Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 06 грудня 2017 року № б/н у розмірі 550 194,77 грн станом на 11.01.2021 та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06 грудня 2017 року між сторонами укладено кредитний договір №б/н шляхом підписання заяви-анкети від 06 грудня 2017 року, яка разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», пам`яткою клієнта складають договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, яка регулює укладення договору приєднання. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому в письмовій формі, що підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту. Відповідач отримав банківську картку із встановленим кредитним лімітом. Виконання відповідачем Договору вбачається із виписки по рахунку. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого станом на 11 січня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 550 194,77 грн (тіло кредиту), яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення та не подано жодних інших процесуальних заяв по справі. 22 лютого 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представником позивача 04.06.2021 подано заяву про розгляд справи у відсутності представника; просить повністю задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, клопотань процесуального характеру до суду не подавав. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та наявність інших умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Суд установив, 06 грудня 2017 року [PERSON] звернувся з письмовою анкетою-заявою б/н до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, зокрема про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, пам`яткою клієнта складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку, тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній порушує їх виконання. Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість відповідача станом на 11 січня 2021 року за простроченим тілом кредиту становить - 550 194,77 грн. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, контррозрахунку не подано, а тому наданий розрахунок основного боргу за кредитним договором приймається судом до уваги. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми заборгованості у розмірі 550 194,77 грн. за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 8 252,92 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути вказану суму судового збору.

Outcome: approved