Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 31.01.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші в сумі 10 000,00 доларів США строком до 26 квітня 2017 року. У визначний у розписці строк [PERSON] грошові кошти не повернув, зустрічей з [PERSON] уникає, на телефонні дзвінки не відповідає. У зв'язку з чим просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 10 879,18 доларів США, з яких 10 000,00 доларів США - сума позики, 771,51 доларів США - проценти за користування позикою, 107,67 доларів США - 3% річних. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В суді встановлено, що 31.01.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. (а. с. 4). Відповідно до вказаного договору [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші в сумі 10 000,00 доларів США строком до 26 квітня 2017 року. Факт отримання відповідачем суми позики підтрведжується розпискою. У визначений термін відповідач кошти не повернув. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 10 000,00 доларів США. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред'явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. У даній справі предметом позову є вимога позивача про стягнення заборгованості у зв'язку з неналежними виконанням відповідачем договірного зобов'язання, грошовий еквівалент якого визначено в іноземній валюті. Відповідно до статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 524 ЦК зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. За змістом статті 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Враховуючи вимоги законодавства, надані докази та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що дані вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивач звільнений від сплати судового збору, тому кошти підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved