Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 01.08.2008 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. З початку 2014 року стосунки з відповідачем поступово погіршувалися, були втрачені порозуміння та повага один до одного, а численні сварки призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю та методи виховання дитини. На момент подачі позовної заяви вони разом з відповідачем не проживають, і відповідно, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення і збереження шлюбу з відповідачем не можливе, оскільки буде суперечити в першу чергу інтересам дитини, що також є суттєвою обставиною, тому що, непорозуміння між батьками і чисельні сварки можуть негативно впливати на її свідомість та психічний стан. Шлюб розривається вперше. Спору про поділ майна, що перебуває у спільній власності немає. З питання щодо утримання та виховання дитини спору також немає, оскільки досягнута усна угода про проживання сина з відповідачем. Кошти на утримання дитини ним надаються і в подальшому будуть надаватися добровільно. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, просив розірвати шлюб, оскільки позивач наполягає на розлученні. Зазначив, що наданий судом строк на примирення результатів не приніс. Відповідач в судове засідання, не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на розірвання шлюбу не згодна. Зазначила, що строк на примирення позитивного результату не дав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.08.2008 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В суді встановлено, що останнім часом між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved