Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він перебував з 04.06.2000 року. За час шлюбу у них з [PERSON] [INFO] року народився спільний син [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалося, у зв'язку з чим у жовтні 2018 року вони прийняли рішення шлюб розірвати, оскільки вважає, що подальше сімейне життя є неможливим. Просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 04.06.2000 року Відділом РАГСу Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 323, розірвати. Також зазначив, що відповідач проти позову не заперечує. До початку судового засідання позивач подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення (а.с. 14). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Вирішуючи питання про розгляд справи без участі відповідача, суд зазначає наступне. Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що відповідач проти позову не заперечує, а тому є підстави для винесення рішення у підготовчому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем, всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт визнання відповідачкою даного позову, а тому суд приходить до висновку про необхідність проведення заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.06.2000 року, який зареєстровано Відділом РАГСу Луцького МУЮ, актовий запис № 323, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 3). За час шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідачки судових витрат. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved