Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10.12.1988 року він перебуває в шлюбі з громадянкою [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №622. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинилися з тієї підстави, що вони мають різні характери, втрачена повага та довіра один до одного. Оскільки шлюбні стосунки фактично припинені, почуття любові і взаємної поваги втрачені і сімя існує лише формально, то подальше збереження шлюбу є неможливим і протирічить як його та і її інтересам. Спору про розподіл спільно нажитого майна між ними не має. В звязку з чим останній звернувся до суду та просить розірвати вказаний шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач жодного разу у судове засідання на зявилася, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Слобідський край» №72 від 09.09.2017 року. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 10.12.1988 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №622 (а.с.4). Судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сімї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було зясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сімєю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved