Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 6622 гривні. В обґрунтування позову зазначив, що 24.05.2012 відповідач, згідно з наказом № 75 від 14.08.2010, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повідомив керівництву технікуму завідомо неправдиві відомості про те, що він працевлаштований, та звернувся з заявою до позивача про надання одноразової допомоги при працевлаштуванні, у звязку з закінченням навчання, до заяви додав завідомо підроблену довідку від ПП «Декор-Профі» від 23.05.2012. 20.06.2012 відповідач незаконно отримав одноразову допомогу при працевлаштуванні, передбачену Постановою КМУ від 05.04.1994 № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківської опіки» в розмірі 6902 гривні, чим спричинив матеріальну шкоду позивачу на зазначену суму. Ухвалою Лисичанського міського суду від 09 грудня 2015 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, у звязку з закінченням строку давності, на підставі ст. 49 КК України. Відповідач добровільно відшкодував 280 гривень. Залишок невідшкодованої шкоди складає 6622 гривні. У звязку з чим позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов визнав. Судом досліджено письмові докази: копія паспорта [PERSON]; копія пояснювальної записки [PERSON]; копія заяви [PERSON]; копія довідки; довідка Лисичанського державного гірничо-індустріального коледжу про розмір відшкодованої шкоди; копії прибуткових касових ордерів № 509 від 17.09.2015, № 595 від 27.10.2015, № 638 від 19.11.2015; копія ухвали Лисичанського міського суду від 09.12.2015; копія платіжної відомості; копія наказу № 519 від 17.05.2016. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON],\~ маючи умисел на використання завідомо підробленого документу надав до Лисичанського ордена Трудового Червоного Прапора гірничого технікуму за адресою: Луганська обл., м.\~Лисичанськ, пр. Леніна, 84, завідомо підроблену довідку про працевлаштування\~ від 23.05.2012 на своє імя, в якій зазначено неправдиві відомості про те, що він прийнятий на роботу на ПП «Декор - Профі» на посаду робітника по виготовленню тротуарної плитки. 24.05.2012 [PERSON], будучи студентом Лисичанського ордена Трудового Червоного Прапора гірничого технікуму згідно з наказом №75\~ від 14.08.2010, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомив керівництву технікуму завідомо неправдиві відомості про те, що він працевлаштований, звернувся з заявою до\~ навчального закладу з проханням про надання йому одноразової допомоги\~ при працевлаштуванні,\~ у звязку з закінченням навчання, до заяви додав завідомо підроблену довідку від ПП «Декор - Профі» від 23.05.2012 на своє імя.\~ 20.06.2012 на підставі наданої\~ довідки про своє працевлаштування на ПП «Декор - Профі», [PERSON], шляхом обману, у Лисичанському ордена Трудового Червоного Прапора гірничному технікумі незаконно отримав одноразову допомогу\~ при працевлаштуванні, передбачену Постановою КМУ від 05.04.1994 № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального\~ забезпечення дітей - сиріт\~ та дітей, позбавлених батьківської опіки», в сумі 6902 грн., чим спричинив матеріальну шкоду технікуму на зазначену суму. Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 09 грудня 2015 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України у звязку закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно відповідача закрито. Відповідно до довідки та копій прибуткових касових ордерів вбачається, що відповідачем відшкодовано у добровільному порядку 280 гривень. Станом на 31.03.2017 невідшкодованими залишись грошові кошти в розмірі 6622 гривні. Відповідач в судовому засіданні визнав вимоги позивача. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, та відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача при поданні позову звільнено від сплати судових витрат, відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов задоволено, тому, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved