Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 13.10.2014 року мотивуючи тим, що в 2005 році померла його мати [PERSON], яка залишила заповіт, відповідно до якого в рівних частинах заповіла все своє нерухоме майно: житловий будинок та земельні ділянки в селі Храпачі Білоцерківського району йому [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Для оформлення права власності на майно нотаріусу необхідно було надати правовстановлюючі документи, зокрема на житловий будинок, однак даний документ з невідомих йому причин було втрачено. 28.07.2010 року він звернувся до Комунального підприємства Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», правонаступником якого є Комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», із заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.08.1997 року. При цьому ним було дотримано вимоги Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно щодо публікації в пресі повідомлення про недійсність втраченого свідоцтва про право власності. В листі № 3242 від 30.07.2010 року його повідомили про неможливість видачі дублікату свідоцтва, оскільки для його реєстрації необхідно звернення усіх спадкоємців або надання довідки від нотаріальної контори про те, що інші спадкоємці не звертаються за оформленням спадщини. Постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної нотаріальної контори від 24.06.2011 року йому було відмовлено в оформленні спадкових прав на зазначене майно, в зв'язку з тим, що на житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ. 29.06.2011 року він повторно звернувся до відповідача із заявою про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок. Рішенням реєстратора № 2266 від 08.07.2011 року йому знову було відмовлено з тих самих мотивів. Після цієї відмови він звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання вчинити дії. Постановою суду від 08.05.2012 року його позов було задоволено в частині визнання дій КПКОР «Білоцерківське МБТІ» протиправними та зобов'язано видати йому дублікат правовстановлюючого документу на житловий будинок. Незважаючи на дану постанову суду, рішенням реєстратора від 16.08.2012 року йому повторно було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок. 18.09.2012 року державним виконавцем МВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Київського окружного адміністративного суду та надано строк для добровільного виконання. 22.10.2012 року державним виконавцем повторно було направлено вимогу виконати рішення суду. 20.11.2012 року державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду у визначений строк. 21.11.2012 року винесено постанову про накладення на відповідача штрафу в розмірі 680 грн., 17.12.2012 року - про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. 05.02.2013 року МВДВС звернувся до Білоцерківського МВГУМВС України у Київській області з поданням про притягнення посадових осіб КПКОР «Білоцерківське МБТІ» до кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення. До даного часу відповідач так і не видав дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок. Усіма зазначеними діями та бездіяльністю відповідача йому завдано та продовжує завдаватись моральна шкода, яка полягає у тому, що він з 2010 року не може реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті матері, необгрунтовані відмови відповідача змусили його звертатись до суду, а після винесення судом рішення не виконують його належним чином, що спричиняє значні душевні страждання. Неодноразові звернення до відповідача супроводжувались сплатою відповідних платежів за їх послуги, очікуванням відповідей на запити, які виявились такими, що порушують його права та законні інтереси. Він змушений був розпочати тривалий судовий процес, що супроводжувався поїздками до м. Києва, що для нього дуже складно і фізично, як людині похилого віку, так і матеріально. Відповідач навіть через 2 роки після рішення суду, яке набрало законної сили, так і не виконав його. Все це призвело до того, що він понад 4 роки безрезультатно намагається реалізувати своє право на отримання права власності на спадкове майно, а дії та бездіяльність КПКОР «Білоцерківське МБТІ», правонаступником якого є відповідач, вкрай негативно впливають на його фізичне і психічне здоров'я. Сааме тому розмір моральної шкоди він оцінює в 20 000 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди суму коштів в розмірі 20 000 грн. Та судові витрати по справі в розмірі 200 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, адвокат за договором [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду письмові заперечення проти позову та просив відмовити в задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Суд, заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір моральної шкоди визначається судом з врахуванням характеру та ступеню діяння особи, яка заподіяла шкоду, моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.(ст. 1167 ЦК України). [INFO] року померла [PERSON], яка все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджено матеріалами справи (копія свідоцтва про смерть, копія заповіту, постановою нотаріуса ( а.с.7,8,11) та не заперечується сторонами. Позивач [PERSON],[INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] являється сином померлої [INFO] року [PERSON], звернувся до державної нотаріальної контори 24.06.2011 року із заявою з приводу оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], що підтверджено матеріалами справи ( копія паспорту, постанова нотаріуса - а.с.6,11) та не заперечується сторонами. З відповідей КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30.07.2010 року за № 3242 ( а.с.9) та від 08.07.2011 року за № 2266 ( а.с.10) вбачається, що позивач звертався до відповідача із заявою про видачу дублікату правовстановлюючого документу на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], однак йому було відмовлено. В зв'язку з тим, що для реєстрації дублікату вказаного свідоцтва необхідно звернутись усім спадкоємцям або надати довідку нотаріальної контори про те, що усі інші спадкоємці не звертаються для оформелння спадщини. 12.03.2011 року Білоцерківська районна нотаріальна контора звернулась до начальника Білоцерківського Бюро технічної інвентаризації з проханням видати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] витяг із реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], який належав померлій [INFO] року [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної нотаріальної контори від 24.06.2011 року за № 766/02-31 ( а.с.11), [PERSON] було відмовлено у оформленні спадкових прав на відповідну частину майна та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку з тим, що на житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08.05.2012 року ( а.с.12-14), позов [PERSON], [PERSON] до КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», треті особи: [PERSON], [PERSON], задоволено частково та визнано протиправними дії КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», щодо відмови у видачі [PERSON] дублікату правовстановлюючого документу на нерухоме майно: житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], та зобов'язано КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» видати позивачу дублікат правовстановлюючого документу на дане майно. Постанова набрала законної сили та 11.09.2012 року видано виконавчий лист № 2-а- 643/12/1070( а.с.15). З подання міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 05.02.2013 року за № 1975 ( а.с.44-45), вбачається, що 18.09.2012 року державним виконавцем було винесено по постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-а- 643/2012 про зобов'язання КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» видати [PERSON] дублікат правовстановлюючого документу на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. 22.10.2012 року державним виконавцем направлено вимогу про виконання рішення суду. 201.2012 року складено акт про невиконання рішення суду КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» в наданий добровільний строк. За невиконання рішення суду 21.11.2012 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» штрафу в сумі 680 грн. та 17.12.2012 року - про накладення штрафу в сумі 1360 грн. 16.01.2013 року державним виконавцем повторно було складено акт про невиконання рішення суду та вирішено питання про притягнення посадових осіб КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду. З матеріалів справи також вбачається, що 21.06.2012 року до КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» звернулась [PERSON], яка являється спадкоємцем померлої [INFO] року [PERSON] за заповітом, із заявою про видачу витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно на будинок який знаходиться в [ADDRESS], до заяви додала свідоцтво про право особистої власності на зазначений будинок. 26.06.2012 року КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] було видано витяг Реєстру прав власності на нерухоме майно: будинок який знаходиться в [ADDRESS]. ( а.с.37). Отже, на момент виконання Постанови Київського окружного адміністративного суду від 08.05.2012 року про зобов'язання КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» видати [PERSON] дублікат правовстановлюючого документу на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], право власності на за значений будинок було зареєстровано за померлою [INFO] року [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 28.08.1997 року, та видано витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно спадкоємцю [PERSON], а рішення суду залишилось не виконаним і відповідач не видав позивачу правовстановлюючий документ на будинок для оформлення його спадкових прав, в тому числі і витяг Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, рішенням суду в адміністративній справі № 2-а- 643/12/1070 було встановлено, що відповідачем по справі КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» в порушення діючого законодавства на незаконних підставах було відмовлено у видачі [PERSON] дублікату правовстановлюючого документу на нерухоме майно: житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], і дане рішення набрало законної сили. Тобто, рішенням суду було встановлено, що КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» незаконно відмовили у видачі правовстановлюючого документу [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], в результаті чого державним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадкове майно, позивач тривалий час не мав можливості реалізувати своє право на оформлення спадкових прав на майно за заповітом, яке залишилось після смерті його матері, що стало підставою для подачі [PERSON] позову до суду і відновлення своїх порушених прав у судовому порядку. В подальшому КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», правонаступником якого є Комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», в порушення вимог законодавства, не виконало рішення суду в адміністративній справі № 2-а- 643/12/1070, що призвело до притягнення посадових осіб відповідача до відповідальності, а позивач до даного часу не має можливості реалізувати своє право на оформлення спадкових прав. Виходячи з положень статті 1167 Цивільного кодексу України. Наявність вини заподіювача шкоди презюмується. За загальною презумпцією вини в цивільному праві, встановленою, відсутність вини доводиться заподіювачем шкоди. Форма вини заподіювача моральної шкоди (умисел або необережність) за загальним правилом не має значення. Крім того, відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними 25.05.2001р.) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», визначено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються якщо право на її відшкодування безпосередньо передбачено законами України. Відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів відсутності їх вини в тому, що позивач тривалий час не має можливості реалізувати своє право на оформлення спадкових прав, а позивачем надано докази які підтверджують, що внаслідок неправомірних дій КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» він не мав можливості отримати правовстановлюючий документ на будинок та як наслідок оформити свої спадкові права. Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з наступного. Протиправні дії КПКОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», змусили позивача, людину похилого віку, тривалий час захищати свої права та інтереси в судовому порядку, після чого відповідач, в порушення вимог законодавства, не виконує рішення суду чим перешкоджає позивачу реалізувати своє право на отримання права власності на спадкове майно, що потребує матеріальних затрат та призводить до моральних страждань. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач оцінюючи розмір моральної шкоди просить стягнути з відповідача на свою користь 20 000 грн., однак не надав до суду доказів в обгунтування даного розміру. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд враховуючи тривалість нервових переживань позивача те що він тривалий час був змушений в судовому порядку відстоювати свої права та інтереси, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача маральну шкоду в розмірі 2000 грн. В порядку ст.88 ЦПК України, суд компенсує судові витрати позивача пропорційно до задоволених вимог, та стягу з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 20 грн.

Outcome: partial