Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником щодо прав та обовязків якого є Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та [PERSON]було укладено кредитний договір № BL193, відповідно до якого позивачем надано останньому кредит в сумі 32000 доларів США. 17.09.2009 року в якості забезпечення зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки № 3786, предметом іпотеки є земельна ділянка, що є виділеною в натурі та межі якої виділено на місцевості та знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, с. Красна\~ Слобідка, вул. Набережна, 49, площею 0,1497 гектарів, кадастровий номер 3223185601:01:025:0080, з цільовим використанням -\~ для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 978267, виданий 03.07.2008 року Управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 7380 від 28.09.2007 року. Позивач просив в рахунок часткового погашення боргу [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER] ) перед Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» за Кредитним договором про надання кредитних коштів № ВL 193 від 24 вересня 2007 року у розмірі 249 545 (двісті сорок девять тисяч пятсот сорок пять) грн. 69 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, на яке звертається стягнення, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. 23.05.2017 року позивачем була подана уточнена позовна заява. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Третя особа також не зявилась, заяв чи клопотань до суду не подавала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином (через оголошення в Урядовому курєрі), заяв, клопотань суду не подав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір за відсутності відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку. Вислухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини. Судом встановлено, що 24 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником щодо прав та обовязків якого є Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та [PERSON]було укладено кредитний договір № BL193, відповідно до якого позивачем надано останньому кредит в сумі 32000 доларів США. 17.09.2009 року в якості забезпечення зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки № 3786, предметом іпотеки є земельна ділянка, що є виділеною в натурі та межі якої виділено на місцевості та знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, с. Красна\~ Слобідка, вул. Набережна, 49, площею 0,1497 гектарів, кадастровий номер 3223185601:01:025:0080, з цільовим використанням -\~ для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 978267, виданий 03.07.2008 року Управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 7380 від 28.09.2007 року. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.07.2015 року (справа № 756/2819/15-ц) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON], ТОВ Євроформат Україна на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № BL193 від 24 вересня 2007 року в розмірі 249\~545,69 грн.; стягнуті судові витрати. Відповідно до висновку про вартість обєкта оцінки оціночна вартість предмета іпотеки (земельної ділянки) станом на 15.11.2017 року становить235\~800,00 грн., що за курсом НБУ становить 8900 доларів США. Як було встановлено судом, заборгованість за кредитним договором не погашена, виконавче провадження не відкрито. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. ч.1,3ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON]про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню, оскільки відповідачем порушені права позивача, а такий спосіб захисту своїх прав передбачений чинним законодавством та умовами договору іпотеки. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. Відповідно до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved