Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ, а саме: суму основного боргу у розмірі 11885,58 грн., також інфляційні нарахування - 8,05 грн. та 3% річних в сумі 266,27 грн. У позові посилається на те, що 01.07.2015 року згідно з рішення НКРЕКП № 1734 від 11.06.2015 року, для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання ТОВ «Полтавагаз Збут». Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам - факт споживання природного газу. Таким чином, відповідач є фактичним споживачем природного газу та перебуває у договірних відносинах з ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ». Даному абоненту присвоєно персоніфікований ЕІС-код № [NUMBER] , товариством відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати за отримані послуги за спожитий природній газ. Абонент не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме своєчасно не сплачував платежі за надані послуги з газопостачання. Станом на 01.02.2021 року на показник лічильника 56727 м.куб. сума боргу становить - 11885,58 грн. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, позивачем також нараховано інфляційні втрати та 3% річних на загальну суму 274,32 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, та мається письмова заява, відповідно до якої, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідача до суду не надходило. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 1 липня 2015 року, згідно з рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕКП) №1734 від 11 червня 2015 р., що є державним колегіальним органом, що здійснює державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання - ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ». Постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року №758 та від 22 березня 2017 р. № 187 затверджено «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», відповідно до якої ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям. З 1 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕКП), у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. 27.11.2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за №1382/27827 (далі - Правила постачання природного газу). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» на споживача покладається обов`язок укласти договір про постачання природного газу. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1386/27831, було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Типовий договір постачання). На вимогу розділу ІІІ п.24 Правил постачання природного газу, ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ», як постачальником зі спеціальними обов`язками, опубліковано на сайті poltavagazzbut.com.ua та у спецвипуску газети « Зоря Полтавщини » від 25.12.2015 року, чинну редакцію Правил постачання природного газу та Типового договору постачання. Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам (Постанова КМУ №758 від 01.10.2015), - факт споживання природного газу. 07.09.2016 року [PERSON] підписано Заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.11), відповідно до якої відповідач ознайомилася з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 (а.с.9-10), де зазначено персональні дані споживача: приватний будинок по [ADDRESS] , ЕІС-код, присвоєний оператором ГРМ - 56ХМ26D11030162М, визначено, що за Договором розрахунок споживача за природний газ здійснюється на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначено спосіб оплати - за квитанціями розрахункової книжки постачальника. Таким чином, між [PERSON] , як побутовим споживачем природного газу, та ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ», як постачальником природного газу, шляхом приєднання Споживача до умов Типового договору постачання, виникли правовідносини з постачання та споживання природного газу. Відповідно до п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Аналогічний обов`язок кореспондується у п.22. розділу ІІІ Правил постачання природного газу, а саме побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Судом встановлено, що на відповідача, як абонента ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ», відкрито особистий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати. Умовами Типового договору постачання, а саме п.2.1. передбачено, що Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Пунктом 4.6. Типового договору постачання визначено, що при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання його умов не допускається, а ст.526 ЦК України законодавчо закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Вимоги ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем зазначено, що відповідач, як споживач, свого зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості прийнятого природного газу та послуг з його постачання не виконувала своєчасно, в результаті чого виникла заборгованість, що станом на 01.02.2021 року на показник лічильника 56727 м.куб. склала 11885,58 грн., що підтверджується доданим розрахунком (а.с.6). Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 5.5 Типового договору постачання побутовий споживач, який розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2) за телефоном Оператора ГРМ 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; 4) на електронну адресу Оператора ГРМ. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Таким чином, умовами Типового договору постачання, на підставі якого регулюються правовідносини між позивачем та відповідачем, на споживача покладено обов`язок своєчасного (у передбачений Типовим договором строк та порядок) передавати Оператору ГРМ показники лічильника газу. Так, судом встановлено, що споживання послуг за адресою об`єкта споживання у приватний будинок по [ADDRESS] , розраховується встановленим лічильником газу. п.5.5 Типового договору постачання передбачено, що виключно у випадку неотримання Оператором ГРМ показань лічильника газу обсяг споживання природного газу по об`єкту споживання за розрахунковий період (газовий місяць) визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання за відповідний період. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] , як споживач послуг з газопостачання, неналежним чином виконувала свій обов`язок із своєчасної та повної оплати вартості природного газу. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із наданих позивачем розрахуноків, за період з 01.12.2019 по 31.01.2021, позивачем нараховано індекс інфляції у розмірі 8,05 грн. та розраховано 3% річних за користування коштами, сума склала 266,27 грн. Зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не здійснювала оплату за послуги газопостачання, що підтверджується розрахунком заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення індексу інфляції та 3% річних обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved