Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення безпідставно набутого майна. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкову державне пенсійне страхування». Управлінням було помилково розрахований стаж роботи в закладах освіти в 35 років, внаслідок чого відповідачеві було виплачена грошова допомога у розмірі 10 місячних пенсій в сумі 26 651 гривня 40 копійок. У зв`язку з чим набута без достатньої правової підстави, надміру виплачена пенсія підлягає поверненню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, надав через канцелярію суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що всі грошові виплати отримав на правовій підставі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у Пенсійному фонді Україні та отримує пенсію за віком (а.с. 11-14). Згідно заяви від 15 жовтня 2015 року [PERSON] була виплачена одноразова грошова допомога відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в сумі 26 651 гривня 40 копійок (а.с. 10, 15). Позивач, посилаючись на положення ст.ст. 1212, 1214, 1215 ЦК України та вважаючи вказані грошові кошти безпідставно набутим майном, просить суд стягнути їх з відповідача на свою користь. При цьому позивач вказує на наявність помилково встановленого перерахунку, тобто, на його думку, програмної рахункової помилки. Вимоги позивача суд вважає безпідставними. Згідно частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, стягнення надміру виплаченої суми пенсії з пенсіонера можливе лише за умови, коли переплата виникла внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Стягнення суми пенсії, безпідставно виплаченої виключно у зв`язку з рахунковою помилкою, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено, а тому не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Слід звернути увагу на те, що за змістом пункту першого частини першої статті 1215 ЦК України безпідставно набута пенсія може бути стягнута за одночасної наявності двох умов - рахункової помилки з боку юридичної особи, яка проводила виплату пенсії, та недобросовісності з боку набувача. При цьому слід зазначити, що у своїй позовній заяві позивач не посилається на жодні обставини, які б свідчили про зловживання з боку відповідача або подання ним недостовірних даних чи про будь-яку іншу форму недобросовісності з його боку. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed