Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.02.2020 у розмірі 24769,04 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом у розмірі 24769,04 грн. та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2270 грн. Представник позивача надав клопотання про розгляд справу без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач позовну заяву акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» про стягнення заборгованості визнав частково відповідно до заяви від 18.11.2021, яку останній подав через канцелярію, проте, до суду 21.10.2021 надійшов відзив. У відзиві відповідач [PERSON] посилався на ту обставину, що 08.02.2021 в рамках проекту «Monobank» та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 30 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним способом якого є платіжна картка. Позивачем надано до суду Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Монобанк), які містять у собі Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, щодо карткових продуктів (Монобанк), Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту, які, як зазначає позивач, викладені в редакції, чинній на момент укладення договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови надсилались на мобільний додаток відповідача для ознайомлення та узгодження, а також, що саме така редакція цих актів, діяла на час укладення кредитної угоди. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконав частково. [PERSON] була надана картка, пільговий період користування якою в межах ліміту був встановлений протягом 62 днів. Але в порушення умов договору, щодо пільгового періоду за карткою, який складав 62 дні, позивач без пояснення причин 07.04.2020 заблокував картку відповідача, у зв`язку з чим, останній не зміг користуватися кредитними коштами відповідно до умов договору. Відповідач намагався з`ясувати причину, внаслідок якої була заблокована картка, але зрозумілої відповіді не отримав. На момент блокування картки [PERSON] , а саме на 07.04.2020, використані кредитні кошти згідно розрахунку позивача складають 19 949,90 грн. Остання проплата відповідачем була виконана 06.04.2020. Таким чином, нарахування процентів з 30 квітня 2020 року є незаконним, так як саме позивач порушив умови договору та позбавив мене можливості користуватися карткою відповідно до умов договору. 02.11.2021 представником позивача Мєшніковим К.І. до суду було направлено відповідь на відзив, відповідно до якої останній просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на наступне. Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 08.02.2020 підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка пеня, комісія (пункт Тарифи). Договір є обов`язковим для виконання. Без погодження у мобільному застосунку «Monobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже Боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank» бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості скористатися додатком «Monobank» жодним чином. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається) кредитний ліміт Боржника складає 30 000 грн. Довідка про розмір встановленого кредитного ліміту додається. Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг підписанням договору Боржник беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Тому, 06.04.2020 о 18:21 Банк знизив кредитний ліміт Відповідача на 8000 грн., а отже кредитний ліміт становив 22 000 грн. 07.04.2020 о 14:32 Банк знизив кредитний ліміт Відповідача на 2 000 грн., а отже кредитний ліміт становив 20 000 грн. З вищезазначеного, вбачається, що у Боржника станом на 07.04.2020 кредитний ліміт становив 20 000 грн., а використаних грошових коштів у рахунок кредитного ліміту 19 950 грн. Саме тому Боржник не міг користуватися кредитними коштами, доки не буде вносити гроші на погашення кредитних. Тому твердження Боржника про блокування картки є необгрунтованими. У зв`язку з чим, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 08 лютого 2020 року між сторонами у справі укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 30000 грн. на поточний рахунок (а.п. 8). Судом встановлено, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком позичальнику [PERSON] через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису [PERSON] (а.п.8, 9-20). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.02.2020 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 24769,04 (а.п. 7). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що [PERSON] отримав кредитні кошти та користувався ними, що підтверджується наданою випискою руху коштів за період: з 13.02.2020 по 02.11.2020 (а.п.60-63). Проте, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач користувався кредитними коштами в період з 13.02.2020 по 06.04.2020, після 01.05.2021 по 02.11.2020 з картки відповідача було списано відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 24769,04 грн., тобто вже з урахуванням відсотків, які були зараховані відповідачу за користування кредитом, однак, як вбачається з розрахунку заборгованості до позовної заяви, позивач не просив суд стягнути з відповідача загальний залишок заборгованості за відсотками, окремою графою вказані обставини не зазначені (а.п. 7 на звороті). Окрім того, відповідачем додано до відзиву скріншоти, з яких вбачається, що з відповідача було списано судові витрати у розмірі 2270 грн. (а.п. 46). Щодо посилань відповідача [PERSON] на ту обставину, що останній не був ознайомлений з Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб суд відноситься критично та не приймає до уваги, оскільки, як зазначив представник позивача без погодження у мобільному застосунку «Monobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. А відтак, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а отже, кожного разу під час входу в застосунок «Monobank», останній погоджувався, що він ознайомлений з Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб. Щодо посилань відповідача [PERSON] на ту обставину, що картку останнього 07.04.2020 було заблоковано суд відноситься критично та не приймає до уваги, оскільки у відповіді на відзив представник позивача зазначив, що картку заблоковано не було, а 06.04.2020 банк лише знизив кредитний ліміт відповідача на 8000 грн., а отже кредитний ліміт становив 22 000 грн. 07.04.2020 банк знизив кредитний ліміт відповідача на 2 000 грн., після чого кредитний ліміт становив 20 000 грн. З вищезазначеного, вбачається, що у відповідача станом на 07.04.2020 кредитний ліміт становив 20 000 грн., а використаних грошових коштів у рахунок кредитного ліміту 19 950 грн. Саме тому Боржник не міг користуватися кредитними коштами, доки не буде вносити гроші на погашення кредитних. Враховуючи ту обставину, що відповідач після 07.04.2021 не користувався кредитними коштами, оскільки кредитний ліміт був використаний, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі 19950 грн. Щодо задоволення позовних вимог в решті суми суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в суму 24769,04 грн., яку просить стягнути позивач входять і відсотки, які були нараховані відповідачу, що підтверджується випискою руху коштів від 29.10.2021 (а.п.60-63). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів»). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 08.02.2020 за тілом кредиту у розмірі 19950,00 грн. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1828,35 грн. сплаченого судового збору, який у зв`язку з частковим задоволенням позову розраховується наступним чином: (19950*100/24769,04*2270/100 = 1828,35). На підставі викладеного,

Outcome: partial