Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 26 травня 2012 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши йому кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/ 70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконав належним чином, в результаті чого у нього перед Банком станом на 31 липня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 39670,61 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3286,27 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 30819,07 грн., заборгованості за пенею та комісією 3200 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1865,27 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1600 грн. судового збору і 525 грн. за оприлюднення у газеті оголошень про виклик відповідача в судове засідання. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності на а.с.34, у судове засідання не явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.2). Місце реєстрації відповідача [PERSON] за адресою, зазначеною банком у позові, підтверджена паспортними даними відповідача (а.с.33,зворот). Згідно відповіді органу місцевого самоврядування на запиту суду щодо реєстрації місця проживання громадянина [PERSON], дані про його реєстрацію за адресою, зазначеною у позові, відсутні (а.с.42). Відповідач за адресою його проживання (перебування), зазначеною у позові, викликався у судові засідання рекомендованою поштою. Судові виклики до суду повернулися з позначкою листоноші про причини невручення «за закінченням терміну зберігання», «не проживає» (а.с.44,48). У звязку з зазначеним суд повідомив відповідача про явку в судові засідання на 23 жовтня 2017 року і 01 листопада 2017 року відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, про що свідчать оголошення, оприлюднені в газеті «Урядовий курєр» №196(6065) від 19 жовтня 2017 року, №203(6072) від 28 жовтня 2017 року про виклик [PERSON] в судові засідання в якості відповідача (а.с.53,57). Відповідач у судові засідання не явився, про причини неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення судового розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст.ст.74 ч.9, 169 ч.4 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання відповідачем заперечень проти позову, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, з анкети-заяви [PERSON] від 26 травня 2012 року на а.с.7 судом у судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2012 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої 26 травня 2012 року отримав від Банку кредитну карту з грошовими коштами на ній. З анкети-заяви, складеної і підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/ 70/, складає між ним та Банком кредитний договір. [PERSON] в анкеті-заяві зобовязався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами до них на сайті ПриватБанку (а.с.7,зворот). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною картою, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році (а.с.30, зворот). Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.27,зворот). Відповідно до п.2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (а.с.27,зворот). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.28). З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 26 травня 2012 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 31 липня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 39670,61 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3286,27 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 30819,07 грн., заборгованості за пенею та комісією 3200 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1865,27 грн. (а.с.6). У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Із ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача 39670,61 грн. заборгованості за кредитом. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір 1600 грн. згідно платіжного доручення на а.с.39, а також 525 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідача згідно платіжного доручення на а.с.52,56.

Outcome: approved