Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] 05 березня 2015 року, зареєстрували шлюб, від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON]. Позивач зазначає, що на протязі останнього часу стосунки між подружжям погіршились та позивачем подано до Біляївського районного суду Одеської області позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. З врахуванням викладеного, просить задовольнити позов. Позивач який приходиться батьком [PERSON] не згоден з тим, щоб його син проживав з відповідачем, так як відповідач постійно б'є, погано відноситься до дитини, а також усі кошти, які були отриманні як допомога, відповідач витратила не на дитину, а на погашення заборгованості за комунальні послуги, також відповідач не дає бачитися позивачу з сином, тому [PERSON] наполягає на визначенні місця проживання [PERSON] разом з його батьком - [PERSON] 01 лютого 2018 року на позовну заяву [PERSON] надійшов відзив від [PERSON] в якому вона зазначає, що твердження [PERSON] у позовній заяві стосовно відносин між матір'ю [PERSON] та їх спільним сином [PERSON] є неправдивими та непідтверджені належними доказами. [PERSON] зазначає, що дитина проживає та знаходиться на її утриманні та вихованні у житловому будинку, ? частина якого належить [PERSON] на праві приватної власності. На даний момент відповідач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягненням ним трьох років та зараз не працює, отримує допомогу при народжені дитини 860 грн. До народження дитини працювала (та буде там працювати після декретної відпустки) поваром в дошкільному закладі. За місцем роботи на відповідно до характеристики Усатівської сільської ради відповідач характеризується позитивно. Кошти, які були отриманні, як допомога при народженні дитини 14000 грн. відповідач витратила саме на дитяче харчування, одяг та лікування хвороби. Згідно того, що позивач не може бачитись з сином, може повідомити наступне: [PERSON] зловживає алкоголем, а також в період проживання в шлюбі позивач неодноразово знущався над дітьми, а також міг вдарити відповідача, що впливало на психічний стан дітей, тому відповідач звернулась до суду з проханням відмовити у позові [PERSON] 17 січня 2018 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації про відібрання та визначення місця проживання дитини, в якому відповідач заперечує твердження позивача, що містяться в позовній заяві та просить прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про відібрання та визначення місця проживання дитини та визначити місце проживання малолітньої дитини з матір'ю. Ухвалою від 14.03.2018 року суд ухвалив прийняти зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації про відбрання та визначення місця проживання дитини до сумісного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному у судове засідання з'явився, заперечував щодо зустрічного позову, на первісному позові наполягав. Представник відповідача та відповідач по первісному позову та позивач та представник позивача по зустрічному у судове засідання з'явились, наполягали на зустрічному позові, просили в первісному позові відмовити. Представник третьої особи служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації, у судове засідання з'явився та підвереджував висновок органу опіки та піклування, згідно якого місце проживання малолітньої дитини визначили за місцем проживання матері. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що повинен відмовити в позовній заяві [PERSON] з наступних підстав та задовольнити зустрічний позов. Судом встановлено, що 05 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 224 від 12.10.2017 року (а.с. 11). Від шлюбу подружжя має спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1075 від 12.10.2017 року (а.с. 10). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14.12.2017 року по справі № 496/3754/17, шлюб між подружжям було розірвано. (а.с. 38). Відповідно до довідок з Біляївської центральної районної лікарні [PERSON] не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра і за медичною допомогою не зверталась. (а.с. 42). Згідно характеристик наданих від Виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського р-н. Одеської області та з місця роботи відповідача, [PERSON] характеризується з позитивної сторони. (а.с. 44-45). Також судом встановлено, що дитина [PERSON] проживає та знаходиться на утриманні та вихованні [PERSON], у житловому будинку за адресою [ADDRESS], ? частина якого належить [PERSON] на праві приватної власності, тобто матір дитини має можливість створити всі належні умови для проживання та виховання [PERSON] (а.с.46-55). Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 23.04.2018 року № А-280-19 орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], за місцем проживання матері, [PERSON], [INFO]. (а.с. 85-86). Також у зв'язку з хворобою дитини, що підтверджується листом від Одеської обласної дитячої клінічної лікарні № 367 від 13.04.2018 року, [PERSON] повинен постійно перебувати під наглядом матері (а.с.83). Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За частиною 2 статті 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Отже, відповідно до вищезазначених доказів та вказаних норм права, суд вважає, що немає підстав в відібранні дитини від матері, тому слід визначити місце його проживання з матір'ю. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих [PERSON] доказів.

Outcome: approved