Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 25 жовтня 2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача, та автомобіля [NUMBER], який належить позивачу. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, про що свідчить постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2014 року. Відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3664320 відповідальність власника автомобіля «Шевроле» [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Згідно з рахунком-фактурою № СЧЧ1С-000155 від 30.10.2015 р. та ремонтною калькуляцією від 11.11.2015 р. вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля складає 23037,37 грн. Оскільки належний позивачу автомобіль був застрахований за Договором майнового страхування № 736а/12дп від 01.08.2014 р. приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» з коефіцієнтом пропорційної відповідальності 0,61 (франшиза складала 585 гривень), вказана страхова компанія виплатила позивачу згідно з умовами Договору страхування страхове відшкодування у розмірі 13467,80 грн. Вказана сума була перерахована ПрАТ «СК «АХА Страхування» на рахунок СТО, що належить фізичній особі-підприємцю [PERSON] Позивач перерахував на рахунок СТО, що належить фізичній особі-підприємцю [PERSON], залишок вартості ремонту у сумі 9570,00 грн. Також позивач направив на адресу третьої особи письмове повідомлення про настання страхового випадку за встановленою формою та копії інших, необхідних для розгляду страхової справи документів. 22.09.2015 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» перерахувала позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 2522,81 грн. Отже, з урахуванням раніше виплаченої ПрАТ «СК «АХА Страхування» суми страхового відшкодування, позивачу частково відшкодована сума збитків, а саме в загальному розмірі 15990,61 грн. Різниця між дійсною вартістю відновлювального ремонту і сплаченим страховим відшкодуванням складає 7046,76 грн. На теперішній час автомобіль повністю відремонтований. Позивач вважає, що зобовязання відповідача зі сплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою за період прострочення, починаючи з 26 жовтня 2014 року по 01 лютого 2016 року повинно бути виконане з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних. А отже, позивач просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 10866,49 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., а також судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували в повному обсязі, оскільки вважають, що матеріальна шкода повинна була відшкодувати в повному обсязі третя особа по справі. В частині вимог про стягнення моральної шкоди вважали їх недоведеними. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про дату та час слухання повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 25.10.2014 року близько 19-00 години відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], у м. Дніпропетровську скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником якого є позивач по справі. Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2014 року відповідач. визнаний винним в даному ДТП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з рахунком-фактурою № СЧЧ1С-000155 від 30.10.2015 р. та ремонтною калькуляцією від 11.11.2015 р. вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля складає 23037,37 грн. Належний позивачу автомобіль був застрахований за договором майнового страхування № 736а/12дп від 01.08.2014 р. приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» з коефіцієнтом пропорційної відповідальності 0,61 (франшиза складала 585 гривень), яка виплатила позивачу згідно з умовами договору страхування страхове відшкодування у розмірі 13467,80 грн. Вказана сума була перерахована ПрАТ «СК «АХА Страхування» на рахунок СТО, що належить фізичній особі-підприємцю [PERSON] Згідно з квитанцією № ПНІ 931 від 22 грудня 2014 р. позивач перерахував на рахунок СТО, що належить фізичній особі-підприємцю [PERSON], залишок вартості ремонту у сумі 9570,00 грн. Відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3664320 відповідальність власника автомобіля «Шевроле» [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» було здійснено перерахунок матеріального збитку завданого транспортному засобу Suzuki, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 жовтня 2014 року, з урахуванням фізичного зносу та з вирахуванням вже отриманої суми страхового відшкодування від Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» за договором № 736а/12дп добровільного страхування наземного транспорту від 01.08.2012. Розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Suzuki, державний номерний знак [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу склав 16520,67 грн., з вирахуванням франшизи 500,00 грн. та отриманої суми страхового відшкодування, а саме 13467,80 грн., що в сумі становить 2 552,81 грн. 22.09.2015 року приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» було перераховано суму страхового відшкодування за вказаними реквізитами, що підтверджується листом третьої особи від 07.12.2015 року. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Suzuki» та розміром страхового відшкодування, що становить 7046,76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд, враховуючи ступінь важкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, викликаних пошкодженням майна, що належить позивачу, вважає, що з відповідача, як винного у ДТП, належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості. Що стосується вимог позивача щодо стягненням з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою за період прострочення, починаючи з 26 жовтня 2014 року по 01 лютого 2016 року з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних, то суд вважає, що дані позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 625 ЦК відповідальність за порушення грошового зобовязання у вигляді 3% річних та інфляційних збитків несе боржник у разі, якщо інше не встановлено договором, або законом. У даному випадку грошове зобовязання відповідача виникає з моменту винесення рішення суду про стягнення збитків, а не з моменту спричинення шкоди. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача та його представника, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року по справі № 6-2808цс15 та є обовязковою для всіх судів України відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1102 грн.40 коп.

Outcome: partial