Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив суд стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 8800 грн. і заподіяну моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. та витрати за надання юридичних послуг, судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 08.10.2012 року позивач уклав з фізичною особою підприємцем - [PERSON] договір № 123 по улаштуванню конструкцій та облицювання балкону квартири, що підтверджується нарядом-замовленням, підписаним сторонами. Вартість виконання робіт складає 6460,00 грн., які позивач сплатив відповідачеві. [PERSON] зобов'язався у місячний строк облаштувати та облицювати балкон, проте умов договору не виконав, ремонтні роботи провів не якісно, допущено ряд недоліків. Відповідач зобов'язувався усунути недоліки, однак в подальшому став уникати зустрічей та не відповідав на телефонні дзвінки позивача. Позивач звернувся із письмовими заявами до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві, до органів внутрішніх справ, але за результатами перевірок звернень було рекомендовано звернутись до суду для вирішення спірного питання. 01.10.2013 року позивач звернувся до ДП Київського науково-дослідного інституту незалежних експертиз про проведення будівельно-технічної експертизи виконаних робіт по облаштуванню та облицюванню балкону. За проведення експертизи [PERSON] сплатив 1500,00 грн. Згідно висновку № 140324-001 експертного будівельно-технічного дослідження від 24.03.2014 року встановлено, що виявлені в ході проведеного діагностичного обстеження дефекти конструкцій скління та облицювання балкону є критичними та підлягають безумовному усуненню; виконані роботи за договором підряду підлягають прийняттю тільки за умови усунення виявлених дефектів і недоробок. Крім того, позивачу заподіяна моральна шкода оскільки відволікання від своїх нагальних справ та звернення до різних інстанцій негативно вплинули на його стан здоровя, зіпсувались відносини з членами сім'ї, з'явився розлад сну. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі, зазначив, що відповідач не бажає усувати недоліки своєї роботи виконані за договором підряду, на телефонні дзвінки не відповідає, зв'язку з чим, позивач змушений був звернутись до суду. Моральна шкода виражається у тому, що позивач почав погано спати, погіршився його стан здоров'я та він вимушений в суді доводити свою правоту, а не виховувати онуків. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у позові в повному обсязі, при цьому зазначила, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, у зв'язку з тим, що договір підряду взагалі не був укладений між сторонами, а наряд-замовлення від 08.10.2012 року не підтверджує існування такого договору. Наряд-замовлення було підписано відповідачем з метою надання замовнику інформації щодо вартості проведення підрядних робіт. Позивач наголошує, що сплатив кошти в розмірі 6460,00 грн., але жодних доказів передачі цих коштів в матеріалах справи не міститься. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ч. 1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. 08.10.2012 року між [PERSON] та Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON] був укладений договір підряду, що підтверджується нарядом-замовлення від 08.10.2012 року, згідно якого позивач здійснив оплату за роботу на суму 6460,00 грн., а відповідач встановив гарантій строк 1 рік, починаючи з 08.10.1012 року. (а.с. 6) Судом встановлено, що у період дії гарантії позивач виявив недоліки у роботі відповідача по встановленню балконних конструкцій та звертався до нього про їх усунення. Крім того, у зв'язку з відмовою відповідачем виконати свої зобов'язання та усунути недоліки позивач подав звернення до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, згідно наданої відповіді від 01.08.2013 року в ході проведеної перевірки опитано [PERSON], який пояснив, що він не являється приватним підприємцем, перебуває на пенсії, однак від своїх зобов'язань не відмовляється і виконає їх у найкоротший термін. (а.с.7) Неякісне виконання робіт відповідачем також підтверджується висновком № 140324-001 експертного будівельно-технічного дослідження від 24.03.2014 року, згідно якого в результаті проведеного діагностичного обстеження експертиза прийшла до висновку, що виконані роботи за договором підряду роботи з облицювання та скління балкону за адресою: [ADDRESS] підлягають прийняттю тільки за умови усунення виявлених дефектів і недоробок. (а.с. 14-20) Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред'явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами, умовами договору, а у разі відсутності таких строків - протягом десяти років. Суд прийшов до висновку про розірвання договору побутового підряду від 08.10.2012 року укладений між Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідно до висновків вищевказаної експертизи встановлені істотні недоліки у виконаних роботах по встановленню балконних конструкцій. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК Україні майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до положень вказаних нормативних актів підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення на його користь матеріальних збитків за неналежне виконання договору підряду від 08.10.2012 року, а саме в розмірі 6460,00 грн. сплачених в рахунок виконання робіт (а.с. 6), та 1500,00 грн. сплачених за проведення експертизи, згідно рахунку № 140130-01 від 30.01.2014 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд, вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, з урахуванням розміру завданих збитків, глибини фізичних та душевних страждань, ступеню вини відповідача, який завдав моральної шкоди позивачу внаслідок дій, що вплинули на права позивача, виходячи з принципу співмірності та справедливості вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині частково та стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 245,00 грн. (а.с. 1), витрати на правову допомогу в розмірі 2100,00 грн. (а.с. 11, 55-57) На підставі викладеного,

Outcome: partial