Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики на підставі розписки у розмірі 1100,00 доларів США основного боргу, 3 % річних у розмірі 1008,83 грн., та інфляційні втрати в розмірі 4667,49 грн. згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору позики та не повернення коштів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, збільшила розмір позовних вимог, враховуючи інший курс валют НБУ, просила стягнути із [PERSON] суму боргу в розмірі 1100,00 доларів США, інфляційні втрати у розмірі 16 287,92 грн. та 3% річних у розмірі 1 422,30 грн. Пояснила, що відповідач на підставі розписки отримала в борг грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США, які зобов'язалася повернути до 10.02.2013 року, але у встановлений строк повернула лише 2000,00 доларів США та зобов'язалася до 10.04.2013 року повернути залишок суму боргу в розмірі 1100,00 доларів США. Позивач [PERSON] позов підтримав, вказав, що відповідач зобов'язання не виконала у визначений за розпискою строк, уникає розмов та зустрічей з позивачем. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 08.10.2012 року [PERSON] передав [PERSON] в позику грошові кошти у сумі 3000,00 доларів США. Позичальник зобов'язувалася повернути кошти в повному обсязі у строк до 10.02.2013 року, що підтверджується розпискою (а.с. 6). Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Вимоги законодавства щодо форми договору сторонами дотримано. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач у передбачений строк повернула частково суму боргу в розмірі 2000,00 доларів США та зобов'язалася до 10.04.2013 року повернути залишок в розмірі 1100,00 доларів США (а.с. 6). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У передбачений договором строк позика, як це зазначено в розписці, в повному обсязі відповідачем повернута не була, тому у відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, за договором позики від 08.10.2012 року [PERSON] не пізніше 10.04.2013 року повинна була повернути позивачу кошти у сумі 1100,00 доларів США, тому ця сума основного боргу підлягає стягненню. Крім того, оскільки цим договором розмір процентів не встановлено, суд вважає вірним розрахунки позивача щодо стягнення 3% річних від простроченої суми в порядку ст. 625 ЦК України, які вираховуються з дня виникнення права вимоги - з 11.04.2013 року по 13.05.2015 року і складають - 1422,30 грн. (22650,00 грн. * 3% / 100 / 365 * 764 дні = 1422,30 грн.). Також, суд стягує суму боргу в сумі 22650,00 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з 11.04.2013 року по 13.05.2015 року у розмірі 16287,92 грн. (16287,92 * індекс інфляції / 100% - 16287,92 грн.). Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню. Суд при задоволенні позову, стягуючи заборгованість, враховує офіційний курс валют, які встановлені Національний банком України станом на 04.06.2015 р. курс гривні до долара США, складає: 100 доларів США дорівнює 2100,5961 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 408,21 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved