Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в домоволодінні [ADDRESS], усунути перешкоди в правах власності та користування ТОВ «ВІД-МАКОІЛ» домоволодінням [ADDRESS] шляхом виселення відповідача зі спірного домоволодіння без надання іншого житла,стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.10.2013р. боржником - [PERSON] в рахунок погашення боргу стягувачу - ТОВ «ВІД-МАКОІЛ» передано у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Державний нотаріусом Кіровської державної нотаріальної контори Луганської області Конюшенко М.В. видано свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) № 681 від 18.10.2013р. та здійснено державну реєстрацію права власності на житловий будинок за ТОВ «ВІД-МАКОІЛ». Позивачем встановлено, що у вищезазначеному будинку мешкає колишній чоловік попередньої власниці - [PERSON], який перешкоджає у користуванні житловим будинком та обмежує до нього доступ. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що має право на житло у зазначеному будинку,тому не має жодних підстав для його виселення. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Надав пояснення аналогічні зазначеним в запереченні на позовну заяву від 20.05.2014 року. Суд,вислухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо торги не відбулися (а.с.5), копією витягу з Державного реєстру права власності (а.с.6). Також судом встановлено, що в зазначеному житловому будинку проживає та зареєстрований [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386,391 ЦК України. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахування положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно з ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону Відповідно до положень законодавства право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно, а виникнення права користування житлом невід'ємно пов'язане із виникненням права власності на цей будинок (квартиру), тобто права членів сім'ї власника будинку (квартири) на об'єкт власності є похідними та залежними від права власника будинку. (ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач користувався жилим приміщенням як член сім'ї попереднього власника житлового будинку. Однак, оскільки право власності на зазначений житловий будинок за [PERSON] припинено шляхом відчуження власником свого майна, то [PERSON] (її колишній чоловік) також втратив право на користування житлом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач позбавлений можливості реалізовувати своє право власності, а отже його право підлягає захисту. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат вирішити у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 16, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved