Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №HAC0GK01270021 від 22.07.2005 року у розмірі 15\~463, 91 дол. США., яка складається з заборгованості за кредитом 13\~863, 67 дол.США; заборгованості по процентам за користування кредитом 796, 81 дол. США, заборгованості та комісією 162, 00 дол. США, заборгованості за пенею 641, 43 дол.США, та судові витрати. 10.12.2015 року [PERSON] надала заперечення, в яких зазначила, що після повного погашення боргу шляхом стягнення коштів на погашення з пенсійної картки, Банк продовжував стягувати кошти, у звязку з чим виникла переплата у розмірі 5\~700,00 грн., на вимогу повернути кошти, позивач не реагував, а навпаки по цей час намагається стягнути кошти, які безпідставно ним нараховані, та які вже були погашення по Договору. Також відповідач зазначає, що Банком не надано первинних документів на підтвердження заборгованості та підтвердження суми, наданої у кредит, а тому розрахунки є не підтвердженими тане обґрунтованими. [PERSON] наголошувала на необхідності проведення судово-економічної експертизи. В межах справи було проведено судово-економічну експертизу, експертом надано висновок. У висновку №9-3, складеному 03.05.2017 року (а.с.12), експерт надала свій розрахунок заборгованості, з якого випливає, що борг [PERSON] станом на 31.07.2015 року складається з заборгованості за кредитом 13\~691, 35 дол.США; заборгованості по процентам за користування кредитом 794,17 дол. США, заборгованості та комісією 162, 00 дол. США, заборгованості за пенею 534, 29 дол.США. Як зазначила [PERSON], згідно чинного законодавства не передбачено стягнення пені в іншій валюті, окрім гривні. Також експерт звертає увагу, що [PERSON] після 31.07.2015 року було внесено 45, 37 дол.США, які не включено до розрахунку Банку, а тому сума заборгованості по Договору повинна бути зменшена. Експерт вказала, що розмір заборгованості, який відображено в розрахунку документально Банком не підтверджено. 28.08.2017 року представник АТ КБ«ПРИВАТБАНК» надав письмові пояснення, в яких зазначив, що під час складання висновку експертом було допущено помилки, а тому він не може вважатись належним та допустимим доказом. Представник вказує на те, що вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, Банк може направити, але не зобовязаний це робити, відповідно п.п.2.3.3 Договору. Також в поясненнях сторона зазначає, що не зрозуміло, чому експерт при наявності виписок, стверджує про відсутність документального підтвердження заборгованості, хоча сам вказує, що інформація, яка міститься у первинних документів систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку (виписках). Представник позивача звернув увагу суду на арифметичні помилки, а саме: розрахунок Банку та судового експерту повністю співпадає в період з 22.07.2005 по 22.05.2006 року, а починаючи з 24.05.2006 року є розбіжності, які не відповідають дійсності. В розрахунку експерта щомісячний платіж в травні 2006 року повинен містити в собі нараховані відсотки за попередній місяць за період з 20.04.2006 року (перша дата попереднього періоду сплати) по 19.05.2006 року (дата, що передує першому дню поточного періоду сплати) включно. Також судовий експерт, як вказує представник Банку здійснює погашення відсотків, які нараховані в період з 20.04.2006 року по 21.05.2006 року (замість періоду з 20.04.2006 року по 19.05.2006 року) в більшому розмірі ніж необхідно - 174, 64 дол.США, замість 163, 73 дол.США. Як вказує представник Банку, експерт і надалі допускає в розрахунках даних помилок. 05.12.2017 року відповідачем було надано доповнення до заперечень, в яких [PERSON] висловила свою думку щодо проведеної експертизи. Так, відповідач зазначила, що вимогу про необхідність сплати залишку боргу за кредитом Банк їй не направляв, тобто обовязок виконано не було позивачем. Враховуючи вказане, [PERSON]М, вказала про необхідність підтвердження Банком факту направлення вимоги. Зважаючи на викладене в запереченнях просила відмовити у задоволенні позову. 10.01.2018 року справу було передано в провадження судді Каращука Т.О. та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 21.03.2018 року представником позивача було надано уточнений позов, в якому було вказано, що станом на 31.07.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором №HAC0GK01270021 від 22.07.2005 року у розмірі 14\~822, 48 дол. США., яка складається з заборгованості за кредитом 13\~863, 67 дол.США; заборгованості по процентам за користування кредитом 796, 81 дол. США, заборгованості та комісією 162, 00 дол. США, та заборгованості за пенею, яку Банк просить стягнути в валюті гривня замість дол.США, що становить 13\~862, 44 грн. та судові витрати у розмірі 1\~600, 00 грн. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив. \~ \~ \~ \~Відповідач у судові засідання жодного разу не зявилася, надавала заяви про відкладення розгляду справи з різних обставин, однак жодного разу не надала доказів, які б підтвердили поважність не явки до суду, що перешкоджає розгляду справи в розумні строки. Враховуючи даний факт, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, ґрунтуючись на її письмових запереченнях та матеріалах, наявних у справі. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить уточнений позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно розрахунку, наданого Банком(а.с.4-11 Тома 1), станом на 31.07.2015 року [PERSON] мала заборгованість у розмірі 15\~463, 91 дол. США., яка складається з заборгованості за кредитом 13\~863, 67 дол.США; заборгованості по процентам за користування кредитом 796, 81 дол. США, заборгованості та комісією 162, 00 дол. США, заборгованості за пенею 641, 43 дол.США. Відповідно до розрахунку експерта(а.с.32-43 Тома 3), станом на 31.07.2015 року заборгованість відповідача складається з заборгованості за кредитом 13\~691, 35 дол.США; заборгованості по процентам за користування кредитом 794,17 дол. США, заборгованості та комісією 162, 00 дол. США, заборгованості за пенею 534, 29 дол.США. У Висновку експерта вказано, що Банк списував, відповідно до п.п. 2.2.5 Договору кошти із поточного рахунку та карткового рахунку для погашення заборгованості, валюта даного рахунку була «гривня», тому була відмінною від валюти кредиту «долари США», жодної інформації щодо продажу іноземної валюти в касі Банку для одержання суми, необхідної для сплати платежу в матеріалах справи не має. Згідно виписки по особовому рахунку 29094052230656(а.с.55-140 Тома 3) та Висновку експерта(а.с.32-43 Тома 3), відповідачем було сплачено після 31.07.2015 року 45,37 дол. США, які не включено до розрахунку, наданого позивачем, так як вони були сплачені після звернення Банку з позовом. Позивач в уточненому позові(а.с.2-3 Тома 4) просить стягнути з відповідача борг, який станом на 31.07.2015 року становить 15\~463, 91 дол. США., яка складається з заборгованості за кредитом 13\~863, 67 дол.США; заборгованості по процентам за користування кредитом 796, 81 дол. США, заборгованості та комісією 162, 00 дол. США, та зазначає, що пеня підлягає стягненню в валюті гривня у розмірі 13\~862, 44 грн., що складає 641, 43 дол. США. Також просить стягнути судові витрати. На підтвердження своїх доводів позивачем надано виписку по рахунку 88934052300494, в якій зазначено для пеня курс гривні відносно долара, згідно розпоряджень НБУ, за кожен день прострочення сплати. \~ \~ \~ \~До договору кредиту згідно ст.\~1054\~ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Згідно ст.ст. 526-527, 530\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч. 1 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто - неналежне виконання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правої наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Крім того, відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до норм ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Статтею 192 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В даному випадку зобовязання, що включає в себе заборгованість по кредиту, процентам та комісії, було визначено сторонами у доларах США. Згідно ст.1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, а тому вона на відміну від інших зобовязань обчислюється та стягується в національній валюті гривні. Надані відповідачем заперечення не знайшли документального підтвердження в матеріалах справи. За таких обставин, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, процентами та комісією з відрахуванням 45, 37 доларів США, які були сплачені після звернення Банком до суду та 641, 43 доларів США - пені, що становить 14\~135, 68 доларів США, та пеню, яка складає 13\~862, 44 грн., на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі, відповідно до задоволеної частини, а саме у сумі 1\~596, 67 грн. на користь позивача.

Outcome: partial