Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що вона в червні 2014 року звернулася до суду з позовом про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним, визнання права власності на 1/2 частину майна. Перед цим вона уклала з адвокатом договір про надання правової допомоги і сплатила 2450 грн. за правову допомогу в яку входило: консультації, ознайомлення адвоката з документами, запити до організацій, складання позову, складання апеляційної скарги, ведення справи в суді І та ІІ інстанції. Так як її позов рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.09.2014 року був задоволений частково, а рішенням колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 04.11.2014 року задоволено її апеляційну скаргу, при цьому стягнення витрат на правову допомогу з відповідача нею заявлені не були, просить стягнути з [PERSON] на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 2450 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, в його задоволенні просить відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши доказ по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2014 року між позивачем та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги, що підтверджується витягом з договору (а.с.12) 22.05.2014 року позивач зверталася до Ковпаківського районного суду м.Суми з позовом про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним, визнання права власності на 1/2 частину майна. 25.09.2014 року Ковпаківським районним судом м.Суми позов [PERSON] задоволено частково (а.с.3-6), 04.11.2014 року рішенням колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.09.2014 року в даній справі змінено, виключено з його мотивувальної та резолютивної частини вказівки суду щодо пропуску строку позовної давності за позовом [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки (а.с. 7-11) При цьому, позивач, на підставі ст.84 ЦПК України вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2450 грн. з відповідача не заявляла, тому судом і не було вирішено питання про відшкодування таких витрат. Позивач звернувшись до суду з даним позовом просить стягнути з [PERSON] витрати за правову допомогу у розмірі 2450 грн. понесених нею при розгляді вищевказаної цивільної справи. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до приписів ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 17.10.2014 № 10 вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Натомість, позивач документального підтвердження (квитанції про оплату) її витрат за правову допомогу адвокатом [PERSON] у розмірі 2450 грн. суду не надала та в матеріалах вищезазначеної цивільної справи такої квитанції не має. Крім того, згідно витягу з договору про надання правової допомоги, який наданий позивачкою на підтвердження витрат на правову допомогу, вбачається, що даний договір був укладений 20.06.2014 року, а з позовом до суду по вищезазначеній справі вона зверталася 22.05.2014 року, тобто майже через місяць потому та свідчить, що позивачу такі послуги як складання позовної заяви не надавались. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 2450 грн. слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed