Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 24 вересня 2011 року. Від шлюбу мають синів: Дмитра, [INFO], та Артема, [INFO]. З жовтня 2014 року через різні погляди на сімейне життя шлюбних стосунків з відповідачем не підтримують, проживають окремо. Шлюб існує формально, тому просила розірвати його. У судове засідання позивач не зявилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 2011 року. Від шлюбу мають синів: Дмитра, [INFO], та Артема, [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 119578, виданим 24 вересня 2011 року Козинською сільською радою Миронівського району Київської області, свідоцтвами про народження : серії 1-ОК № 209542, виданим 04 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області, серії 1-ОК № 260035, виданим 12 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області. Фактичні взаємовідносини подружжя є наступними. З жовтня 2014 року шлюбні відносини між подружжям припинені. Сторони не змогли створити в сімї моральної атмосфери, основаної на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, втратили почуття любові один до одного, тривалий час проживають окремо, мір до примирення не приймають. Рішення позивача про небажання збереження шлюбу є категоричним, викликано обґрунтованими причинами та не оспорено відповідачем. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, відсутня будь-яка можливість збереження сімї. Ці обставини свідчать про недоцільність надання строку для примирення сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, і не зможе створити нормальних умов для спільного сумісного життя подружжя. Зважаючи на викладене, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відсутні підстави, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу, встановлені статтею 110 Сімейного кодексу України. Вимог про відновлення дошлюбного прізвища відповідач не заявила. Частина 1 ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатила 551 гривню 20 копійок судового збору, що підтверджується наявною у матеріалах справи квітанцією № 0.0.547413481.1 від 05 травня 2016 року. Вказані понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved