Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав,що вн є спадкоємцем після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , до якої відноситься недоотримана пенсія. З метою отримання спадщини, яка складалась з зазначеної пенсії, він звернувся до відповідача. Однак, останній відмовив у виплаті частини спадщини, посилаючись, що сплив термін вказаний у ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим представник позивача був змушений звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача на його користь неодоотриману пенсію в порядку спадкування за законом у зв`язку зі смертю батька [PERSON] у розмірі 39 999 грн. 46 коп. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, в якій позивні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача задав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.Крім того, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, недоодержана пенсія за життя становить 120480 грн. 12 коп, у вересні 2020 року позивачу була виплачена недоодержана пенсія у розмірі суми, що складає 80480,54 грн. з урахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за період з 08.07.2016р. по 31.12.2018р.). Різниця між недоотриманою пенсією за життя та виплаченою складає 39 999 грн. 58 коп. р. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якої нараховані суми пенсій на виплату яких пенсіонер мав право, але не своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за 3 роки до дня звернення за отриманням пенсії. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2020 року, виданого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., спадщина, на яку видано свідоцтво складається з недоотриманої пенсії в сумі 120480,12 грн., яка належала спадкодавцеві на підставі повідомлення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 24553/34-1/12 від 08.10.2019 року. 15.09.2020 [PERSON] за разовим дорученням №28 була виплачена недоотримана пенсія померлого [PERSON] в розмірі 80480,54 грн., що підтверджується квитанцією від 18.09.2020року. Суми недоотриманої пенсії [PERSON] , обчислена у відповідності до чинного законодавства згідно зі ст. 46 Закону №1058 за період з 04.03.2017 по 31.08.2019, склала 80480,54 грн. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, позивач, у встановленому законом порядку, набув право власності на грошову суму в розмірі 120480,12 грн., шляхом його спадкування після смерті [PERSON] . Як вбачається з письмового відзиву та пояснень Маріупольського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, а також з листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на адвокатський запит стосовно суми виплати недоотриманої пенсії померлої [PERSON] , відповідач вважає, що позивачу була виплачена уся сума пенсії померлого, яку має право отримати спадкоємець, а саме: суми недоотриманої пенсії [PERSON] , обчислена у відповідності до чинного законодавства згідно зі ст. 46 Закону №1058 за період з 04.03.2017 по 31.08.2019, склала 80480,54 грн. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що право на спадщину [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та не є предметом спору в даній справі. Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не надано належних доказів недійсності Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане на ім`я позивача. Посилання відповідача на положення ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що «… нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії …», також не мають правових підстав, оскільки жодних доказів в підтвердження наявності вини спадкодавця [PERSON] , суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, у розмірі 39 999,46 грн., не виплачена йому відповідачем до теперішнього часу. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно доп.2.26. Постанови Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - для виплати недоотриманої пенсії,яка ввійшла до складу спадщини,у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або вразі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу,що призначає пенсію,в якому перебував на обліку померлий пенсіонер,надається документ,що посвідчує особу заявника,свідоцтво про смерть,свідоцтво про право на спадщину. Зазначені вище вимоги були виконані позивачем. Відповідно до абзацу 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає, що право позивача на мирне володіння, користування, розпоряджання власним майном у вигляді отриманої спадщини після смерті [PERSON] порушено з боку відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню

Outcome: approved