Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 квітня 2014 року він в якості позики передав відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 900 грн, які остання зобов'язувалася повернути 30.04.2014 року, а також 06.05.2014 року останній передав в позику відповідачці 2000 грн, строк повернення яких визначили до 31.05.2014 року, що підтверджується відповідними розписками. Позивач у визначений в розписках строк не одержав від відповідачки в рахунок погашення боргу жодних грошових коштів. На неоднаразові усні прохання про добровільне повернення боргу відповідачка йому відмовила. До теперішнього часу позику відповідачкою не повернуто. Просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за договором позики, що становить 4869,25 грн - борг з урахуванням індексу інфляції, 3% річних - 205,13 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення . Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлені строки. Згідно із ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Згідно із ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Судом встановлено, що 16.04.2014 року позивач уклав з відповідачкою договір позики на суму 900 грн., які остання зобов'язувалася повернути до 30.04.2014 року, про що відповідачкою написано розписку. 06.05.2014 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики на суму 2000 грн., які остання зобов'язувалася повернути до 31.05.2014 року, про що відповідачкою написано розписку. На час звернення позивача до суду з позовом про стягнення боргу, [PERSON] зобов'язання за договорами позики не виконала, гроші, взяті в борг, у розмірах, вказаних у розписках, позивачу не повернула, чим порушила умови договорів позики. Враховуючи наявність між сторонами правовідносин за договорами позики від 16.04.2014 року та 06.05.2014 року, що підтверджується борговими розписками [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у суду є підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача боргу у сумі 2900 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Суд погоджується із розрахунком позивача щодо стягнення інфляційних збитків за період з травня 2014 року по серпень 2016 року включно (за догоровом від 16. 04.2014 року), за період з червня 2014 року по серпень 2016 року включно (за договором від 06.05.2014 року), які становлять 1969,25 грн та 3% річних, розмір яких становить 205,13 грн, Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст.526, 530, 1046, 1047, 1051 ЦК України;

Outcome: approved