Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які надалі вточнив, про розірвання договорів про строковий вклад за № 1622, № 1623 від 23 грудня 2013 року та стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 24000 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 20 серпня 2014 року, еквівалентно 310800 грн., посилаючись на невиконання ПАТ «ФІНРОСТБАНК» договірних умов. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між ПАТ «ФІНРОСТБАНК» та позивачем був укладений договір про строковий вклад за № 1622, за яким позивач передав в депозит відповідачеві грошові кошти у розмірі 14000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування внеском у розмірі 10,5 %, з кінцевим терміном повернення коштів 23 червня 2015 року. 23 грудня 2013 року між ПАТ «ФІНРОСТБАНК» та позивачем був укладений договір про строковий вклад за № 1623, за яким позивач передав в депозит відповідачеві грошові кошти у розмірі 10000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування внеском у розмірі 10,5 %, з кінцевим терміном повернення коштів 23 червня 2015 року. Згідно з п. 5.9. договорів за № 1622, № 1623 від 23 грудня 2013 року, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 23 червня 2015 року (включно) чи до дати розірвання договору з підстав, передбачених договором або чинним законодавством України. Повернення вкладу здійснюється в день закінчення строку дії цього договору чи в будь-який інший день після закінчення зазначеного строку або у день розірвання договору. Разом з поверненням вкладу здійснюється виплата всіх нарахованих процентів. У випаду, якщо дата закінчення строку дії договору доводиться на вихідний або святковий день, то виконання банком своїх зобов'язань з повернення вкладу та виплаті процентів переноситься на наступний робочий день. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. На виконання умов договору за № 1622 від 23 грудня 2013 року, [PERSON] перерахував на депозитний рахунок за [NUMBER], відкритий у відділенні «Одеське регіональне управління» АТ «Фінростбанк», суму вкладу в розмірі 14000 доларів США, що підтверджується копією квитанції за № TR.74058.17.10102 від 23 грудня 2013 року. На виконання умов договору за № 1623 від 23 грудня 2013 року, [PERSON] перерахував на депозитний рахунок за [NUMBER], відкритий у відділенні «Одеське регіональне управління» АТ «Фінростбанк», суму вкладу в розмірі 10000 доларів США, що підтверджується копією квитанції за № TR.74059.36.10102 від 23 грудня 2013 року. За умовами п. 2.2.1. та п. 2.2.2. договорів за № 1622, № 1623 від 23 грудня 2013 року, вкладник має право одержувати у визначені цим договором строки суму вкладу та суму процентів за ним. Достроково отримати вклад або будь-яку суму з вкладу, повідомивши про це банк за 2 робочі дні до дати передбачуваного розірвання договору, що оформляється відповідним письмовим клопотанням вкладника про розірвання цього договору. 08 травня 2014 року [PERSON], у відповідності до п. 2.2.2. договорів за № 1622, № 1623 від 23 грудня 2013 року, звернувся до ПАТ «ФІНРОСТБАНК» з письмовою заявою про повернення належної йому суми вкладів та розірвання договорів, однак банк повідомив, що, у зв'язку з фінансовим проблемами, не може повернути зазначені кошти та не розглянув вимогу про розірвання договорів. Таким чином, заборгованість ПАТ «ФІНРОСТБАНК» перед [PERSON] за договором про строковий вклад за № 1622 від 23 грудня 2013 року становить 14000 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 20 серпня 2014 року, еквівалентно 181300 грн., та за договором про строковий вклад за № 1623 від 23 грудня 2013 року становить 10000 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 20 серпня 2014 року, еквівалентно 129500 грн. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовується положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).За договорами банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний його видати на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до вимог статті 1066 ЦК України, банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України, договір можу бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню з відповідача у дохід держави підлягає судовий збір в сумі 3108 грн.

Outcome: approved