Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі своїм вищезгаданим позовом. \~ \~ \~ \~В позові вказує наступне: «05.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 9545, за Кредитним договором № б/н від 15.09.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі: - залишок заборгованості за кредитом 4642,83 грн.; - залишок заборгованості за відсотками 28613,12 грн.; - штраф 1662,80грн.; - витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 3000,00 грн.; а всього 37918,75 грн. … Вважаю, що здійснений виконавчий напис за № 9545 від 05.10.2017 року,\~є незаконним та такими, що не підлягає виконанню у звязку із наступним. … Позивач вважає що вищенаведений спосіб звернення стягнення на його грошові кошти, за Кредитним\~договором №\~б/н\~від 15.09.2005\~року,\~укладеним між\~[PERSON]\~та ПАТ\~КБ «ПриватБанк»\~ є незаконним та порушує його конституційні права, закріплені Конституцією України. Нотаріус, вчиняючи вказаний напис, не пересвідчилась у безспірності заборгованості [PERSON] перед банком за відповідним Кредитним договором № б/н від 15.09.2005 року. Окрім цього не врахувала пропуск банком строку позовної давності та факт того, що на користь банку вже було стягнуто з [PERSON] суму 9161,90 грн. по виконавчому провадженню № 47081755. Також маю зазначити, що заборгованість за Кредитним договором № б/н від 15.09.2005 року я самостійно погасив ще наприкінці 2005 року. Однак ці обставини не були враховані нотаріусом. Відповідно до умов Кредитного договору\~№ б/н\~від 15.09.2005\~року строк дії кредитного ліміту дорівнює строку дії картки - вересень 2008 року, а виконавчий напис вчинено 05 листопада 2017року. … \~ \~ \~ \~Але на час звернення банку до нотаріальної контори сплив строк позовної давності. Таким чином, Приватний нотаріус, з підстав передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», зобовязаний був відмовити у здійсненні такої нотаріальної дії як вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, проте вчинив таку нотаріальну дію в звязку з чим і порушив вимоги Закону». \~ \~ \~ \~Позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу [PERSON] від 05.10.2017 року, зареєстрований в реєстрі за номером 9545 таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та його представник наполягли на позові за вищевказаними підставами, представник банку, які третя особа та приватний нотаріус [PERSON], не явилися, проте остання подала до суду відзив, яким заперечила на заявлені позовні вимоги, посилаючись на законність вчинених нею дій. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 336/4618/13-ц, пр. 2/336/2167/2013 від 01.07.2013 року, позовні вимоги позивача ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені та стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.09.2005 року в сумі 29594,84 грн., витрати по оплаті судового збору 295,95 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 336/4618/13-ц, пр. 2/336/2167/2013 від 26.08.2016 року, заява [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволена. Заочне рішення від 01.07.2013 року по справі № 336/4618/13-ц, пр. 2/336/2167/2013 ухвалене за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасоване 26.08.2016 року. Згідно з Постановою про закінчення виконавчого провадження (№ 47081755) від 30.09.2016 року, прийнятою ст.державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON], виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 336/4618/13-ц виданого 03.07.2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 29594,84 рн. закінчити. За виконавчим документом з пенсії боржника стягнуто та перераховано на реквізити ПАТ КБ «ПриватБанк» 9161,90 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 336/4618/13-ц, пр. 2/336/2167/2013 від 25.11.2016 року, позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишена без розгляду. 05.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 9545, за Кредитним договором № б/н від 15.09.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі: - залишок заборгованості за кредитом 4642,83 грн.; - залишок заборгованості за відсотками 28613,12 грн.; - штраф 1662,80грн.; - витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 3000,00 грн.; а всього 37918,75 грн. На підставі цього виконавчого напису нотаріуса державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON], прийнято Постанову від 22.01.2018 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] за № 9545 від 05.10.2017 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 37918,75 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналогічні за змістом положення містяться у пункті 1 глави 16 Порядку. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). При цьому пунктом 3.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Пунктом 7 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобовязаннями, нотаріусу додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, як вбачається з наведеного рішення суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором, за яким вчинено виконавчий напис, вже зверталося до суду з позовом до позивача про стягнення заборгованості. Однак заочне рішення судом було скасоване. За такої обставини, не можна вважати, що заборгованість є безспірною, враховуючи при цьому ще й постанову про закінчення виконавчого провадження (№ 47081755) від 30.09.2016 року. Крім того, за змістом норми ст. 88 Закону Укарїни «Про нотаріат» напис вчиняється, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Однак як вбачається зі змісту виконавчого напису, період стягнення складає 11 років 11 місяців та 16 днів. Відповідно до умов Кредитного договору\~№ б/н\~від 15.09.2005\~року строк дії кредитного ліміту дорівнює строку дії картки - вересень 2008 року, а виконавчий напис вчинено 05 листопада 2017 року, що вказує пропуск трирічного строку звернення за вчиненням виконавчого напису з моменту виникнення права вимоги. Таким чином, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Отже, зважаючи на зазначені вище положення закону та обставини справи, надаючи їм належну оцінку, слід дійти висновку про задоволення заявлених позовних вимог. Задовольняючи позов з вимогою немайнового характеру, суд покладає судовий збір на відповідачів в рівних частках, та стягує його на користь держави,зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до положень Закону України « про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved