Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північо-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Суми) про зняття арешту з майна, в якому просила припинити обтяження квартири [ADDRESS] : арешт № 1766600 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що зареєстрований Першою Полтавською державною нотаріальною конторою від 16.03.2005р., на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції м. Полтави, 44438, від 03.12.2003. В обґрунтування вказувала, що під час оформлення спадщини з`ясувалось, що на спадкове майно - а саме квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Вказувала, що наявність арешту на спадкове майно за відсутності правових підстав для цього порушує її права, внаслідок чого вона позбавлена можливості оформити спадщину та в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву, де просив розгляд справи проводити у їх відсутність, при вирішення спору покладались на розсуд суду. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] є спадкоємцем свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з квартири [ADDRESS] . Позивач звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кас`яненко Л.В. для отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, натомість їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з наявним арештом на предмет спадкування, а саме квартири [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.01.2021 р. №241189656, вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Згідно листа Шевченківського ВДВС м. Полтава від 01.02.2021 року № 9341, повідомлено, що відносно [PERSON] , [INFO] Шевченківский відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) повідомляє, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 01.02.2021, провадження відносно [PERSON] - не перебувають . Згідно зі ст.ст.316,317 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Такі правові регулювання містяться і в ст.1 Першого протоколу ЄвропейськоїКонвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). На сьогоднішній день вищевказаний арешт не знято, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення, оскільки відсутні підстави для існування арешту майна. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю.

Outcome: approved