Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь грошову суму в розмірі 20 000 грн. в якості повернення суми боргу, 10000 грн. в якості штрафу та 300 грн. за сплату судового збору за подання позовної заяви. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11.03.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до договору позики позивач передав у власність відповідача грошову суму в розмірі 20 000 грн. Відповідач отримав гроші від позивача повністю, ще до підписання договору. Відповідно до умов договору позики відповідач зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти не пізніше чотирьох календарних днів з моменту укладення договору, однак відповідач грошові кошти за договором позики не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість, у тому числі, яка складається із суми штрафу в розмірі 50 відсотків від суми позики за договором. Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення та розписки, які знаходяться в матеріалах справи. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та ухвалити рішення в заочному порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до п. п. 1, 2 вказаного договору позики [PERSON] передав у власність [PERSON] грошову суму в розмірі 20 000 грн. Відповідач отримав гроші від позивача повністю, ще до підписання договору. Відповідно до п. 5 договору позики відповідач зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти не пізніше чотирьох календарних днів з моменту укладення договору, однак відповідач грошові кошти за договором позики не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до п. 8 договору позики, у разі неповернення позичальником грошових коштів за договором у встановлений строк, він зобов'язаний сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі 50 відсотків від суми позики за цим договором, що дорівнює 10 000 грн. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладений з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Даний обов'язок відповідач не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, загальна сума задоволених позовних вимог складає суму основного боргу за договором позики в розмірі 20 000 грн. та штрафу за невиконання умов договору в розмірі 50 відсотків від суми позики, що дорівнює 10 000 грн. Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 300,00 грн.

Outcome: approved