Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), посилаючись на наступні обставини. [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 15.09.2011 року, згідно якої було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт на умовах, визначених Банком з можливістю його збільшити або зменшити. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язувався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії,пені тощо) у терміни, встановлені кредитним договором. У порушення ст.ст.526,527,530,1054 ЦК України та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Станом на 27.10.2020 року заборгованість відповідача за Договором склала 12519 грн. 45 коп., яка складається з наступного: заборгованість за поточним тілом кредиту - 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8324,82 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1813,32 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 2381,31 грн., нарахована пеня - 0,00 грн., нараховано комісії - 0,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором у розмірі 12519 грн. 45 коп. та понесені ними судові витрати. Разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по справі не заперечує. Вказав, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні (а.с.48). Ухвалою судді від 02.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.55,56). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали судді від 02.02.2021 року разом з копією позову з додатками направлено на вказану позивачем електрону адресу відповідача та доставлено до електронної скриньки відповідача, що підтверджується матеріалами справи (а.с.61-66). Також відповідача було повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.67,68). Від відповідача у визначений законом строк відзив не надійшов. Ухвалою суду від 30.11.2021 року позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача на підставі ст.ст.525, 526, 530, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 15.09.2011 року між сторонами був укладений кредитний Договір № б/н (далі - Договір). Відповідачем [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 15.09.2011 року, отримано кредитну карту (а.с.11). Як вбачається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 15.09.2011 року, відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана Заява разом з Пам`яткою Клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у Заяві. Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.11,12,13-36). Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] (а.с.8), 24.06.2017 року відбулось встановлення кредитного ліміту 4000 грн. 00 коп., в подальшому відбулось зменшення кредитного ліміту. Як вбачається з довідки (а.с.7), відповідачу було надано кредитну картку. Зазначений кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання йому Банком відповідної платіжної картки. Визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача (а.с.9-10). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Станом на 27.10.2020 року заборгованість відповідача за Договором склала 12519 грн. 45 коп., яка складається з наступного: заборгованість за поточним тілом кредиту - 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8324,82 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1813,32 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 2381,31 грн., нарахована пеня - 0,00 грн., нараховано комісії - 0,00 грн. На момент укладення кредитного договору 15.09.2011 року [PERSON] , [INFO] , був неповнолітнім (йому було 17 років), що підтверджується відміткою про дату народження у паспорті, серії [NUMBER] , виданого Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 23.10.2010 року (а.с.38-39). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями частин першої і третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), що передбачено ч. 1 ст. 34 ЦК України. Статтею 32 ЦК України встановлено, що крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. Неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім`я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦК України правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість. Характер кредитних правовідносин, які передбачають обов`язок позичальника регулярно в обов`язковому порядку вносити кошти на погашення кредиту, сплати відсотків, матеріальну відповідальність за порушення строків грошових платежів, незважаючи на порівняно незначний розмір кредиту не дає підстав віднести кредитний договір до дрібних побутових правочинів. Судом не встановлено факту надання батьками [PERSON] згоди на укладення ним кредитного договору. Таким чином, кредитний договір № б/н від 15.09.2011 року, що був укладений між позивачем та [PERSON] є правочином, що вчинений [PERSON] за відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності. Тому правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором відсутні. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Так як позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю, то не підлягає стягненню з відповідача на його користь сплачений судовий збір, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed