Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та уточненнями до нього, вказавши, що він з 01 серпня 2012 року працював в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод». Наказом №223у від 08 вересня 2014 року був звільнений відповідачем на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. Проте в день звільнення відповідач остаточного розрахунку не здійснив, у звязку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 7781,72 грн., яку він просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2014 року по день постановлення рішення суду в розмірі 20816,40 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 4622,34 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 7586,94 грн.. В судове засідання позивач не зявився у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01 серпня 2012 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод»; наказом №223у від 08 вересня 2014 року був звільнений відповідачем на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. На день звільнення заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем становить 7781,72 грн. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За таких підстав, враховуючи що відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того в установлений законом строк після звільнення позивача не провів з ним повного розрахунку, суд враховуючи надані позивачем розрахунки, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 7781,72 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2014 року по день постановлення рішення суду в розмірі 20816,40 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 4622,34 грн. з подальшим утриманням податків та обовязкових платежів. Крім того враховуючи, що порушено законні права позивача, які призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що розмір відшкодування, заподіяної позивачу моральної шкоди, слід визначити у розмірі 7586,94 грн., оскільки такий розмір та сам по собі факт завдання позивачу моральних страждань відповідачем не оспорено. За таких підстав позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 408,07 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved