Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що 08 січня 2014 року за кредитним договором №140108-125146 відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 84,00 грн., з кінцевим терміном повернення 21.01.2014 року. В подальшому відповідач сплачуючи частково відсотки пені та відсотки за користування кредитом пролонгувала даний договір строком до 12.04.2014 року. Взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 10.08.2018 року в розмірі 11644,82 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 294,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1,20 грн., заборгованості за пенею у розмірі 9570,00 грн. Просить стягнути вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 17 вересня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, відзиву на позов не подала та ухвалою суду від 26 листопада 2018 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 08 січня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» на підставі кредитного договору № 140108-125146 надало [PERSON] кредит у розмірі 300,00 грн., зі сплатою 2 % за кожен день користування кредитом, строк надання кредиту до 21.01.2014 року. (а.с.5-6). Відповідно до п. 3.4 Договору при внесенні суми, що є недостатньою для погашення кредиту повністю, кошти зараховуються у наступному порядку: 1. сума неустойки; 2. сума кредиту. Згідно п. п. 5.1.1 Договору, позичальник зобов'язаний вчасно здійснити платіж щодо погашення кредиту та процентів, нарахованих на кредит. Згідно п. п. 6.1, 6.2 Договору у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до Позичальника застосовуються штрафні санкції згідно п.6.2 Кредитного договору. За порушення строків повернення кредиту сплачувати Кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2% від суми кредиту, що вказана в п.1.2 цього Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Так за кредитним договором №140108-125146 від 08.01.2014 року станом на 10.08.2018 року у [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 9865,20 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 294,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1,20 грн., заборгованості за пенею у розмірі 9570,00 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 9-37). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] свої зобов`язання перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконала, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами згідно умов Договору - не повернула, чим порушила ст. 526 ЦК України та умови Договору. Враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1762,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved