Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 17.04.2014 року у розмірі 21000,00 грн., заборгованість за договором позики від 28.05.2014 року у розмірі 50000,00 грн., а всього 71000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 710,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17.04.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до договору позики позивач передав у власність відповідача грошову суму в розмірі 21000,00 грн. Відповідно до умов договору позики відповідач зобовязаний повернути позивачу грошові кошти в строк до 01.05.2014 року, про що [PERSON] власноручно написана розписка. Крім того 28.05.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача грошову суму в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Позивач зазначає, що відповідач відмовляється виконувати свій обовязок та не повертає грошові кошти за договорами позики. Вказана позовна заява подана до набрання чинності ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року). Відповідно до вимог п. 9 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України\~(в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та ухвалити рішення в заочному порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до договору позики позивач передав у власність відповідача грошову суму в розмірі 21000,00 грн. Відповідно до умов договору позики відповідач зобовязаний повернути позивачу грошові кошти в строк до 01.05.2014 року, про що [PERSON] власноручно написана розписка. Крім того 28.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача грошову суму в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Позивачем 29.06.2017 року направлялася вимога до відповідача про повернення грошових коштів в розмірі 50000,00 грн. за договором позики від 28.05.2014 року. Крім того, позивачем 07.07.2017 року направлялася вимога щодо повернення грошових коштів в розмірі 21000,00 грн. за договором позики від 17.04.2014 року, однак відповідач грошові кошти за договорами позики не повернув. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладений з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Даний обов'язок відповідач не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 710,00 грн.

Outcome: approved