Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просить стягнути з [PERSON] 20000,00 гривень, - борг за договором позики, та 15740,00 грн., - що складає 15% річних від суми основного боргу та стягнути з [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 03.03.2009р. між ним та відповідачем в простій письмової формі був укладений договір позики та була надана позивачем позика відповідачу на суму 10000,00 грн. та 08.03.2009 року він додатково позичив відповідачу 10000,00 грн., які відповідач зобов'язався позивачеві повернути до 15.08.2014р. Коли настав час повернення грошей, відповідач не віддавав гроші, на підтвердження взятих на себе зобов'язань 06.02.2012року відповідач надав додаткову розписку, якою підтвердив наявність боргу та визначив строк його погашення - 31.07.2012 року. Однак до теперішнього часу борг так і залишився неповернутий. А тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач та представник позивача в судове засідання з'явились, наполягали на позовних вимогах в повному обсязі. Відповідачі до судового засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, а тому суд вважає їх неповажними. Розгляд справи проведено за відсутності відповідача - заочно, згідно положень ст. 224 ЦПК України за згодою позивача. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, згідно розписки від 03.03.2009р. [PERSON] отримав від [PERSON] 10000,00 грн., (а.с.6), згідно розписки від 08.03.2009р. [PERSON] отримав від [PERSON] 10000,00 грн., (а.с.7). Судом досліджено письмові докази в справі: розписка, копія якої надана до справи, оригінал оглянуто в судовому засіданні. На підставі вищенаведеного судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] 03.03.2009 року та 08.03.2009 року за простою письмовою угодою позики передав [PERSON] 20000,00 гривень. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником були надані розписки від 03.03.2009 року та 08.03.2009 року. До теперішнього часу [PERSON] борг не повернув. У відповідності з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина 1 ст. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З наданого до позову розрахунку, 15% від суми боргу становить 15740,00 грн., які підлягаютть стягненню на користь позивача. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того суд стягує з відповідача судовий збір 357,40 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved