Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якої зазначив, що 20.03.2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № 002-28536-200313, відповідно до якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. 00 коп. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 50000 грн. 00 коп. Оскільки відповідач, взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, його заборгованість станом на 13.12.2016 рік складає 73680 грн. 00 коп. Позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в судовому порядку. В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не зявився, в поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про час розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяв, клопотань суду не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № 002-28536-200313, відповідно до якого банк відкрив кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. 00 коп. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 50000 грн. 00 коп. Відповідно до п.1.5 Договору, кредитування кредитного рахунку в межах Кридитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі та не потребує підписання додаткових угод до договору. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам, укладеного між сторонами договору відповідач порушила узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустила виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунком заборгованості підтверджується отримання коштів позичальником та наявність боргу за кредитним договором станом на 13.12.2016 року на загальну суму 73680 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за прострочене тіло кредиту 48930 грн. 00 коп., заборгованості за комісіями 24750 грн. 00 коп. Суд вважає, що позов заявлений правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Правомірним суд визнає і вимоги про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: approved