Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою на обгрунтування вказавши, що в 15 грудня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він (позивач) надав відповідачу грошові кошти в сумі 32000 гривень про що [PERSON] власноруч написав розписку. Відповідач зобов»язався повернути борг до 15 лютого 2014 року. Крім того, відповідно до укладеного договору позики відповідач взяв на себе зобов»язання сплатити 25 % річних за користування грошовим коштами та пені за неналежне виконання умов договору позики у вигляді 1 % від отриманої ним грошової суми за кожен день прострочення. Проте, до тепершнього часу відповідач борг та відсотки за користування коштами, штрафні санкції не сплатив. Просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу 32000 гривень, відсотки за період 15.12.2013 року по 15.02.2014 року в сумі 1333,33 гривні, суму пені за договором 14400 гривень та судові витрати. Представник позивача до попереднього судового засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до попереднього судового засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позвні вимоги визнав у повному обсязі. З урахуванням позиції сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення під час попереднього судового засідання, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше ніж за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданих в відповідності до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що приймають участь у справі. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 15 грудня 2013 року відбувся договір позики за умовами якого позивач передав відповідачу 32000 гривень, а відповідач зобов»язався повернути суму позики до 15.02.2014 року зі сплатою відсотків за користування позикою 25 % річних та пені за несвоєчасне повернення боргу у вигляді 1 % від отриманої суми за кожен день простроченя. Позивач свої зобов»язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надав у користуванн [PERSON] грошові кошти в сумі 32000 гривень, відповідач навпаки ухиляється від виконання умов договору. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором чи законом. Суд вважає, встановленим факт того, що відповідачем порушено умови договору позики від 15.12.2013 року, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача санкції за його неналежне виконання у період з 15.02.2014 року по 31.03.2014 року у розмірі 14400 гривень підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому витрати по сплаті судового збору в сумі 478 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст.ст. 526, 549, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

Outcome: approved