overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 14 січня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 44, посилаючись на те, що між сторонами почали виникати неприязні стосунки, розбіжності та не порозуміння, втратили почуття поваги і кохання. З лютого 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задовольнити. Відповідач проти позову не заперечувала, зазначила , що діти проживають з нею, а з жовтня 2013 року не проживають разом з позивачем. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 14 січня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 44, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 5), які проживають разом з відповідачем Від шлюбу народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження. (а.с. 6) Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 18 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1388, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини фактично між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть та проживають окремо з 25 серпня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Представник відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 18 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1388, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб. (а.с. 4) Від шлюбу [INFO] народився син - [PERSON], згідно свідоцтва про народження (а.с. 5). Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть з 25 серпня 2015 року. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, оскільки судом надався термін для примирення, яке не відбулося, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 25 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 389, посилаючись на те, що впродовж останнього року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями, виникали суперечки та скандали, на протязі останнього року разом не проживають, дітей від шлюбу не мають. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задовольнити. Відповідач проти позову не заперечувала. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 25 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 389, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб. (а.с. 6) Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 08 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 429, посилаючись на те, що від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося. Поступово відносини між подружжям стали погіршуватися, через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, внаслідок чого втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Шлюбні відносини між подружжям остаточно припиненні з листопада 2013 року, з цього часу не ведуть спільного господарства, спору, щодо утримання, виховання дітей та визначення їх місця проживання не мають, спір про розподіл майна на даний час відсутній. В судовому засіданні 30 січня 2014 року позивач підтримав позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Крім того, вказав, що наміру на примирення не має. Відповідачка з обставинами викладеними позивачем в позовній заяві погодилась, однак потім попросила надати строк для примирення. Ухвалою суду від 30 січня 2014 року провадження по справі зупинено, сторонам надано строк для примирення терміном 1 місяць. У зв'язку з заявою позивача ухвалою від 11 березня 2014 року провадження по справі відновлено оскільки строк на примирення наданий судом закінчився 27 лютого 2014 року, але примирення між сторонами не відбулось. В судовому засіданні 01 квітня 2014 року позивач підтримав позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві та наданні в поясненнях в судовому засіданні 30 січня 2014 року. Представник відповідача з обставина викладеними позивачем в описовій частині позовної заяви не погоджувався, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2006 року, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 7), від шлюбу мають неповнолітніх доньок - [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 8) та [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Враховуючи викладене, зважаючи, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, з огляду на те, що шлюб фактично розпався, з листопада 2013 року сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки і не ведуть спільного господарства, не мають наміру на примирення, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 13 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 608, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Поступово відносини між подружжям стали погіршуватися, через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, внаслідок чого втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Шлюбні відносини між подружжям остаточно припиненні з листопада 2011 року, з цього часу не ведуть спільного господарства, спору, щодо утримання, виховання дитини та визначення її місця проживання не мають, спір про розподіл майна на даний час відсутній. В судове засідання сторони не з'явились, повідомлені належним чином, надали через канцелярію суду заяви про слухання справи в їх відсутність, позивач позов підтримав у повному обсязі не заперечував проти заочного рішення, відповідач проти позову не заперечувала, просила змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2003 року, згідно свідоцтва про одруження (а.с. 8), від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 9). Враховуючи викладене, зважаючи, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, з огляду на те, що шлюб фактично розпався та сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки і не ведуть спільного господарства, не мають наміру на примирення, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що вони з відповідачем одружені з 01 березня 2003 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені через сварки, різні погляди на сімю та шлюб, через втрату довіри, любові. У звязку з чим, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, згодний на розірвання шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 01 березня 2003 року, дійсно було укладено шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 095142, актовий запис № 327. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони однією родиною не проживають, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхній дитині. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Спору про місце проживання дитини немає. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У відповідності до ч. 4. ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За заявою позивача судові витрати покладаються на нього. На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що вони з відповідачем одружені з 04 вересня 2008 року. Від спільного життя сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені, через сварки, різні погляди на сімю та шлюб. У звязку з чим, позивач вважає, що немає сенсу підтримувати сімейне життя, а тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач надав до суду письмову заяву в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 04 вересня 2008 року, дійсно було укладено шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 048100, актовий запис № 1496. Від спільного життя сторони малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Сторони однією родиною не проживають, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхній дитині. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Cпору про місце проживання дитини немає. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У відповідності до ч. 4. ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За заявою позивача судові витрати покладаються на нього. На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що вони з відповідачем одружені з 05 червня 2010 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені через сварки, різні погляди на сім'ю та шлюб. У зв'язку з чим, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, згодний на розірвання шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 05 червня 2010 року, дійсно було укладено шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 602. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони однією родиною не проживають, шлюбні відносини припинені з 2013 року, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхній дитині. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Дитина проживає з відповідачем. Спору про місце проживання дитини немає. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У відповідності до ч. 4. ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За заявою позивача судові витрати покладаються на нього. На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що вони з відповідачем одружені з 17 лютого 2012 року. Від спільного життя сторони не мають дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені через сварки, через різні характери, різні погляди на сімю та шлюб. У звязку з чим, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Представник позивача надав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] Рональдом та [PERSON], 17 лютого 2012 року, дійсно було укладено шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 089583, актовий запис № 123 Від спільного життя сторони не мають дітей. Сторони однією родиною не проживають, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхній дитині. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У відповідності до ч. 4. ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved