Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсною позовною заявою, в якій зазначив, що з травня 2014 року в його родині на вихованні перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Матір'ю дівчинки є [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини записані, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері. Дитина у [PERSON] народилася не в шлюбі та біологічний батько дитини не відомий. 19 січня 2014 року [PERSON] покинула новонароджену дитину на сторонніх людей, де немовля й перебувало на протязі тижня. 28 січня 2014 року співробітниками Краснодонського РВ УМВС України в Луганській області разом з лікарями КЗ «Краснодонська міська лікарня №2» було складено акт про знайдену дитину. Позивач разом з дружиною дізналися про покинуту дівчинку, та звернулися до відділу у справах дітей виконкому Краснодонської міської ради із заявою про призначення [PERSON] опікуном [PERSON], з того часу вони опікувалися дівчинкою, повністю взяли на себе забезпечення [PERSON] дитячим харчуванням, засобами гігієни, одягом. З метою з'ясування соціального статусу дитини, знаходження рідної матері та визначення її відношення до подальшої долі дитини, з 03.02.2014 року відділом у справах дітей [PERSON] взято на первинний облік дітей, позбавлених батьківського піклування, та було встановлено, що [PERSON] не бажає приймати участі у вихованні та утриманні доньки, інші родичі - рідні тітки дитини, її бабуся не виявили бажання забрати дитину та виховувати її. Таким чином, з січня 2014 року [PERSON] відсутня в житті малолітньої [PERSON], вона зовсім не цікавилась своєю донькою, не підтримувала родинного зв'язку, жодного разу не відвідала доньку, не проявляла до неї щонайменшої материнської турботи, хоча мала таку можливість, а у подальшому надала письмову згоду на позбавлення її батьківських прав. За рішенням виконавчого комітету Краснодонської міської ради Луганської області від 20.05.2014 року № 253, [PERSON] призначено опікуном малолітньої [PERSON] 15 червня 2015 року [PERSON] з дружиною та дитиною [PERSON] виїхали з тимчасово непідконтрольної українській владі території та оселилися в м. Сватове Луганської області, де даний час зареєстровані як внутрішньо переміщенні особи в орендованому будинку [ADDRESS]. На протязі всього часу знаходження у родині малолітньої [PERSON], позивач та його дружина утримують дитину, піклуються про неї, займаються вихованням та дбають про стан здоров'я, а у подальшому мають намір оформити усиновлення дитини. Просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу за її відсутністю.(а.с 69-71). Представник служби у справах дітей Сватівської райдержадміністрації - [PERSON] підтримав заявлені вимоги, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні дитини. Прокурор в судовому засіданні просив позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав за невиконання останню батьківських обов'язків. Третя особа - [PERSON] підтримала позов, просила позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, матір`ю дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданим 19.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 10). Рішенням виконавчого комітету Краснодонської міської ради Луганської області № 159 від 15 квітня 2014 року, малолітній [PERSON], [INFO], було присвоєно статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.12). Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що мати малолітньої дитини, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, 19.012015 року залишила дитину на піклування сторонніх людей і зникла у невідомому напрямку. 28.01.2014 року співробітниками МВ УМВС України в Луганській області та КУ «Краснодонська міська лікарня №2» був складений акт про знайдену дитину. Рішенням виконавчого комітету Краснодонської міської ради Луганської області № 253 від 20.05.2014 року, [PERSON], [INFO], була призначена опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO], позбавленої батьківської опіки (а.с. 13). Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 08.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON], [INFO] перебуває у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], [INFO] (а.с11). Відповідно до довідок про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України від 16.06.2015 року, [PERSON] та [PERSON] перемістилися з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції в Сватове Луганської області (а.с. 14-15). Згідно висновку служби у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації Луганської області № 01-24/899 від 15.09.2015 року, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні її дитини: донька - [PERSON], [INFO]. (а.с16). Статтею ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з п. п. 15, 16 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно із ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Таким чином, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, оцінивши надані докази, документи у їх сукупності, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та розвитку своєї доньки, не піклуються про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує її матеріально, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved