Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій він просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 24500,00 грн., моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування зазначає, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Після придбання вищезазначеної квартири позивач розпочав ремонті роботи, які були закінчені восени 2018. В кінці зими 2017 року, після відлиги тала вода з даху будинку почала затоплювати стіни квартири. Позивач повідомив відповідача про необхідність проведення ремонту даху будинку [ADDRESS] над квартирою позивача. КП «Жилкомсервіс» надав позивачу відповідь, з якої вбачається, що комісійним обстеженням було встановлено, що дахове покриття над квартирою перебуває у задовільному стані та у зимовий період у зв`язку з погодними умовами і перепадами температур відбувається обмерзання схилів, жолобів та водостічних труб. При таненні криги відбувається затікання талих вод на стіни житлового будинку, спостерігається течі в квартирах. Однак, з 2017 жодних ремонтних робіт з відновлення даху будинку [ADDRESS] КП «Жилкомсервіс» здійснено не було, що, як наслідок, призвело до чергового затоплення квартири у лютому 2019. Тобто, покрівля будинку [ADDRESS] протягом останніх трьох років перебуває у незадовільному стані та має дефекти, внаслідок чого упродовж усього зазначеного часу квартиру позивача заливає дощовою та талою водою. У зв`язку із цим, неодноразово було пошкоджено стелю, стіни як зовні так і всередині квартири. 24.06.2019 між позивачем та суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання [PERSON] було укладено Договір №24/06-2019 про оцінку матеріального збитку, що нанесений залиттям талою водою квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно звіту б/н від 26.06.2019 вартість матеріального збитку, що нанесений залиттям талою водою квартири за адресою: [ADDRESS] , складає 24500,00 грн. Рішенням Харківської міської ради від 26 липня 2006 року №69/06 було створено КП «Жилкомсервіс». Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 №1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші. З 01.01.2007 p. набрав чинності публічний договір про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами (власниками житлових і нежитлових приміщень, які знаходяться на балансі територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.07.2007 р. №188, житловий фонд був переданий з господарського відання житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова в господарське відання КП «Жилкомсервіс». Зазначеним рішенням КП «Жилкомсервіс» визначено балансоутримувачем та управителем житлового фонду територіальної громади м. Харкова. Таким чином, КП «Жилкомсервіс» є утримувачем будинку, в якому знаходиться квартира позивача та несе відповідальність за спричинену шкоду, завдану власнику квартири у будинку. У зв`язку з тим, що залиття квартири позивача сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності), а саме неналежного утримання даху будинку [ADDRESS] , тому з КП «Жилкомсервіс» підлягає стягненню на користь позивача сума завданого матеріального збитку, встановленого звітом про оцінку прямого збитку, у розмірі 24500,00 грн., також підлягають стягненню витрати понесені позивачем в розмірі 6000,00 грн. за складання вказаного звіту, витрати на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги в сумі 12 000,00грн., відшкодування моральної шкоду у розмірі 25 000,00грн. Представник відповідача КП «Жилкомсервс» надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що КП «Жилкомсервіс» є неналежним Відповідачем. КП «Жилкомсервіс» жодних договорів з позивачем відносно проведення ремонту будинку [ADDRESS] і не укладав. З 01 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі проведення робіт пов`язаних з ремонтом покрівлі. Відповідно до Рішення Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова», КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем з управління будинком спорудою або групою будинків у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. На підставі Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова, КП «Жилкомсервіс» було визначено виконавцем послуг в житловому фонді м. Харкова виключно з управління будинком, спорудою або групою будинків, а не з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, отже права та обов`язки управителя визначені «Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд», які затверджені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 року № 13. Таким чином, організація належної експлуатації та утримання об`єкта відповідно його цільового призначення не передбачає забезпечення та проведення Управителем поточного та капітального ремонту приміщень житлових будинків та конструктивних елементів. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186, КП «Жилкомсервіс» не є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Ремонт будинку, в якому знаходиться квартира позивача, безпосередньо до обов`язків КП «Жилкомсервіс» не входить. Представником позивача подано відповідь на відзив. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2019р. відрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи від 20.09.2021 року справу передано в провадження судді Лях М.Ю. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, враховуючи строки розгляду справи, наявність в матеріалах справи відзиву на позов та відсутність будь-яких інших клопотань, які заявлені та не розглянуті судом, враховуючи висловлену позицію сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності не з`явившихся учасників на підставі наявних доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки подальший не розгляд справи порушує права учасників щодо розумності строків розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також доводи та заперечення відповідача викладені у відзиві, дослідивши матеріали вказаної цивільної справи в їх системному взаємозв`язку, приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, та як вбачається з матеріалів [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підстав свідоцтва про право власності, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 09.06.2016 в реєстрі за №1051 та зареєстровано в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.06.2016 за номером 14898859. Згідно листа КП «Жилкомсервіс» від 20.03.2017р. позивачу на його звернення щодо ремонту даху над квартирою [ADDRESS] повідомлено, що комісійним обстеження було встановлено, що дахове покриття над квартирою перебувати у задовільному стані. У зимовий період у зв`язку з погодними умовами і перепадами температур відбувається обмерзання схилів, жолобів та водостічних труб. При таненні криги відбувається затікання талих вод на стіни житлового будинку, спостерігається текти в квартирах. 24.06.2019 між позивачем [PERSON] та суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання [PERSON] укладено Договір №24/06-2019 про оцінку вартості матеріального збитку, що нанесений залиттям талою водою квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно звіту б/н від 26.06.2019 вартість матеріального збитку, що нанесений залиттям талою водою квартири за адресою: [ADDRESS] складає 24500,00 грн. Позивач вважає, що в результаті бездіяльності посадових оосіб КП «Жилкомсервіс», протягом 2017-2019 роках, внаслідок неналежного утримання покрівлі житлового будинку систематично затоплюється квартира [ADDRESS] , чим позивачу було завдано моральну та матеріальну шкоду. Відповідно до рішення Харківської міської ради від 26.07.2006 № 69/06 управління житловим господарством здійснює КП «Жилкомсервіс». Житловий будинок [ADDRESS] згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації від 28.02.2007 року №198 зараховано на баланс КП «Жилкомсервіс». Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Статтею 20 Закону передбачено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, порядок надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до положень ст. 18 Закону, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше. Відповідно до п. 2.4 Правил, поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону балансоутримувач має право здійснювати функції утримання на балансі переданого йому майна за договором з власником майна та управляти їм, визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна та зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону передбачено, що до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відноситься прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 20.12.2006 № 1186 визначено виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - житлово-експлуатаційні підприємства комунальної власності територіальної громади міста Харкова відповідно до рішення від 07.09.2005. Згідно рішень Харківської міської ради Харківської області від 04.10.2006 № 806, від 20.02.2009 № 72, від 20.12.2011 № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова» визначено, що КП «Жилкомсервіс» здійснює нарахування сум оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у залежності від їх фактичного надання та перерахунок розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі та наведено перелік послуг, які надаються КП «Жилкомсервіс», а саме: прибирання прибудинкової території, вивезення та утилізація твердих побутових і негабаритних відходів, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання, гарячого водопостачання, обслуговування димовентиляційних каналів, очищення дворових туалетів та приямків, освітлення місць загального користування і енергопостачання ліфтів. На підставі Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 « Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова, КП «Жилкомсервіс» було визначено виконавцем послуг в житловому фонді м. Харкова виключно з управління будинком, спорудою або групою будинків. Права та обов`язки управителя визначені «Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд» затверджені Наказом Міністерства з питань, житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 року № 13. Переліку послуг, які повинен забезпечити Управитель відповідно до умов договору, визначені пунктом 1 Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова» від 10.05.2017 року № 283 визначено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідних для забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання та перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньо будинкових мереж і систем, до яких належать: прибирання прибудинкової території, обслуговування димовентиляційних каналів, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів, технічне обслуговування ліфтів та системи диспетчеризації, а також послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого та холодного водопостачання та водовідведення. Тобто, КП «Жилкомсервіс» є і управителем майна та відповідно до Рішення Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова» до визначених послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не входить проведення капітальних ремонтів та ремонтів дахів та покрівель. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 322 ЦК України покладає на власника тягар утримання майна, тобто власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 10 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. У відповідності до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати і порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. За загальним правилом ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто у даному випадку дія презумпція відповідальності особи, яка завдала шкоду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Із роз`яснень викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина. До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачка всупереч свого процесуального обов`язку не довела, що її позов заявлений до належного відповідача. Матеріали справи не містять доказів того, що залиття квартири [PERSON] сталося саме з вини відповідача, КП «Жилкомсервіс», як управителя будинку. Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, при існуванні її вини. Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Оскільки позивачем не було надано до суду доказів на підтвердження того, що саме відповідач має відповідати за залиття квартири, тому і підстав, з якими закон пов`язує право на відшкодування моральної шкоди не доведено належними та допустимими доказами у встановленому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що пред`явлені позивачем [PERSON] вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задоволенню не підлягають, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позивачем своїх позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed