Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкав разом з ним у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], де і був зареєстрований у домовій книзі для прописки громадян. Вищевказаний житловий будинок належить позивачу на підставі права приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу даного будинку від 05 травня 1993 року. Відповідач не являється власником вказаного вище житлового будинку чи членом родини позивача, також не був повязаний з позивачем спільним побутом, правами та обовязками та веденням спільного господарства, а тому на думку позивача втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки відсутній без поважних причин за вказаним місцем реєстрації більше ніж шість місяців. Позивач вказує, що у 2010 році відповідач поїхав з селища і перестав мешкати у вищевказаному будинку. Його фактичне місце проживання на даний час знаходиться на території Російської Федерації. Оскільки вказані обставини перешкоджають позивачу у використанні його власного будинку, він звернувся до районного сектору УДМВС у Луганської області щодо зняття відповідача з реєстрації, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю заяви відповідача та розяснено, що він має право звернутись для вирішення даного питання до суду. Тому позивач звернувся до суду і просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Троїцький РС УДМС в Луганській області свого представника у судове засідання не направив, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі предсатвника. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що позивач є власником квартири у житловому будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований в с. Ями Троїцького району Луганської області по вулиці Лесі Українки, б. № 3[ADDRESS] (а.с.8-9). Відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою, але на теперішній фактично не проживає за даною адресою (а.с.14). Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що між сторонами має місце спір, повязаний з житловими правовідносинами, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником квартири у житловому будинку, в якій разом з ним був прописаний відповідач по справі, який на даний час у квартирі за вказаною адресою не проживає з 2010 року. Таким чином, виходячи з фактичних правовідносин, відповідач втратив на теперішній час право користування зазначеною квартирою у житловому будинку. При цьому, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобовязав його вчинити цю дію. Тобто, реєстраційний орган не наділений правом аналізувати рішення суду з точки зору його законності та обґрунтованості. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити згідно ст.217 ЦПК України порядок виконання рішення суду, вказавши реєстраційному органу на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved