Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно, а також з [PERSON] та [PERSON] солідарно та суму боргу за кредитним договором у розмірі 113094,99 дол. США, що за курсом НБУ станом на 25.02.2014 року становить 1022118,59 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 11267693000 від 12.12.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 100000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4 % річних у строки та в порядку, встановлених договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 12.12.2028 року. Позичальник зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 25.02.2014 року утворилася заборгованість за кредитом. Виконання зобов'язання за цим кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON] та [PERSON] У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судові засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їхньої відсутності не подали. Представник [PERSON] позов не визнала та подала письмові заперечення проти позову. В останнє судове засідання представник подала заяву про відкладення судового засідання через зайнятість в іншому судовому засіданні. Оскільки представник відповідача не надала докази на підтвердження зазначеної обставини, суд не визнав поважною причину її неявки. У письмових запереченнях проти позову представник [PERSON] посилалася на те, що позивач не довів отримання відповідачами повідомлень про дострокове повернення кредиту, а також те, що позивач належним чином не повідомив відповідача про збільшення розміру процентної ставки. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 12.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - ПАТ «УкрСиббанк»), та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11267693000. Відповідно до договору АКІБ «УкрСиббанк» зобов'язалося надати [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 100000 дол. США (еквівалент - 505000 грн. за курсом НБУ на день укладення договору) з кінцевим терміном повернення не пізніше 12.12.2028 року на умовах, визначених договором. У свою чергу, [PERSON] зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,4 % % річних. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору № 11267693000 від 12.12.2007 року у випадку порушення зобов'язання позичальником в частині несплати ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено цим договором на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 5%. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми боргу - (дня сплати ануїтетного платежу). Крім того, на суму прострочених процентів, банк може нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконав, тіло кредиту не повертав, проценти за користування кредитом не сплатив у визначений договором термін. Таким чином, [PERSON] порушив істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 25.02.2014 року складає загальну суму у розмірі 113094,99 дол. США, що за курсом НБУ станом на 25.02.2014 року становить 1022118,59 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 93888,05 дол. США, або 848532,03 грн., у тому числі 3493,72 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість по сплаті процентів 17714,34 дол. США грн., або 160096,89 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 1492,6 дол. США, або 13489,67 грн. Зазначена сума заборгованості підтверджується матеріалами справи. Виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON] згідно з укладеним з ним договором від 12.12.2007 року № 165126 та [PERSON] згідно з укладеним з ним договором від 12.12.2007 року № 165129. За умовами цих договорів поруки поручитель бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 11267693000 від 12.12.2007 року, а саме повернути кредит, відшкодувати можливі збитки, сплатити пеню і інші штрафні санкції, передбачені кредитним договором. При цьому поручитель несе солідарну відповідальність перед банком. Відповідно до п. 2.2 зазначених договорів поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Представник позивача надав до суду копію листа, направленого банком на адресу позичальника, № 138007 від 22.02.2008 року, в якому було повідомлено, що з 12.03.2008 року банк запроваджує нову систему нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу. Зокрема. Передбачено, що банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу нараховуватиме на неї підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу. Зазначений лист був отриманий [PERSON] 20.03.2008 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем був дотриманий узгоджений сторонами в договорі порядок збільшення розміру процентної ставки (п. 10.2 договору). Відповідно до п. 5.5 кредитного договору № 11267693000 у випадку не сплати позичальником чергового ануїтетного платежу більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку, встановленому розділом 12 цього договору. Згідно з п. 12.1 у вищезазначеному випадку банк направляє на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і у разі не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання зазначеного повідомлення від банку, вважається, що термін повернення кредиту настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. Згідно з матеріалами справи 30.01.2014 року позивач направив на адресу кожного з відповідачів вимоги про виконання зобов'язання та дострокове повернення кредиту, що підтверджується копіями листів, реєстру замовних листів та квитанцій про сплату відправлення. Зазначену вимогу було отримано позичальником [PERSON] 25.02.2014 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. Проте зазначена вимога була залишена відповідачами без задоволення. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту та забезпечення його порукою, які регулюються главою 71 ЦК України, параграфом 3 глави 49 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України , поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимоги про дострокове повернення відповідачами кредиту та нарахованих процентів, а також сплати суми пені, тому позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved