Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що у липні 2020 року він звернувся до державного реєстратора Хустської міської ради з метою реєстрації права власності на належний йому будинок за адресою на [ADDRESS] , оскільки має намір подарувати його дочці. Під час перевірки документів виявилося, що на будинок накладено обтяження у вигляді заборони. Реєстраційний номер обтяження [NUMBER] , дата реєстрації 30.10.2006 року; тип майна не визначено, адреса нерухомого майна - [ADDRESS] . Підстава обтяження: повідомлення б/н Хустського відділення Ощадбанку, дата виникнення 21.10.1992 року , що стверджується копією витягу з Єдиного реєстру заборон. Позивач збудував цей будинок власним коштом і силами на земельній ділянці, виділеній для будівництва виконкомом Хустської міської Ради депутатів трудящих № 131 від 14 червня 1965 року, і з 23 грудня 1978 року у ньому зареєстроване місце його проживання. Право власності на будинок зареєстровано на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на правах особистої власності від 23.06.1965 р. та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 05.07.1968 р., про що позивачу видано Хустським міжміським Бюро технічної інвентаризації реєстраційне посвідчення від 08 серпня 1968 року. В Хустській державній нотаріальній конторі позивача повідомили, що жодних документів щодо заборони на нерухоме майно на будинок [ADDRESS] у них немає. Надати будь-які відомості щодо обставин виникнення обтяження не мають можливості. Згідно довідки відділення Ощадбанку у позивача відсутні будь-які борги перед цим банком. Щодо обставин виникнення обтяження жодних пояснень позивач не має, оскільки подія надто задавнена. За викладених обставин збереження в Реєстрах запису про заборону на нерухоме майно безпідставно створює позивачу перешкоди в здійсненні його прав власника щодо свого майна, порушує право позивача на розпорядження своїм майном. Так як зняття заборони на нерухоме майно не може бути проведено на загальних підставах, позивач змушений звернутись до суду з позовом про скасування обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В позовній заяві просив розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Хустської державної нотаріальної контори не з`явився. Завідуюча Хустської держнотконтори Турчин В.Ф. подала заяву, в якій просила розглядати дану справу без участі представника нотконтори, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб.

Outcome: approved