Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що він є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру на житлове приміщення №7 від 21 січня 2008 року. Крім нього у вказаній квартирі зареєстрована його колишня дружина [PERSON] , шлюб з якою він розірвав 03.10.2020 року. Відповідач у спірній квартирі не проживає з січня 2020 року, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей в квартирі не зберігає та взагалі не цікавиться квартирою. Позивач є інвалідом 2 групи безстроково та у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в його квартирі він не може оформити субсидію та знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Перешкод в проживанні відповідача [PERSON] в квартирі він не чинив. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад шість місяців підтверджується актом про не проживання. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, оскільки відсутня в ній понад шість місяців без поважних причин. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач причину неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності не заявив та не подав відзив на позовну заяву, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином. Представник третьої особи відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради Волощук О. просила розглянути справу без представника відділу та винести рішення згідно чинного законодавства. Враховуючи згоду позивача, відповідно до п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому\~засіданні встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] \~зареєстрований та\~постійно проживають\~у квартирі [ADDRESS] . Також у цій квартирі зареєстрований відповідач колишня дружина позивача [PERSON] , шлюб між ними було розірвано 03 жовтня 2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). Квартиронаймачем вищевказаної квартири згідно рішення Дніпровського районного виконавчого комітету № 22 від 16.01.2008 року є позивач. Квартира є неприватизованою. Вказане вище підтверджується ордером на житлове приміщення № 7 від 21 січня 2008 року виданого виконавчим комітетом Дніпровської районної Ради, копією паспортів [PERSON] та [PERSON] , довідкою № 001090142 про склад сім`ї від 14.05.2021 року (а.с. 3-4, 5-6, 7, 11). З січня 2020 року до теперішнього часу відповідач [PERSON] добровільно не проживає у квартирі [ADDRESS] та не знялась з реєстрації за вказаною адресою без вчинення їй будь-яких перешкод, що підтверджується актом про не проживання № 73 від 17.03.2021 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ) та квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ) будинку [ADDRESS] , та затверджений в.о. директора КП КМР «Добробут» Панасенко Т.В. (а.с. 8), листом відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 01.09.2021 року вих. № 44.1/12-7232 (а.с. 32). Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутньої особи може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У пункті 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року зазначено «Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що за змістом позовних вимог, які підтверджує основний квартиронаймач [PERSON] , відповідач [PERSON] маючи реєстрацію не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, при цьому не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей в квартирі не зберігає та не цікавиться вказаним житловим приміщення, а тому її належить визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір по справі в розмірі 908,00 гривень, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved