Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань з повернення позики, згідно уточнених позовних вимог, просив суд ухвалити рішення про стягнення з такого відповідача заборгованості у загальному розмірі 13956,00 грн. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, [PERSON], про час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу, що вказана у позовній заяві та підтверджена відповідною довідкою ВАДР ДМС України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, не повідомив суд про поважні причини такої неявки. Відповідно до ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. 04.10.2013 між сторонами по справі було укладено договір позики №2013-02-00013, згідно умов якого відповідач отримав від позивача позику у розмірі 700,00 грн., сплатою 2% за кожен день користування позиченими коштами (732% річних) із кінцевим терміном повернення у строк до 10.10.2013 року, у розмірі, визначеному п.3.1 договору. У випадку порушення позичальником взятих на себе зобов'язань, згідно п. 7.1, 7.2 договору, такий позичальник зобов'язаний сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі 250 грн. та пеню у розмірі 2% від суми накопиченої заборгованості, за кожен день прострочення. До суми заборгованості входять основний борг, капіталізовані відсотки, траф, раніше нарахована пеня (п. 7.3 договору). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Та на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позиі (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та в порядку, и встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальни процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Виходячи з викладених обставин, та приймаючи до уваги зміст положень ст. 611 ЦК України, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їх задоволення у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 13956,00 грн., з яких, відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості - 700,00 грн. - заборгованість за тілом позики, 250 грн. - штраф, відповідно до п. 7.1. договору, нараховані відсотки - 6552,00 грн., нарахована пеня - 6454,00 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved