Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 22.12.12 р. відповідач отримав кредит у розмірі 17286,39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - починаючи 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Позивачем зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умовами та правилами, тарифами складаються між ним та банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Також позивач зазначив, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим за кредитним договором відповідач станом на 26.12.13 р. має заборгованість в розмірі 21664,58 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 17286,39 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2870,35 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1007,84 грн. Тому позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21664,58 грн. за кредитом № б/н від 22.12.12 р., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 17286,39 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2870,35 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1007,84 грн. До початку судового засідання від представника позивача та відповідача надійшли заяви, в якій вони просили розглядати справу без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнав. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. 22.12.12 р. між сторонами було укладено генеральну домовленість про реструктуризацію заборгованості до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої банк надав позичальнику кредит в розмірі 17286,39 грн. строком на 24 місяці з 22.12.12 р. по 31.12.14 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в строки, що вказані в заяві, умовах та правилах (а.с.а.с. 7-8). Відповідно до умов вказаної домовленості, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти в розмірі 865,01 грн. для погашення заборгованості по кредиту, що складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.12.14 р. Відповідно до п. 2.2 вказаної домовленості, заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2241,77 грн. Відповідач погодився на вказану генеральну домовленість разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАК» умовами та правилами, про що свідчить його особистий підпис від 22.12.12 р. (а.с. 8). Відповідно до п. 1.1.5.32 витягу з умов та правил надання банківських послуг (а.с.а.с. 6-20), при порушенні клієнтом строків платежів по будь-яку з грошових зобов'язань, передбачених діючим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.а.с. 9-54). При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Вимогами ч. 1 ст. 634 ЦК визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з даних розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов'язків за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 26.12.13 р. становить: заборгованість за кредитом - 17286,39 грн.; заборгованість за процентами - 2870,35 грн. (а.с. 6). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань із повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, чим порушив умови договору щодо строків повернення кредиту, а також сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Будучи пов'язаними саме взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання або змінювати його умови. Відповідач порушив умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 21664,58 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 17286,39 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2870,35 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1007,84 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача і понесені останнім судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 610, 625, 629, 634, 638, 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved