Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 07.10.2013 року відповідач підписала заяву №б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 17500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 3654/366 календарних днів на рік. Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі предбаченому тарифами договору. Публічне акціонерне товариство «КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач своєчасно не надала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.05.2018 року має заборгованість 83132.53 грн., яка складається з наступного: 12829.89 грн. - заборгованість за кредитом; 6122.03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 59745.73 грн.-нараховано пені; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 3934.88 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на викладене позивач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, 07.10.2013 року відповідач підписала заяву №б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 17500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 5-26). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (а.с. 23). Пункотм 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі предбаченому тарифами договору (а.с. 21). Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором ( а.с. 8, 9). Станом на 10.05.2018 року сума заборгованості відповідача перед Банком за кредитним договором № б/н від 07.10.2013 року складає 83132.53 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договір. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обовязків. При цьому, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення: 500.00 грн. штрафу (фіксована частина) та 3934.88 грн. штрафу (процентна складова) не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВСУ по справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року, за статтею 549 ЦК України штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Оскільки за невиконання кредитного договору судом стягнено з відповідача пеню, то відповідно до ст.549 ЦК України штраф стягненню не підлягає. Крім того, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 вересня 2014 у справі № 6-100цс14 міститься правовий висновок, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Отже за рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що передбачено ч. 3 ст. 551 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в задоволенні його вимог в частині стягнення штрафу та зменшити розмір пені, яку просить стягнути позивач, до суми заборгованості за кредитом. Таким чином, з відповідача. на користь ПАТ «КБ»Приват Банк» підлягає стягненню заборгованість на суму 31781.81 грн., а саме: 12829.89 грн. - заборгованість за кредитом; 6122.03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12829.89 грн.-нараховано пені. Окрім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, на користь позивача з відповідача суд стягує судові витрати з урахуванням часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial