Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія « за № 852-к від 13.11.2014 року « Про звільнення [PERSON]О.» та поновлення на роботі ( а.с. 1). В подальшому позовні вимоги уточнив, та просить визнати незаконними та скасувати наказ № 852 к від 13.11.2014 року « Про звільнення [PERSON]О.», наказ № 26-к від 17.01.2015 року « Про внесення часткових змін до наказу ДП»НАЕК «Енергоатом» від 13.11.2014 року « 852-К» та поновити на роботі з 14.11.2014 року на посаді технічного директора головного інженера Відокремленого підрозділу « Атоменергомаш» державного підприємства « національна атомна енергогенеруюча компанія « Енергоатом» ( а.с. 66). Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом ДП НАЕК « Енергоатом» за № 704 к від 02.11.2007 року його було призначено на посаду технічного директора головного інженера Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» за безстроковим трудовим договором. Наказом ДП « НАЕК « Енергоатом» за № 852-к від 13.11.2014 року його було звільнено з роботи з 14.11.2014 року у звязку з набранням законної сили вироку суду на підставі п.7 ст. 36 КЗпП України. В подальшому наказом ДП НАЕК» Енергоатом» за № 26-к від 17.01.2015 року до вищезазначеного наказу були внесені зміни щодо підстав припинення з ним трудового договору і його було підставою звільнення з 14.11.2014 року зазначено у звязку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбачених Законом України « Про засади запобігання і протидії корупції» на підставі п.7-1 ст. 36 КЗпП України. Своє звільнення вважає незаконним, оскільки на час винесення наказу № 852 к від 13.11.2014 року та наказу № 26-к від 17.01.2015 року у відповідача була відсутня копія вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2014 року, до теперішнього часу відповідачем не отримано копії цього вироку, доказів його отримання суду не надано, тому у відповідача не було правових підстав для припинення з ним трудового договору на підставі п.7-1 ст. 36 КЗпП України. В судове засідання позивач та його представник, що діє на підставі договору про надання правової допомоги [PERSON] ( а.с.15.16) зявилися. В судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Додатково позивач зазначив. що наказу про звільнення він не отримував. Після перенесеного стресу довгий час, з 14.11.2014 року по 30.01.2015 року перебував на лікарняному. Крім того, представник позивача, наполягає на тому, що відповідач не отримував належно завіреної копії вироку суду, тому не мав права звільняти свого працівника. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності [PERSON] ( а.с. 74), в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення та письмові заперечення відповідно до них ( а.с. 35-38). Вислухавши доводи сторін, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідив матеріали справи, пояснення свідків, суд прийшов до наступного висновку. Наказом № 148-к від 18.03.2010 року виданого президентом НАЕК « Енергоатом» « Про порядок призначення на посади та звільнення з посад осіб керівного складу ДП НАЕК « Енергоатом» затверджено перелік посад керівного складу відокремлених підрозділів, призначення яких на посади та звільнення з посад здійснюється президентом ДП НАЕК « Енергоатом» ( а.с. 72-73). В цей перелік включена посада технічного директора головного інженера Відокремленого підрозділу « Атоменергомаш» ДП « НАЕК «Енергоатом». Відповідно до запису в трудовій книжці ( а.с. 80) наказом ДП НАЕК « Енергоатом» за № 704 к від 02.11.2007 року [PERSON] було призначено на посаду технічного директора головного інженера Відокремленого підрозділу « Атоменергомаш» ДП « НАЕК «Енергоатом» за безстроковим трудовим договором. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2014 року затверджено угоду від 22.08.2014 року по кримінальному провадженню № 12014080010000266 про визнання винуватості, укладену між прокурором м. Запоріжжя [PERSON] та обвинуваченим [PERSON]. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначено узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 1 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 25 500,0 грн. без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю та без спеціальної конфіскації ( а.с. 6-8). Наказом ДП « НАЕК « Енергоатом» за № 852-к від 13.11.2014 року [PERSON] було звільнено з роботи з 14.11.2014 року у звязку з набранням законної сили вироку суду на підставі п.7 ст. 36 КЗпП України ( а.с.40). В подальшому наказом ДП НАЕК» Енергоатом» за № 26-к від 17.01.2015 року до вищезазначеного наказу були внесені зміни щодо підстав припинення з ним трудового договору і його було підставою звільнення з 14.11.2014 року зазначено у звязку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбачених Законом України « Про засади запобігання і протидії корупції» на підставі п.7-1 ст. 36 КЗпП України ( а.с. 41). Про зміни підстав припинення трудового договору позивача по справі повідомлялось письмово ( а.с. 101), але позивач не отримував поштову кореспонденцію. Згідно з Актом від 14.11.2014 року складеним уповноваженими особами з боку відповідача по справі ( а.с. 50) позивач по справі відмовився ознайомитися з наказом про звільнення. Позивачеві по справі було запропоновано зявитись за трудовою книжкою до відділу кадрів ВП « Атоменергомаш» та отримати повний розрахунок ( а.с. 51- 54). В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що перебуває в трудових відносинах з відповідачем, займає посаду директора центру запобігання та протидії корупції ДП НАЕК « Енергоатом». Знав, що щодо [PERSON] є кримінальне провадження за обвинуваченням за ч.1 ст. 368 КК України. Потім йому стало відомо, що [PERSON] уклав угоду з прокурором щодо визнання винуватості. Йому в рамках обовязків ініціювали питання про звільнення [PERSON] у звязку з корупційними діями. З цього приводу у нього витребували пояснювальну записку, яка є в матеріалах справи ( а.с. 42). Був виданий наказ про звільнення [PERSON]. 14.11.2014 року з робочим візитом президент компанії був на За АЕС, він був у робочій групі, серед працівників був і [PERSON]. Він особисто пропонував [PERSON] ознайомитись з наказом про звільнення від 13.11.2014 року, але той ознайомившись відмовився підписуватись про ознайомлення та отримання наказу, пославшись, що бажає зустрітись з президентом компанії особисто. Про відмову в отриманні наказу було складено акт. В подальшому йому стало відомо, що наказ було змінено. Свідок [PERSON] показав, що перебуває в трудових відносинах з відповідачем, займає посаду в.о. директора з кадрових питань, праці та соціальних питань. 14.11.2014 року він перебував в складі делегації в ДП « Атоменергомаш» . В цей день було запропоновано [PERSON] отримати і ознайомитись з наказом про звільнення. Той ознайомившись, відмовився отримувати та підписатись про ознайомлення з наказом, про що було складено акт. Крім того йому відомо що щодо наказу про звільнення від 13.11.2014 року № 852-к було внесені часткові зміни наказом від 17.01.2015 року № 26-к, де було змінено підставу звільнення у звязку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбаченим Законом України « Про засади запобігання і протидії корупції» за п.7-1 ст. 36 КЗпП України. Даний наказ було відправлено [PERSON] поштою заказною кореспонденцією ( а.с. 115). З огляду на викладене суд прийшов до переконання, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, звільнення позивача відбулось відповідно до вимог закону. Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2014 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначено узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 1 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 25 500,0 грн. без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю та без спеціальної конфіскації набрав законної сили, ніким не оскаржений. Згоди виборчого органу первинної профспілкової організації при розірванні трудового договору з підстав, передбачених п. 7, п.7-1 ст. 36 КЗпП України не передбачено, відповідно до вимог ст. 43 1 КЗпП України. Позивачем надані копії листків непрацездатності за загальний період з 14.11.2014 року по 30.01.2015 року ( а.с. 117-120), але позивач отримав лист непрацездатності після змоги позивача вручити йому копію наказу про звільнення, від чого позивач відмовився, про що свідчать пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], та складений акт. Тобто позивача по справі притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень передбачених Законом України « Про засади запобігання та протидії корупції». Саме так формулюється підстава для звільнення в наказі № 26-к від 17.01.2015 року « Про внесення часткових змін до наказу ДП « НАЕК « Енергоатом» від 13.11.2014 року № 852-к. Тому підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved