Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що транспортним засобом під керуванням відповідача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, його майну, а саме паркану, що розташований на земельній ділянці площею 0,04 га з кадастровим номером 3221887504:05:063:0148, розташованої за адресою: [ADDRESS] , завдано шкоди, а тому на її відшкодування просить стягнути з відповідача, як особи, яка завдала шкоду, на відшкодування матеріальної шкоди 36 841 грн., на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не прибув, ні заперечень, ні відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в спрощеному провадженні в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,04 га з кадастровим номером 3221887504:05:063:0148, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 19 квітня 2020 року о 01 год. 20 хв. у [ADDRESS] , водій [PERSON] , керуючи автомобілем «MERCEDES - BENZ Е270 CDI» д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого допустив зіткнення з парканом магазину, який розташований за вищевказаною адресою. Вказаними діями [PERSON] порушив п. 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Як вбачається зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди складеної 19 квітня 2020 року, пошкоджено п`ятнадцять метрів паркану з металевої арматури, що знаходиться на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] та належить [PERSON] . Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 19 травня 2020 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. Згідно звіту про оцінку вартості прямого матеріального збитку, нанесеного власнику будівель і споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 27 квітня 2020 року, складеного приватним підприємством «KOHCAЛT-CEPBIC», вартість прямого матеріального збитку становить 32 841 грн. Також позивачем понесено витрати з оплати вартості виготовлення зазначеного звіту ПП «KOHCAЛT-CEPBIC» в розмірі 4 000 грн. відповідно квитанції серії 05-ААС №717541 від 27 квітня 2020 року. ПП «KOHCAЛT-CEPBIC» є суб`єктом оціночної діяльності на підставі сертифікату №967/17 виданого 06 жовтня 2017 року Фондом державного майна України. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №510132 від 19 квітня 2020 року та даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 квітня 2020 року виявлено пошкодження паркану, дерев`яних альтанок (бесідок), паркану з металевої арматури. Оцінювачем здійснено розрахунки вартості будівельно-монтажних (ремонтних) робіт, питомої вартості витратних оздоблювально-будівельних матеріалів, які з огляду на їх кількість та обсяг, а також дані справи про пошкодження майна позивача, сумнівів у суду не викликають. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно роз`яснень даних в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд вважає, що завдавач шкоди майну позивача - [PERSON] , є володільцем джерела підвищеної небезпеки, в розумінні вимог вказаного чинного законодавства України, який правомірно керував транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди та з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, та як наслідок заподіяння матеріальних збитків майну позивача. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальний збиток завданий відповідачем в розмірі 32 841 грн. та витрати, які позивач змушений був понести для відновлення пошкодженого майна, а саме оплату вартості експертного дослідження в розмірі 4 000 грн., що підтверджується квитанцією серії 05-ААС №717541 від 27 квітня 2020 року. Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, до суд зазначає наступне. Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як передбачено ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, заподіяння позивачеві моральної шкоди в суді не доведено, отже підстав для відшкодування моральної шкоди згідно вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України по справі не встановлено, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на користь позивача з відповідача слід стягнути сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 840 грн. 80 коп. Беручи до уваги викладене, судом виявлено порушене право позивача, яке підлягає захисту, а позов про це частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial