Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі права власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Привілля Троїцького району Луганської області, вул. Ювілейна, б. № 24. 02 серпня 2003 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, який розірвано 02 липня 2012 року. Вищевказане домоволодіння позивачем було набуто у власність ще до укладення зазначеного шлюбу. На даний час у даному домоволодінні зареєстрована за місцем проживання колишня дружина позивача [PERSON], однак остання з серпня 2014 року у вказаному житловому будинку не проживає. Позивач вказує, що вказані обставини перешкоджають йому у використанні власного будинку. Тому позивач звернувся до суду і просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена через засоби масової інформації. Привільська сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника у судове засідання не направила, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позивачка має право вимагати визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо особа не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, така особа за рішенням суду може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Суд вважає, що між сторонами має місце спір, повязаний з житловими правовідносинами, при цьому заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Судом було встановлено, що дійсно позивачу на підставі права власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Привілля Троїцького району Луганської області, вул. Ювілейна, б. № 24 (а.с.11-18). 02 серпня 2003 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб, який розірвано 02 липня 2012 року (а.с.19). Вищевказане домоволодіння позивачем було набуто у власність ще до укладення зазначеного шлюбу. На даний час у даному домоволодінні зареєстрована за місцем проживання колишня дружина позивача [PERSON] (а.с.10), однак остання з серпня 2014 року у вказаному житловому будинку не проживає (а.с.20). Виходячи з фактичних правовідносин, відповідачка втратила на теперішній час право користування зазначеним житловим будинком, так як не проживає в ньому більше одного року. При цьому, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити згідно ст.217 ЦПК України порядок виконання рішення суду, вказавши реєстраційному органу на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved