмірі 414287,26 грн.; арешт, накладений постановою державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції в Одеській області від 01.10.2012 року, що винесена при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору на користь держави в розмірі 76833,39 грн.; оголошено розшук постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 13.11.2013 року, що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №2-6696/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 454500,00 грн.; арешт, накладений постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 28.11.2013 року, що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №2-6696/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в розмірі 454500,00 грн.; Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка зважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Статтею 572 ЦК України, зазначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок оставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і і зичних осіб стосовно рухомого майна. Статтею 11 вищевказаного закону визначено, що обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону, взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 2 даної статті реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо це не встановлено цим Законом. Частиною 3 даної статті визначено, що на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав та вимог декількох обтяжувачів, на користь, яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 14 Закону, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин суд вважає позовну заяву ПАТ «Райфайзен БанкАваль» такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved