Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.12.2018, близько 17.50 год., мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП, автомобілю «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11.03.2018, відповідача визнано винним у вчиненні ДПТ, яка трапилась 17.12.2018. На дату скоєння даної ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, водій пошкодженого автомобіля повідомив Моторно (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернуся із заявою про відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 20.02.201 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] , склала 131942,41 грн. На підставі наказу № 4340 від 08.05.2019 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламенту виплату потерпілому в розмірі 81952,41 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в загальному розмірі 2875,04 грн. Таким чином, розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 84827,45 грн. Просили стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдані збитки в порядку регресу в розмірі 84 827,45 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено що 17.12.2018, близько 17.50 год. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП, автомобілю «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, що стверджується постановою Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/652/19 від 11.03.2018, якою відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно повідомлення МТСБУ на дату скоєння ДТП, [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій пошкодженого автомобіля «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] , 18.01.2019 повідомив Моторно (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернуся із заявою про відшкодування шкоди, що стверджується копією відповідної заяви. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 20.02.201 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] , склала 131942,41 грн. На підставі наказу № 4340 від 08.05.2019 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламенту виплату потерпілому в розмірі 81952,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 937683 від 08.06.2019. Згідно платіжного доручення № 966856 від 19.06.2019, позивачем також були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в загальному розмірі 2875,04 грн. Таким чином, розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 84827,45 грн. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 закону України № 961-VI. Зокрема подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяну внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 84827,45 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд покладає судовий збір на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved