Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 31.05.2018 року мотивуючи\~ тим, що 19.01.2007 року між Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] був укладений договір кредиту №11/03-03 з додатковими угодами до нього №1 від 25.05.2008 року, №2 від 29.09.2008 року, №3 від 06.11.2008 року, №4 від 11.08.2009 року, відповідно до якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію лімітом 49 000 гривень зі сплатою 18% річних (розмір ставки підвищено починаючи з 01.06.2008 року до 20% річних, а 01.11.2008 року до 23% річних відповідно до умов договору), а відповідач зобовязалась\~ сплачувати банку проценти та повернути кредит відповідно до умов договору. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору Кредит надавався відповідачу на споживчі цілі. Також, 19.01.2007 року між банком та відповідачем, для забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору, було укладено Іпотечний договір, що посвідчений нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером №255. 29.09.2008 року між банком та відповідачем було укладено додатковий Договір №1 про внесення змін до іпотечного договору від 19.01.2007 року, посвідчений нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером №6491. У відповідності до умов Іпотечного договору, відповідач передала банку в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 76,4 кв.м, що знаходиться за адресою Київська область, Сквирський район село Пищики, вулиця Будівельників, будинок 17. 29.11.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області по справі №2-14127/10 було винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь АБ «Банк регіонального розвитку» заборгованість за кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2007 року в розмірі 68 149,77 гривень та судовий збір розміром 681,49 грн. 18.03.2011 року Апеляційним судом Київської області по справі 22ц-2656/2011 винесено ухвалу, якою рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2010 року по справі 2-14127/10 залишено без змін. 20.11.2013 року між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Національним банком України було укладено договір про передання в управління непроданих активів. У відповідності до даного [PERSON], банк передав в управління Товариству наявні на балансі активи, а Товариство прийняло в управління дані активи. 28.11.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області по справі №2-14127/10 винесено ухвалу, якою змінено стягувача за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-14127/10 від 29.11.2010 року з Банку на Товариство. 30.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ» було укладено Договір №050, про відступлення права вимоги (цесії) за Кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2007 року. Цього ж дня між Товариством та компанією було підписано [PERSON] приймання - передачі до [PERSON] цісії №050, відповідно до якого Товариство передало, а компанія отримала всі документи, які складають кредитну справу відповідача за Кредитним договором. 07.07.2016 року між Товариством та компанією було укладено Договір про відступлення права за Іпотечним договором, посвідченим 19.01.2007 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №256. [PERSON] порушила виконання грошового зобовязання. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2010 року по справі №2-14127/2010 залишається невиконаним. Оскільки залишок простроченої суми становить 68 831,26 грн., то три проценти річних за останні три роки прострочення складає 6 206,10 грн. Отже, індекс інфляції у період з 03.05.2015 року по 03.05.2018 року складає 26 293 грн., а заборгованість у вигляді трьох процентів річних становить 6 206,10 грн. Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за останні 3 роки становить 101 330,26 грн. ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» намагалася врегулювати спір в досудовому порядку та 28.09.2017 року, звернулася до [PERSON] із вимогою про виконання договірних зобовязань за кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2207 року в місячний строк з моменту отримання даної вимоги та про звернення стягнення на предмет іпотеки, який виступає забезпеченням виконання зобовязання, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 76,4 кв.м., яка знаходиться за адресою Київська область, Сквирський район, с. Пищики, вулиця Будівельників, 17 у разі невиконання цієї вимоги. Відповідач проігнорувала дану вимогу\~ і зобовязання залишились не виконанні. ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ», як Іпотекодержатель за Іпотечним договором, має право в рахунок погашення заборгованості відповідача за Кредитним\~ договором в сумі 101 330,26 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 76,4 кв.м, який розташований по вулиці Будівельників, 17 у с. Пищики Сквирського району, Київської області, тому просили суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2007 року в сумі 101 330,26 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 76,4 кв.м., яка знаходиться за адресою Київська область, Сквирський район, с. Пищики, вулиця Будівельників, 17 та належить [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів з реалізацією предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою у процесі здійснення виконавчого провадження та стягнути судові витрати. 15 червня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Суд, в порядку ст. 280\~ ЦПК України, враховуючи думку позивача, ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши наявні в справі матеріали, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 19.01.2007 року між Акціонерним Товариством «Банк регіонального розвитку» та [PERSON], було укладено договір кредиту №11/03-03, за умовами якого банк надав позичальнику кошти в сумі 35 000 грн., зі сплатою 18% річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості, наведеним у Додатку №1 до цього [PERSON], з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 18.01.2012 року. 19.01.2007 року між Акціонерним Товариством «Банк регіонального розвитку» і [PERSON], було укладено іпотечний договір (а.с.11-12) з якого вбачається, що згідно з цим договором Іпотекодавець зобовязується відповідати за виконання власних зобовязань за [PERSON] кредиту №11/03-03 укладеним між Іпотекодержателем та іпотекодавцем 19.01.2007 року та додатковими угодами до нього, що укладатимуться між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за яким Іпотекодержатель надав іпотекодавцю кредит у сумі 35 000 грн. зі сплатою 18% річних на строк до 18.01.2012 року. В іпотеку передається житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 76,4 кв.м., який знаходиться за адресою Київська область, Сквирський район, село Пищики, вулиця Будівельників, 17. Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] Предмет Іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується [PERSON] дарування від 04.10.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за реєстровим номером 2171 та зареєстрованим в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 3 за №707, реєстраційний номер обєкта15235830, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 16.11.2006року №12539956. Згідно п.1.3.1 даного [PERSON], загальна вартість предмета іпотеки згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.12.2006 року за №13058968, становить 74 343,00 гривень. За взаємною згодою сторін цього [PERSON] заставна вартість предмета Іпотеки складає 74 343,00 гривень. Згідно п.2.4.5 даного [PERSON], звернути стягнення на предмет Іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Іпотекодавцем будь-яких зобовязань, забезпечених Іпотекою, за цим [PERSON], вони не будуть виконані. П.2.4.6 даного [PERSON] передбачено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмета Іпотеки, відповідно до чинного законодавства України погасити наявну заборгованість Іпотекодавця за Кредитним договором та інші витрати, які підлягають відшкодуванню відповідно до чинного законодавства (ст.7 Закону України «Про іпотеку» та цього [PERSON]»). Згідно п.2.4.7 даного [PERSON], у разі виникнення права звернення стягнення на Предмет Іпотеки самостійно обрати шлях реалізації своїх прав з урахуванням положень р.5 цього [PERSON] та чинного законодавства України. Згідно п.2.4.8 даного [PERSON], у разі невиконання Іпотекодавцем зобовязань, передбачених Кредитним договором, цим [PERSON], та/або у випадку, якщо будь-яке з свідчень або гарантій, наданих в п.1.4 цього [PERSON], виявиться недійсним або недостовірним, вимагати від Іпотекодавця дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на Предмет Іпотеки. П.3.2 [PERSON] передбачено, що право Іпотеки припиняється виконанням Іпотекодавцем забезпечених Іпотекою зобовязань, а також в інших випадках, передбачених ст.17 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.4.4 даного [PERSON], переходом до Іпотекодержателя права власності на Предмет Іпотеки в рахунок виконання Основного зобовязання у порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» відповідно до якої передача у власність відбувається за ціною, що дорівнює розміру заборгованості Іпотекодавця, яка підлягає задоволенню за рахунок Предмета Іпотеки станом на дату передачі Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя. Вказана сума заборгованості є базою для нарахування передбачених законодавством податків і зборів (обовязкових платежів). Цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухомість, що є Предметом Іпотеки. П.4.4.2 [PERSON] передбачено, що використання Іпотекодержателем права, наданого цим пунктом даного [PERSON], від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві, на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», продаж відбувається за ціною, що дорівнює (або перевищує в разі наявності покупців) розміру заборгованості, яка підлягає задоволенню за рахунок Предмета Іпотеки станом на дату продажу. Договір купівлі-продажу, укладений відповідно до умов цього пункту договору, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що є Предметом Іпотеки. 29.09.2008 року між Акціонерним Товариством «Банк регіонального розвитку» і [PERSON], було укладено Договір №1 про внесення змін до іпотечного договору від 19.01.2007 року (а.с.13) з якого вбачається, Іпотекодавець, зобовязується відповідати за виконання зобовязань за [PERSON] кредиту №11/03-03 від 19.01.2007 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, та додатковими угодами до нього, що укладатимуться між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за яким Іпотекодержатель відкриває не відновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в сумі 49 000 грн., на умовах та в порядку, встановленому Кредитним договором, а Іпотекодавець зобовязується в строк не пізніше 18.01.2014 року повернути кредит в повному обсязі, та в обумовлені Кредитним договором строки сплачувати проценти із розрахунку 20%. Всі інші умови [PERSON] залишаються незмінними. Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.27-28) 19.01.2007 року за №4377100, Приватним нотаріусом [PERSON] накладено обтяження на нерухоме майно будинок, який розташований за адресою Київська область, Сквирський район, с. Пищики вулиця Будівельників, 17, номер РПВН:15235830. Власник [PERSON]. Підстава обтяження: договір іпотеки, 255, від 19.01.2007 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Отже, як приписами норм ЦК України, так і умовами кредитного договору, на які вказано вище, передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту у разі порушення позичальником умов кредитного договору. За ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з ч.2 ст.590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк /термін/, якщо інше не встановлено договором або законом. В ст.1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Як вбачається з рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2010 року (а.с.19-20) з [PERSON] було стягнуто на користь Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» заборгованість по кредитному договору №11/03-03 від 19.01.2007 року в сумі 68 149,77 грн. та судовий збір в сумі 681,49 грн. 18.03.2011 року ухвалою Апеляційного суду Київської області (а.с.25-26) рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2010 року, залишено без змін. 28.11.2014 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с.21-23) замінено стягувача Акціонерний банк «Банк регіонального розвитку» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» за виконавчим листом №2-14127/10, виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON], заборгованості по кредитному договору №11/03-03 від 19.01.2007 року в сумі 68 149,77 грн. та судові витрати в розмірі 681,49 грн. 30.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» укладено Договір №050 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2007 року (а.с.14-15) з якого вбачається, що 20.11.2013 року між Управителем, Акціонерним банком\~ «Банк регіонального розвитку» та Національним банком України було укладено Договір про передавання в управління непроданих активів. Банк передав в управління Управителю наявні на балансі активи, в тому числі й Кредитний договір №11/03-03 від 19.01.2007 року та додаткові угоди до нього, а також договори, що забезпечують його виконання, а Управитель прийняв в управління дані активи та отримав право володіти, користуватися і розпоряджатися ними. Як вбачається з акта приймання-передачі до [PERSON] №050 від 30.09.2015 року про відступлення права вимоги (цесії) за Кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2007 року (а.с.16) Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» передало Управителю Новому кредитору документи по Кредитному договорі №11/03-03 від 19.01.2007 року укладеному між Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] 07.07.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» укладено Договір про відступлення прав за Іпотечним договором, посвідченим 19.01.2007 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №256 (а.с.17-18) з п.1.3 вбачається, що на підставі ст.24 Закону «Про іпотеку» первісний кредитор, від імені якого діє Управитель відступає в повному обсязі Новому Кредитору, а Новий Кредитор набуває в повному обсязі всі права іпотеко держателя за Іпотечним договором та додатковими угодами до нього, у звязку з укладанням 30.09.2015 року між Управителем та Новим кредитором\~ [PERSON] №050 про відступлення права вимоги (цесії) за Кредитним договором\~ №11/03-03 від 19.01.2007 року, згідно з яким Управитель відступив Новому Кредитору в повному обсязі всі права кредитора за Кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2007 року та всіма додатковими угодами до нього. Відповідно до п.1.4 цього договору права Іпотекодержателя за Іпотечним договором, які відступаються на користь Нового кредитора відповідно до умов цього договору, зокрема включають: право на звернення стягнення (в тому числі дострокове) на Предмет іпотеки у випадках, передбачених Іпотечним договором; право на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки в порядку та обсязі, передбачених законодавством України, Іпотечним договором та Кредитним договором, а також будь-які інші права іпотеко держателя, передбачені законодавством України, Іпотечним договором та Кредитним договором. П.1.5 даного [PERSON] передбачено, що Новий Кредитор набуває всі права іпотеко держателя за Іпотечним договором з моменту нотаріального посвідчення цього [PERSON]. П.1.6 даного [PERSON] передбачено, що відступлення прав за Іпотечним договором здійснюється на користь Нового кредитора Іпотекодежателя\~ на безоплатній основі. 29.09.2016 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с.24) замінено сторону виконавчого провадження по цивільній справі №2-14127/2010 за позовом Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором із стягувача ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» на Товариство з обмеженою відповідальністю Кредиторська компанія «Гарант». Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За ч.1 ст.33 наведеного Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач просить суд у даній справі звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.\~ Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ч. 2 цієї статті положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. 27.09.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Колекторська компанія «Гарант» направило [PERSON] вимогу вих. №103/73 про виконання договірних зобовязань за кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2007 року та про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.33). 01.02.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Колекторська компанія «Гарант» повторно направило [PERSON] вимогу вих. №103/73 про виконання договірних зобовязань за кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2007 року та про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.33). Встановлено, що рішення суду про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит відповідачем по даний час не виконано, а з наданого позивачем розрахунку (а.с.31-32) вбачається, що заборгованість за договором станом на 03.05.2018 року становить 101 330 грн. 26 коп. Стаття 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Таким чином, Закон України «Про іпотеку» визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі специфічні правила для здійснення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. З огляду на вищенаведене, нормою частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачений перелік компонентів, які є обов'язковими для вказівки судом у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, в тому числі й реалізації на прилюдних торгах. При цьому, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, в розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» суд повинен установити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на прилюдних торгах, тобто чітко визначити ціну предмета в грошовому вираженні, зазначивши її в рішенні. В п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедурні продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 року № 6-2839цс16. Суд вважає, що оскільки позичальником порушено умови договору про іпотечний кредит щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту, не виконано рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, то банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, що передбачено нормами законодавства та умовами іпотечного договору. Таким чином, враховуючи наявність в справі підстав для задоволення вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вважає за можливе визначити початкову ціну предмета іпотеки згідно кредитного договору №11/03-03 від 19.01.2007 року в розмірі 74 343 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №255 від 19.01.2007 року, який було укладено між Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» та [PERSON], а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 76,4 кв.м, який розташований по вулиці Будівельників, 17 у с. Пищики Сквирського району, Київської області, що належить на праві власності [PERSON], згідно [PERSON] дарування від 04.10.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за реєстровим номером 2171,\~ для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» (код ЄДРПОУ 39971452) за кредитним договором №11/03-03 від 19.01.2007 року в сумі 101 330,26 грн., визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 74 343 грн. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. Враховуючи все вищенаведене та

Outcome: approved