Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що 18.03.2014 року між ними та [PERSON] було укладено договір б/н, за яким він отримав кредит у розмірі 8428,12 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 28 серпня 2014 року позичальник, [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON], що підтверджується копією паспорта позичальника та копією анкети відповідача, де їх місцем реєстрації зазначена адреса: м. Бахмач, Чернігівська область, вул. Зоряна, б.20. Позивачем було направлено претензію кредитора від 16 лютого 2016 року до Бахмацької районної державної нотаріальної контори та 10 березня 2016 року було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON], із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ „ ПриватБанк. Вважає, що відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов'язання померлого, оскільки проживала за однією адресою з померлим та не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 17 липня 2016 року до спадкоємця [PERSON], було направлено лист-претензію, відповідно до яких позивач пред'явив свої вимоги, але жодних дій виконано не було. У порушення умов договору, щодо порядку погашення кредиту, заборгованості та сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, а також інших витрат, відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № б/н від 18 березня 2014 року становить - 7665,69 грн., яка складається з наступного: 7467,78 грн. - заборгованість за кредитом та 197,91 грн. - заборгованість за відсотками. Просить суд стягнути з відповідача на власну користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У своїй заяві просить справу розглянути без його участі, позов підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідмленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, 18 березня 2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, що складається з заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8428,12 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору . Позичальником [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ч.1 ст.1049 ЦК України та умови кредитного договору. Письмові докази по справі, а саме: заява про отримання кредиту (а.с.5); умови та правила надання банківських послуг (а.с.6-29), свідчать про отримання кредиту [PERSON] та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] помер 28 серпня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І ЕЛ №238334 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції у Чернігівській області (а.с.32). Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті обов'язки, які нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинились унаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. На виконання вимог закону позивачем була направлена претензія від 16 лютого 2016 року до Бахмацької районної державної нотаріальної контори ( а.с. 39). 10 березня 2016 року було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON], із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ „ ПриватБанк від 19.02.2016 року за № 91/2016 ( а.с.40). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом встановленого строку - 6 місяців від дня відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як зазначено ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON], що підтверджується копією паспорта позичальника та копією анкети відповідача, де їх місцем реєстрації зазначена адреса: м. Бахмач, Чернігівська область, вул. Зоряна, б.20 ( а.с.30,31). Довідкою Бахмацького районного сектору ДМС України в Чернігівській області підтверджується, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] ( а.с.56). До спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію від 17 липня 2016 року, згідно з якою позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано (а.с.19). З урахуванням вищевикладеного, судом у судовому засіданні встановлено факт наявності у спадкоємця позичальника відповідальності перед ПАТ «КБ «Приватбанк» за невиконане зобов'язання по кредитному договору. Враховуючи, що позичальник [PERSON] у порушення умов договору кредит не повернув, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом з [PERSON]. Згідно розрахунку станом на дату смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 березня 2014 року становить 7665, 69 грн., з яких: - заборгованість за кредитом складає 7467,78 грн., - заборгованість за відсотками 197,91 грн. (а.с.3). Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved