Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про захист прав споживачів,свою позовну вимогу мотивує тим,що 18 січня 2019 року він уклав з АТ «Перший Український міжнародний банк» споживчий кредит на суму 25 000 грн. строком на 12 місяців, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку зі сплатою 47,88 відсотків річних. 14 лютого 2019 року о 10.28 год. на його номер телефону надійшло СМС - повідомлення про блокування рахунку, він одразу зателефонував до банку з даного приводу, йому було повідомлено, що рахунок не блокувався. Після цього о 10.36 год. на його телефон надійшло СМС повідомлення про зняття з його карткового рахунку 600 грн., він знову зателефонував до банку, але виявилось, що номер телефону був заблокований. Коли він додзвонився до Банку, то просив заблокувати картку, оскільки операції з карткою він не здійснював, а отже було здійснено несанкціоноване списання коштів з його рахунку. У період з 10.36 год. до 10.42 год. на його мобільний телефон стали надходити СМС - повідомлення про списання з його карткового рахунку грошових коштів. Незважаючи на своєчасне повідомлення Банку про несанкціоноване списання грошових коштів, працівники банку не вчинили жодних дій щодо негайного блокування карткового рахунку, у зв`язку з чим на інший рахунок в іншому банку були переведені належні позивачу кошти в розмірі 14080 грн. та 1800 грн. переведення на поповнення іншого мобільного телефону. 14 лютого 2019 року він звернувся до відділення № 1 банку в м. Павлограді за фактом несанкціонованого списання коштів з його рахунку, де йому повідомили, що рахунок в ПАТ «Альфа-Банк», на який були перераховані його кошти в сумі 14080 грн., заблоковано і банком будуть здійснені дії щодо повернення їх на його рахунок та йому було рекомендовано звернутися до поліції. 14 лютого 2019 року він звернувся до Павлоградського відділу поліції з письмовою заявою про вчинення шахрайських дій, даний факт було зареєстровано за № 3623. 21 лютого 2016 року він звернувся з письмовою заявою до відділення банку в м. Павлограді про повернення йому незаконно списаних коштів, але 21 лютого 2019 року він отримав довідку з рекомендацією зміни параметрів авторизації в інтернет - банкінг, перезапустити банківську персональну карту, змінити кодове слово та звернутися до правоохоронних органів. Він не надавав банку жодного розпорядження щодо списання з його рахунку коштів, будь-яких операцій 14 лютого 2019 року у період з 10.36 год. до 10.42 год. з грошовими коштами з рахунку він не здійснював, та будь-яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів він не вчиняв. Отже, незаконне списанні з його рахунку кошти, банк повинен повернути. В зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму безпідставно списаних коштів у розмірі 15880 грн. 00 коп. та судові витрати, пов`язанні з наданням правничої допомоги. Представник позивача - адвокат Меркулова Т.П. у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності та за відсутністю позивача, позов підтримує повністю, просила задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи убачається, що між [PERSON] та АТ «Перший Український міжнародний банк» 18 січня 2019 року укладено договір про надання споживчого кредиту на суму 25 000 грн. строком на 12 місяців, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку зі сплатою 47,88 відсотків річних (а.с. 7). В позовній заяві позивача зазначено, що 14 лютого 2019 року о 10.28 год. на його номер телефону надійшло СМС - повідомлення про блокування рахунку, він одразу зателефонував до банку з даного приводу, йому було повідомлено, що рахунок не блокувався. Після цього о 10.36 год. на його телефон надійшло СМС повідомлення про зняття з його карткового рахунку 600 грн., він знову зателефонував до банку, але виявилось, що номер телефону був заблокований. Коли він додзвонився до Банку, то просив заблокувати картку, оскільки операції з карткою він не здійснював, а отже було здійснено несанкціоноване списання коштів з його рахунку. У період з 10.36 год. до 10.42 год. На його мобільний телефон стали надходити СМС - повідомлення про списання з його карткового рахунку грошових коштів. Викладені обставини підтверджуються копією довідки АТ «Перший Український міжнародний банк» № РG1 - 50.4/103 від 21 лютого 2019 року (а.с. 10). Отже, з рахунку позивача були списані кошти в загальній сумі 15 880 грн. (а.с. 10). Крім того, позивачем зазначено, що він телефонував до банку та повідомив про шахрайські дії відносно нього та просив заблокувати картковий рахунок. 14 лютого 2019 року [PERSON] з письмовою заявою звернувся до чергової частини Павлоградського ВП ГНП в Дніпропетровській області, про що свідчить копія довідки Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 51-4071 від 18 лютого 2019 року та копія талон-повідомлення № 45 від 14 лютого 2019 року (а.с. 8). Відповідно до витягу з ЄРДР № 12019040370000607 від 19 березня 2019 року відомості про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] , були внесені до реєстру досудових розслідувань. Представником позивача направлено запит до Павлоградського відділу поліції про стан досудового розслідування з приводу вжитих процесуальних, слідчих дій, передбачених КПК України, про що свідчить адвокатський запит від 29 липня 2019 року та фіскальний чек № 5140012514187, однак відповідь не отримана. Крім того, 21 лютого 2019 року позивач звернувся до АТ «Перший Український міжнародний банк» з письмовою заявою, про надання інформації щодо результатів розслідування по факту списання з рахунку грошових коштів шахрайськими діями сторони третіх осіб (а.с. 9). З довідки АТ «Перший Український міжнародний банк» № РG1 - 50.4/103 від 21 лютого 2019 року, видно, що позивачу рекомендовано змінити параметри авторизації в інтернет - банкінг, пере випустити БПК, а також змінити кодове слово та звернутися до правоохоронних органів (а.с. 10). Крім того, 05 березня 2019 року позивачем на адресу АТ «Перший Український міжнародний банк» направлено письмову заяву з проханням повернути на його рахунок грошові кошти в сумі 15 880 грн., які незаконно були списані з його рахунку 14 лютого 2019 року, про що свідчить копія заяви від 05 березня 2019 року та фіскальний чек № 5140012067008, однак відповідь не надійшла. При розгляді справи не встановлено, що карта [PERSON] була втрачена чи викрадена, або іншим способом вибувала з володіння та користування [PERSON] . Згідно з ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 9 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В позовній заяві [PERSON] зазначено, що він не надавав банку жодного розпорядження щодо списання з його рахунку коштів, будь-яких операцій 14 лютого 2019 року у період з 10.36 год. до 10.42 год. з грошовими коштами він не здійснював, та будь-яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів він не вчиняв. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач не надав на адресу суду ані заперечення, ані відзиву проти позову, а тому не спростував доводи позивача про те, що він своїми діями чи бездіяльністю не сприяв несанкціонованому списанню грошових коштів з його рахунків, не розголошував інформацію, яка б давала змогу ініціювати платіжні операції, а тому банк зобов`язаний сплатити позивачу, який невідкладно повідомив банк про платіжні операції, що ним не здійснювалися, кошти, які були несанкціоновано зняті з його рахунку. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності позичальника. З врахуванням викладеного, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] суму безпідставно списаних коштів в розмірі 15880 грн. При вирішенні позовних вимог позивача щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги суд керується наступним. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту, статті 58 ЦПК України, слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України, визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] та Меркуловою Т.П. укладено договір про надання правничої допомоги від 03 березня 2019 року (а.с. 13), повноваження адвоката Меркулової Т.П., як представника позивача [PERSON] , підтверджуються ордером серії ДП № 1178/015 від 03 червня 2019 року (а.с. 40). Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат вартість правничої допомоги адвоката позивача складає 1000 грн. Відповідно до квитанції від 05 березня 2019 року, послуги за надання правничої допомоги складаються з надання правничої допомоги в т. ч. консультації, аналізу судової практики - 300 грн., складання позову - 700 грн., на загальну суму 1000 грн. З врахуванням, ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати за надання професійної правничої допомоги є співмірними. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] в розмірі 1000 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а тому з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] необхідно стягнути суму безпідставно списаних коштів в розмірі 15880 грн. та судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 1000 грн. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved