overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 28.01.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за №15. Позовні вимоги обґрунтував тим, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, сторони проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства та бюджету не ведуть. Шлюб фактично розпався. Просив шлюб розірвати. Ухвалою суду від 24.07.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначив, що підтримує в повному обсязі заявлені позовні вимоги та дану справу просив розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Просила дану справу розглянути у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.01.2015 року, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за №15 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Шлюбні відносини сторони припинили та проживають окремо. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнала повністю та визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Питання про судові витрати необхідно вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову. Решта 50 відсотків судового збору, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 02 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №07. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що спільне проживання з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та ведення справ у сім'ї, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки, образи. Вже більше двох років не проживають та не спілкуються, у кожного склалось своє особисте життя, подружні відносини у них припинилися, а тому подальше спільне проживання і збереження сім'ї і шлюбу є неможливим та суперечить їхнім інтересам. На примирення не згоден. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В наданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Справу просив розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON], яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання двічі не з'явилася. Заяв та заперечень до суду від неї не надходило. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 жовтня 2005 року, зареєстрованого у виконавчому комітеті Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 07 (а.с.8). Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони вже більше двох років як припинили ведення спільного господарства та шлюбні стосунки. Кожен з них живе своїм особистим життям. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідачка [PERSON] заяв та заперечень до суду не надала. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 15 квітня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 70. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, під час шлюбу з відповідачкою між ними виникали сварки та непорозуміння із-за різних поглядів на сімейне життя, що призвело до припинення сімейних стосунків. З червня 2011 року разом не проживають та не підтримують взагалі ніяких стосунків. На даний час він проживає однією сім'єю з іншою жінкою з якою має намір зареєструвати шлюб. Спільних малолітніх та неповнолітніх дітей у них немає. Спільне господарство не ведеться. Згоди, щодо розірвання шлюбу у відділі РАЦС, не дійшли. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В наданій до суду заяві зазначив, що підтримує в повному обсязі заявлені ним позовні вимоги про розірвання шлюбу та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON], яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання двічі не з'явилася. Заперечень до суду не надала. Заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 квітня 2011 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 70 (а.с.4) Від шлюбу сторони спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання з червня 2011 року. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідачкою [PERSON] заяв та заперечень до суду не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 20 серпня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1349. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що шлюбне життя із відповідачкою не склалося, поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Не спілкуються більше двох років та припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В наданій до суду заяві зазначив, що підтримує в повному обсязі заявлені ним позовні вимоги про розірвання шлюбу та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON], яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання двічі не з'явилася. Заперечень до суду не надала. Заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 серпня 2005 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1349 (а.с.7) Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року, в свідоцтві про народження якого записаний та є батьком позивач по справі (а.с.9). Дитина проживає разом з батьком, що підтверджується довідкою квартального комітету «Заріччя» від 24.12.2013 року ( а.с.26) та перебуває на його утриманні, що підтверджується актом від 07.11.2013 року (а.с.10). Сторони припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідачкою заяв та заперечень до суду не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] по 3/10 частини боргу з кожного за спожиті послуги централізованого опалення у сумі 10513,08 грн. та 3/10 частини витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 681 грн. з кожного, а також з [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частині боргу за спожиті послуги централізованого опалення у сумі 7008,72 грн. та 1/5 частині витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 454 грн. з кожного, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] , співвласниками якої є вищевказані особи, забезпечується послугами централізованого опалення, які надає позивач. Вищезазначені особи допустили заборгованість за надані їм позивачем послуги централізованого опалення за період з 01.03.2015 року по 01.05.2020 року в сумі 35043,61 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.11.2021 року у цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не надали. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 509, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування приміщеннями житлових будинків», які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 із змінами. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є співвласниками квартири [ADDRESS] по 3/10 частини квартири кожний, а відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є співвласниками вищезазначеної квартири 1/5 частині кожний. Відповідачі зареєстровані за місцем проживання у вищезазначеній квартирі, користувалися послугами позивача з централізованого опалення, від отримання послуг не відмовлялися. Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідачі не виконували належним чином, своєчасно не вносили необхідні платежі, чим порушили права позивача і допустили заборгованість станом на 01.05.2020 року на загальну суму 35043,61 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги централізованого опалення пропорційно до часки у праві власності на квартиру кожного та судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини її заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до повноліття дитини, вказавши, що з відповідачкою знаходився у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1994 року, у звязку з чим в них народилася дитина. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим проживають окремо. Дитина проживає з ним. Відповідачка з червня 2015 року у добровільному порядку аліменти не сплачує. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, уточнив позовні вимоги, просив стягнути аліменти з відповідачки на його користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини її заробітку. У судове засідання відповідачка не зявилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, згодна сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини доходу, оскільки має на утриманні ще одну дочку та змушена оплачувати щомісячну плату за орендовану квартиру у розмірі 1200 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про народження серії І-НО № 129569 від 10.09.1999 року вбачається, що відповідачка є матірю [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з батьком, про що не заперечувала відповідачка у наданій заяві. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів її доходів (заробітку), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 15328, 74 грн. При цьому посилається на те, що 10.02.2011 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № BL_ЖГ 00012183, на підставі якого останньому було надано кредит в сумі 36000 грн. зі сплатою 20 % процентів річних за користування кредитними коштами. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, таким чином утворилась заборгованість станом на 16.05.2014 року в сумі 15328, 74 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 10116, 12 грн., відсотків за користування кредитом - 2092, 62 грн., комісія за РО - 3120 грн. Сторони в судове засідання 13.08.2014 року не з»явились, повідомлені про час, дату та місце судового засідання належним чином. Представник позивача Шелудько Л.Г. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 45). Заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надано. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено обставини, викладені вище, що підтверджуються письмовими доказами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з розрахунком заборгованості та вважає його вірним. (а.с. 6) У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору. За таких обставин суд дослідивши матеріали справи задовольняє позов в повному обсязі та стягує на користь позивача з відповідача вказану вище заборгованість по кредитному договору та сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь пайовий внесок в розмірі 2501 грн., посилаючись на неповернення відповідачем залишків пайового внеску, які перебувають на рахунку позивача. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно - правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитни спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на таків кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Судом встановлено, що позивач перебував у складі членів кредитної спілки «Лисичанська кредитна спілка», і робив пайові внески, що підтверджується копією книжки № 1265 члена обласного кредитного союзу «ЛКС» /а.с.6/. Згідно довідки кредитної спілки «Лисичанська кредитна спілка», вбачається, що залишок пайового внеску станом на 14.02.2019 складає 2501 грн. /а.с.5/. Однак, як вбачається з письмових пояснень позивачки та довідки КС «ЛКС», по даний час відповідач борг позивачу не повернув, незважаючи на звернення до нього позивача. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення пайових внесків є обґрунтованими, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судовий збір у розмірі 768,4 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved