Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач відмовляється виконувати умови укладеного кредитного договору № 405/98-1/07-І від 10 серпня 2007 року, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Мотивували свої вимоги тим, що між АКБСР «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 405/98-1/07-І від 10 серпня 2007 року. Згідно вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу 17 грудня 2007 року кредит в сумі 1000000 доларів США на строк до 09 серпня 2022 року зі сплатою відсотку за користування кредитними коштами у розмірі 13.00% річних а також комісій в розмірі та в порядку визначених договором. Станом на 20.02.2015 року заборгованість по тілу кредиту складає 849984.48 долари США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 23679287.54 гривень, сума заборгованості за відсотками складає 582854.16 доларів США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 16237439.20 гривень, сума заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту складає 73762.03 доларів США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 2054899.05 гривень, сума заборгованості по пені за несвоєчасне повернення відсотків складає 118731.83 доларів США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 3307690.00 гривень, а всього на загальну суму 1625332.50 доларів США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 45279315 гривень 79 копійок. Відповідач не виконав своїх обов'язків перед позивачем за вказаним договором, а тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості та судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зокрема зазначив, що його довіритель не отримував кредитні кошти на підставі кредитної заяви на видачу готівки, оскільки у останній зазначено кредитний договір № 405/98-1/07-І від 17 грудня 2007 року, проте позивач просить суд стягнути заборгованість яка виникла на підставі укладеного між сторонами спору кредитного договору № 405/98-1/07-І від 10.08.2007 року. Крім того, як зазначив представник відповідача, позивачем було подано позовну заяву з пропуском строку позовної давності, оскільки перебіг такого в силу зміни строків виконання зобов'язань по поверненню заборгованості за умовами договору почався з 23 березня 2010 року, а із позовом до суду позивач звернувся 20 червня 2014 року. Заслухавши представників сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Між АКБСР «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 405/98-1/07-І від 10 серпня 2007 року, за умовами якого ПАТ «Укрсоцбанк» 17 грудня 2007 року надав [PERSON] кредит в сумі 1000000 доларів США на строк до 09 серпня 2022 року зі сплатою відсотку за користування кредитними коштами у розмірі 13.00% річних а також комісій в розмірі та в порядку визначених договором. Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача в тій частині, що позивачем не доведено факту видачі його довірителю кредитних коштів на підставі укладеного між сторонами спору кредитного договору № 405/98-1/07-І від 10 серпня 2007 року. Суд бере до уваги пояснення представника позивача з приводу тієї обставини, що під час формування тексту заяви про видачу готівки № 77 від 17 грудня 2007 року було допущено помилку в посиланні на дату укладення договору в графі «Зміст операції». Судом встановлено, що вищезазначена заява на видачу готівки № 77 була сформована про видачу такої на підставі кредитного договору № 405/98-1/07-І саме від 10 серпня 2007 року. При цьому суд відмічає, що сума коштів наданих у кредит повністю відповідає сумі кредиту, яка передбачена умовами договору № 405/98-1/07-І від 10 серпня 2007 року, а також враховує, що між сторонами спору не укладалося 17 грудня 2007 року інших кредитних договорів. При цьому матеріалами справи стверджується та підтверджено поясненнями представника позивача та обставина, що укладення договору кредиту мало місце 10 серпня 2017 року, а видача коштів відбулася у подальшому, а саме 17 грудня 2007 року, умова про що передбачена домовленістю сторін договору і відображена у тексті такого. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок суми і боргу і вважає доведеним факт того, що станом на 20.02.2015 року заборгованість по тілу кредиту складає 849984.48 долари США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 23679287.54 гривень, сума заборгованості за відсотками складає 582854.16 доларів США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 16237439.20 гривень, сума заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту складає 73762.03 доларів США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 2054899.05 гривень, сума заборгованості по пені за несвоєчасне повернення відсотків складає 118731.83 доларів США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 3307690.00 гривень, а всього на загальну суму 1625332.50 доларів США, які за курсом Національного банку України еквівалентні 45279315 гривень 79 копійок. Суд не бере до уваги та вважає що заява відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не підлягає задоволенню. Приймаючи таке рішення, суд виходить з тих міркувань, що позивачем після встановлення факту прострочення сплати заборгованості по кредитному договору № 405/98-1/07-І від 10 серпня 2007 року було прийнято рішення про захист свого порушеного права у спосіб здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки зобов'язання за даним кредитним договором були забезпечені предметом іпотеки, де іпотекодавцем виступила [PERSON] На задоволення вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 405/98-1/07-І від 10 серпня 2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» було пред'явлено на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області виконавчий напис № 2065 виданий 06.06.2011 року. Оскільки боржник [PERSON] померла, то державним виконавцем 14.08.2013 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до суду 12.07.2014 року, зазначаючи відповідачем [PERSON], за належне виконання яким умов кредитного договору поручилася нерухомим майном [PERSON] Таким чином, суд вважає, що позивачем було реалізоване його право на звернення до суду із позовом до [PERSON] в межах строку позовної давності. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Outcome: approved