Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, посилаючись на те, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] користується послугами з централізованого опалення. Між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Однак, відповідач не оплачує вартість спожитих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 33275,55 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованість в сумі 33275,55 грн. та судові витрати в сумі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої визнає заявлені позовні вимоги частково, в межах строку позовної давності - 17858,20 гривень, просять застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.\~\~ Відповідно\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно\~ст.527 ЦК України\~боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор\~прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Зі\~ст.68 ЖК України\~вбачається, що наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Відповідач є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з централізованого опалення. 11.10.2017 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області заяву [PERSON] про скасування судового наказу задоволено. Судовий наказ №766/12725/17 від 11.10.2017 року, виданий Херсонським міським судом Херсонської області за заявою МКП «Херсонтеплоенерго» про стягнення боргу з [PERSON] за послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання, скасовано. Між МКП «Херсонтеплоенерго» та [PERSON] встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, за який споживачі відповідно до п.18 «Про затвердження Правил надання послуг централізованого опалення і гарячої води і водовідведення…» № 630, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року зобовязані вносити плату за надані протягом розрахункового місяця послуги не пізніше 20 числа наступного місяця, що настає за розрахунковим. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем заборгованість за період з 01.12.2007 року по 01.08.2017 року становить 33275,55 гривень. Відповідно до ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сума заборгованості 15417,35 гривень за період з 01.12.2007 року по 31.07.2014 року знаходиться поза межами позовної давності, яка не переривалась, тому суд вважає, необхідним стягнути з відповідача суму заборгованості, що за останні три роки станом за період з 01.08.2014 року по 01.08.2017 року складає 17858,20 гривень (33275,55 гривень 15417,35 гривень). З урахуванням викладеного заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 17858,20 гривень. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. З урахуванням викладеного, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в сумі 17858,20 гривень, що складає 53,67% від заявленої позивачем суми заборгованості, що становить 33275,55 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 858,72 гривень, що відповідає 53,67% від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду 1600,00 гривень.

Outcome: partial