Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачкою було укладено договір на отримання кредиту в розмірі 0,00 грн., в подальшому збільшений до 15000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивачем також було зазначено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Крім того, позивач вказав на те, що відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що мають відображення у розрахунку заборгованості за договором. Позивач вказав на те, що у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.10.13 р. має заборгованість у розмірі 22298,62 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 14681,84 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 5335,11 грн.; заборгованість по комісії за користуванням кредитом у розмірі 743,64 грн.; а також штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; штраф (процентна складова) у розмірі 1038,03 грн. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 22298,62 грн. за кредитним договором та судові витрати. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених вище, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачка своє право на участь в судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Зі змісту анкети-заяви від 10.05.11 р. вбачається, що відповідачка приєдналась до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 7). Крім того, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. З довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що базова відсоткова ставка в місяць становить 2,5 % (а.с. 8). Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Відповідно до п. 1.1.5.32 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Вимогами ч. 1 ст. 634 ЦК визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 10.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе обов'язків за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.13 р. має заборгованість у розмірі 22298,62 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 14681,84 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 5335,11 грн.; заборгованість по комісії за користуванням кредитом у розмірі 743,64 грн.; а також штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; штраф (процентна складова) у розмірі 1038,03 грн. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунків заборгованості по кредиту, наданими позивачем (а.с. 4-6). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка не виконала взятих на себе зобов'язань із повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, чим порушила умови договору щодо строків повернення кредиту, а також сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Будучи пов'язаними саме взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання або змінювати його умови. Оскільки договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідачка зобов'язана виконувати взяті на себе зобов'язання за всіма існуючими умовами Кредитного договору № б/н від 10.05.2011 року та виконувати їх належним чином у встановлений строк. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача і понесені останнім судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 610, 625, 629, 634, 638, 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved