Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2007 року, який був зареєстрований у виконкомі Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 52. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.05.2012 року шлюб між подружжям розірвано. Фактично сімя розпалась у 2011 році, з початку 2014 року син мешкає з позивачем, відповідач проживає окремо. Позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина, а також виконувати інші обовязки, покладені на нього законом та необхідні для належного утримання дитини, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку участі не приймає, що ставить позивача вкрай скрутне становище. В даний час відповідач працює, але місце її роботи позивачу не відоме. За станом здоровя відповідач є працездатною, інших дітей у відповідача не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться, хронічними захворюваннями не страждає. Таким чином відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що 07.06.2016 року в телефонному режимі запитав у [PERSON] про її наміри бути присутньою в судовому засіданні 08.062016 року, на що остання пообіцяла зявитись в судове засідання, однак 08.06.2016 року надіслала позивачу смс-повідомлення про небажання бути присутньою в судовому засіданні. Позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме СМС-повідомленням, яке отримала 30.05.2016 року. Причини неявки до суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03 листопада 2007 року у Виконкомі Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 52, розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 196167, встановлено, що його батьками є сторони у справі. Згідно довідки про склад сімї, виданої квартальним вул. Осипенко смт. Іларіонове Синельниківського району [PERSON] від 01.02.2016 року, [PERSON], [INFO] проживає разом зі своїм батьком [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. В ч.1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоровя дитини, т. ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки визнані відповідачем та підтверджені документально. Згідно вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 179, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved