overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені з 18.03.2005 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], шлюбно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини позивач не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивач вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно зі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав заяву, про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені 10.07.2010 року. Від шлюбу мають дитину; [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини позивач не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивач вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно зі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне: Сторони знаходяться в зареєстрованих шлюбних відносинах з 03 серпня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 16 листопада 2013 року з тієї причини, що у сторін різні характери та погляди, на підставі чого між ними постійно виникали спори, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 03 серпня 2012 року, про що зроблений актовий запис № 8 /а.с. 6/. Оскільки, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що подальше життя сторін та зберігання шлюбу, суперечать інтересам подружжя, у зв'язку з чим вважає необхідним шлюб розірвати відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України. Заходи, вчинені судом в порядку ст.111 СК України, не сприяли примиренню подружжя. Суд визначає місце мешкання неповнолітньої дитини - доньки, [PERSON], [INFO], з матір'ю, [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при зверненні до суду [PERSON] були понесені витрати у вигляді оплати судового збору та надання правової допомоги, то суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією № 13695.23.1 від 09 січня 2014 року /а.с.1/, а також витрати на правову допомогу в сумі 200 грн., що підтверджується довідкою адвоката /а.с.3/,. На підставі ст.ст.109, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, при цьому сплатили кошти на оплату судового збору у розмірі по 551,20 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 25.05.2016. Позивач звернувся до суду з заявою про повернення сплаченого судового збору у зв'язку з тим, що ухвалою суду від 22.06.2016 позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Однак, ухвалою суду від 22.06.2016 постановлено зобов'язати обов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути платнику [PERSON] - 551,20 грн. - витрати по сплаті судового збору згідно квитанції від 25.05.2016. За таких обставин, суд вважає, що заява про повернення коштів не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 274-279, 280- хв 12 листопада 2018 року. На\~ підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 09 листопада 2018 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 21 грудня 2018 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 21 квітня 2018 року. На\~ підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 22 серпня 2018 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]\~\~\~ про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 23 квітня 2018 року. На\~ підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 26 жовтня 2018 року. На\~ підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 28 грудня 2018 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], просив визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником квартири, а на теперішній час відповідач у спірній квартирі не проживають, однак його реєстрація порушує її право власності на квартиру. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснила, що [PERSON] не проживає у кв. [ADDRESS], вже 2 роки, речі свої усі забрав. Відповідач [PERSON], третя особа - ВГІРФО Червонозаводського РВ ГУМВС України в Харківській області, у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, суд приходить до наступного. На підставі договору купівлі-продажу [PERSON] набула право власності на 52/100 частин квартири [ADDRESS]. Відповідно довідки з місця проживання (а.с.4) у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] Згідно ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений в його здійсненні. Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК УРСР гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються усупереч з призначенням цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.150 ЖК України передбачає, що громадянин, який має у приватній власності квартиру, має право розпоряджатися нею на свій розсуд. Враховуючи, що реєстрація [PERSON], порушує права власності позивача на зазначену квартиру. Договорів найму, оренди тощо між сторонами не укладалось. Та він не є членом її сім'ї, суд вважає обґрунтованими позивні вимоги про визнання втратившим право користування відповідачем квартирою, та задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Посилання позивачки на ст..71 ЖУ України є хибним, оскільки частина квартири належить їй на праві приватної власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], просив визнати його таким, що втратив право користування квартирою №57 по пр..Гагаріна, 50 у м. Харкові, посилаючись на те, що він є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2016., відповідач у спірній квартирі не проживає, речей немає, та його реєстрація порушує його право власності на квартиру. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити з підстав наведених вище. Відповідач та третя особа, в судове засідання не зявились про день та час розгляду повідомлялись належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, суд приходить до наступного. На підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2016р. (а.с.6-7) [PERSON] набув права власності на квартиру № 57, по пр. Гагаріна, 50 у м. Харкові. У зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON] Однак останній в квартирі не проживає, речей немає. Згідно ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений в його здійсненні. Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК УРСР гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються усупереч з призначенням цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.150 ЖК України передбачає, що громадянин, який має у приватній власності квартиру, має право розпоряджатися нею на свій розсуд. Відповідно ст..7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи, що реєстрація відповідача у квартирі [ADDRESS], порушує права власності позивача на зазначену квартиру. Договорів найму, оренди, тощо між сторонами не укладалось. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими позивні вимоги про визнання втратившим право користування [PERSON] квартирою, та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], просила визнати його таким, що втратив право користування 49/100 частками квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що він набув права власності на зазначену частину квартири на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2013р., право власності належним чином зареєстровано 18.09.2014р., на теперішній час відповідач у спірній квартирі не проживають, однак його реєстрація порушує її право власності на квартиру. В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, суд приходить до наступного. На підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2013р. (а.с.3-4) [PERSON] набула право власності на 49/100 частки квартири [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] Право власності позивача належним чином зареєстровано 18.09.2013р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5). Відповідно довідки з місця проживання (а.с.6) у квартирі [ADDRESS] зареєстрований колишній власник [PERSON], [INFO]. Згідно ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений в його здійсненні. Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК УРСР гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються усупереч з призначенням цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.150 ЖК України передбачає, що громадянин, який має у приватній власності квартиру, має право розпоряджатися нею на свій розсуд. Відповідно ст..7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи, що реєстрація відповідача у квартирі [ADDRESS], порушує права власності позивача на зазначену квартиру. Договорів найму, оренди тощо між сторонами не укладалось. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими позивні вимоги про визнання втратившим право користування [PERSON] квартирою, та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], просила визнати його таким, що втратив право користування житловою площею, що належить їй на праві власності, а саме 20/120 частин домоволодіння [ADDRESS], посилаючись на те, що в цьому домоволодінні відповідач лише був зареєстрований 02.06.2011р., але ніколи не проживав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, суд приходить до наступного. 20/120 частин домоволодіння [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та свідоцтвом про право власності (а.с.5-6). В зазначеному домоволодінні позивачка зареєструвала відповідача 02.06.2011р., але він ніколи у домоволодінні № [ADDRESS] , що підтверджується письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно ст.71, 72 ЖК України особа в судовому порядку може були визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона не проживає на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин. Враховуючи, що [PERSON] не проживає у спірному житловому будинку без поважних причин, не несе витрат по його утриманню, тому суд визнає відповідача такими, що втратив право користування житловою площею у домоволодінні [ADDRESS]. Що стосується вимог позивача зобов'язати ВГІТРФО Червонозаводського району м.Харкова зняти з реєстраційного обліку [PERSON], суд відмовляє в задоволенні позовних вимог тому, що відділ у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Червонозаводського РВ ГУ МВС України в Харківській області не є відповідачем по справі. Рішення суду є обов'язковими для виконання всіма органами відповідно ст..124 Конституції України. Рішення суду про визнання особи втратившим право користування житлом є підставою для зняття такої особи з реєстрації з дня винесення такого рішення відділом у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Червонозаводського РВ ГУ МВС України в Харківській області .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], просила визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2005р., на теперішній час відповідач у спірній квартирі не проживає, речей немає, та його реєстрація порушує її право власності на квартиру. В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, суд приходить до наступного. На підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2005р. (а.с.5) [PERSON] набула право власності на квартирою [ADDRESS]. Право власності позивача належним чином зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6). Відповідно довідки з місця проживання (а.с.7) у квартирі квартирою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO]. Згідно ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений в його здійсненні. Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК УРСР гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються усупереч з призначенням цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.150 ЖК України передбачає, що громадянин, який має у приватній власності квартиру, має право розпоряджатися нею на свій розсуд. Відповідно ст..7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи, що реєстрація відповідача у квартирі [ADDRESS], порушує права власності позивача на зазначену квартиру. Договорів найму, оренди тощо між сторонами не укладалось. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими позивні вимоги про визнання втратившим право користування [PERSON] квартирою, та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved