Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 листопада 2015 року [PERSON] (далі Позивач, Позикодавець) уклав з [PERSON] (далі-Відповідач, Позичальник) договір позики у формі розписки. За умовами договору позики він позичив Відповідачу кошти в сумі 11\~000 грн., строком до 08.11.2015 року. Зазначає, що 02 грудня 2015 року надіслав вимогу про необхідність повернення Відповідачем суми позики протягом 7 календарних днів від дня отримання вимоги, але на сьогоднішній день остання кошти не повернула. В звязку з вище викладеним, просив стягнути з Відповідача на його користь борг за договором позики від 03.11.2015 року в сумі 11\~000 грн., суму 3% річних 330 грн., втрати від інфляції - 110 грн. та відсотки 495 грн.; судові витрати покласти на Відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у її відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 03 листопада 2015 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики у формі розписки. За умовами договору позики [PERSON] позичив Відповідачу кошти в сумі 11\~000 грн., строком до 08.11.2015 року (а.с.4). Судом встановлено, що 02 грудня 2015 року [PERSON] надіслав вимогу про необхідність повернення Відповідачем суми позики протягом 7 календарних днів від дня отримання вимоги, але на сьогоднішній день остання кошти не повернула (а.с.5-6). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач не повернув Позивачу суму боргу, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Наведені вище обставини стверджуються копією договору позики від 03.11.2015 року та іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 526, 530, 625, 1046 - 1050 ЦК України,

Outcome: approved