Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою обґрунтовуючи яку зазначив, що 09.06.2012 року він поїхав на авторинок «Столичний» в м.Києві з метою придбання легкового автомобіля. По приїзді позивач звернув увагу на автомобіль «БМВ» з реєстраційними номерами [NUMBER]. Власник автомобіля показав технічний паспорт на автомобіль та довіреність від [PERSON] Після розмови сторони зійшлися на ціні 11500 доларів США і коли позивач віддав всю суму продавцю, той надав технічний паспорт на автомобіль, автомобіль та ключі та домовились, що переоформити автомобіль вони зможуть в понеділок, тобто через два дня. Проте, продавець через два дня не з'явився та не телефонні дзвінки не відповідав. Через деякий час позивача на вказаному автомобілі зупинили працівники ДАЇ та в подальшому було встановлено, що бланк свідоцтва реєстрації транспортного засобу не відповідає зразкам. Крім того, в подальшому було виявлено, що даний автомобіль на території України не реєструвався та в розшуку не перебуває. Таким чином, позивач вказує, що за автомобіль він виплатив всю суму він в розшуку не перебуває, слідів підробки номерів агрегатів не виявлено і тому просить визнати його добросовісним набувачем даного автомобіля. В судовому засіданні позивач та представник [PERSON] позов підтримали з підстав викладених в позовних заявах та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, в судове засідання повторно не з'явився, заяв чи клопотань про поважність неявки, в судове засідання не надав. Представник УДАЇ ГУ МВС України в Київській області будучи належним чином повідомлений, в судове засідання повторно не з'явився, заяв чи клопотань про поважність неявки, в судове засідання не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд з'ясувавши думку позивача, представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо отримання позивачем у власність автомобіля. Встановивши спірні правовідносини суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до рапорту інспектора ДАЇ І.В. Васильчук від 13.07.2012 року на ім'я начальника Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області, вказано, що 13.07.2012 року був зупинений автомобіль «БМВ» д.н.з. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] видане 30.05.2008 року Володарським ВРЕВ УДАЇ в Донецькій області, під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] Під час перевірки було встановлено, що даний автомобіль знаходиться на території України без належного митного оформлення. Згідно бази АІС митницю автомобіль перетнув на пункті «Ягодин» 02.09.2011 року та мав державні номерні знаки Німеччини. (а.с.8). Відповідно до висновку експерта від 19.03.2013 року НДЕКЦ встановлено, що наданий на дослідження бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане на ім'я [PERSON] на автомобіль марки БМВ 530, д.н. [NUMBER] не відповідає аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію ТЗ, зразка 2008 року випуску, які знаходяться в офіційному обігу на території України. (а.с.16-19). Відповідно до довідки ВРЕВ ДАЇ з обслуговування м. Обухів та Обухівського район №703 від 31.05.2013 року, повідомлено, що згідно облікових даних АІС «Автомобіль». Автомобіль БМВ-530 кузов № [NUMBER] на території України не реєструвався, в розшуку не перебуває. Державний номерний знак [NUMBER] закріплювався Володарським ВРЕВ ДАЇ Донецької області за автомобілем БМВ-530, кузов [NUMBER], 2001 року виготовлення, який належить [PERSON], проживаючому за адресою: [ADDRESS]. (а.с.21) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач має в користуванні автомобіль марки БМВ 530, д.н. [NUMBER], який на території України не реєструвався, знаходиться на території України без належного митного оформлення, свідоцтво про його реєстрацію не відповідає оригіналу, державний номерний знак закріплений за іншим автомобілем. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.330 ЦК України, на яку посилався позивач в обґрунтування свої вимог, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього. Згідно ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положення даної норми не застосовується щодо правочинів, які підлягають державній реєстрації, оскільки момент вчинення такого правочину відповідно до ст.ст.210,640 ЦК України пов'язуєтья з державною реєстрацією, тому правочин не є укладеним та не створює прав та обов'язків. Враховуючи те, що даний автомобіль на території України не реєструвався, договір купівлі-продажу також не був зареєстрований відповідно до норм чинного законодавства, задоволення позову про добросовісність набування позивачем права власності не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed