Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд усунути перешкоди в користуванні та володінні належною йому на праві приватної власності квартири за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття [PERSON] з реєстрації за вищевказаною адресою; позбавити [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.01.2014 року він придбав у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Його право власності на зазначену квартиру було у встановленому законом порядку зареєстроване приватним нотаріусом [PERSON] Під час укладання договору купівлі-продажу квартири між ним та [PERSON], [PERSON] було досягнуто домовленості про те, що останні забезпечать зняття їх родича, [PERSON], з реєстрації в придбаній ним квартирі. Проте 01.02.2014 року при переоформленні особового рахунку на придбану квартиру він дізнався, що [PERSON] з реєстрації не знятий. Відповідно до акту ТОВ «Крона» [PERSON] з 2009 року не проживає за місцем реєстрації. Факт реєстрації [PERSON] в належній йому на праві власності квартирі створює йому перешкоди в користуванні зазначеною квартирою та порушує його законні права. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Дніпровського РВ в м. Дніпродзержинську ГУ ДМУ України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення законного рішення. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що позивач по справі є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 17.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 100, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16306710, виданим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] 17.01.2014 року. Станом на 15.02.2014 рік в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач та відповідач, що підтверджується довідкою про склад сім'ї ТОВ «Абонент ХХІ» № 000549612 та особовим рахунком [NUMBER] на зазначену квартиру. Однак відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає більше року, що підтверджується актом про не проживання ТОВ «Крона» від 18.02.2014 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає з 2009 року, права власності на квартиру немає, єдиним власником квартири [ADDRESS] є позивач, права якого порушуються реєстрацією відповідача в зазначеній квартирі, оскільки існують перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: 1) заяви особи або її законного представника; 2) судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; 3) свідоцтва про смерть; 4) паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; 5) інших документів, які свідчать про припинення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. На підставі викладеного,

Outcome: approved