Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що при звільненні відповідачем не повністю проведено розрахунок по заробітній платі. У судове засідання позивач та представник зявилися, підтримали позовні вимоги, надали суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представники відповідача в судове засідання з'явилися, заперечили проти предявленого позову, пояснили суду, що відсутня заборгованість по заробітній платі позивачу. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 лютого 1996 року по 12 листопада 2010 року [PERSON]перебував у трудових відносинах з ВАТ «Хмельницькрибгосп» з 11.01.2010 року обіймав посаду директора та отримував заробітну плату. Проте, у день звільнення 12.11.2010 року повного розрахунку по заробітній платі, не отримав. З даних листа ПАТ «Хмельницькрибгосп» заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 5904,32 грн. Вимогами ст.116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно ст.117 КЗпП України. Крім цього, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно роз'яснень, викладених у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. Відповідно до п. 8 р. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число \~календарних днів за цей період. Відповідно до довідки Головного управління ПФУ в Хмельницькій області від 08 липня 2016 року підтверджується розмір, виплаченої заробітної плати позивачу у вересні 2010 року 1316 грн., у жовтні 2010 року 1752,93 грн.,загальна сума доходу за жовтень та вересень 2010 року становить 3068 грн. 93 коп. Отже, середньоденна заробітна плата складає: 3068 грн. 93 коп. / 43 робочих дні = 71,38 грн. Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 25 жовтня 2010 року по 02 червня 2016 року складає 1384 робочих дні. Отже, заробіток за час вимушеного прогулу за зазначений період \~складає 98789 грн. 92 коп. (1384 роб.дні х 71,38 грн.). Враховуючи вище викладене, беручи до уваги, що дійсно мав місце факт затримки розрахунку з позивачем по заробітній платі тому позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню, з ПАТ «Хмельницькрибгосп» \~підлягає стягненню на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу складає 98789 грн. 92 коп. з нарахуванням і утриманням з суми середнього заробітку податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових плати при виплаті цих коштів. Крім цього, вимогами ст.34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. За наявності зазначених умов у тому самому порядку компенсації підлягає заробітна плата, якщо ці умови настали у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати. Зазначена правова позиція наведена у Постанові Верховного суду України по справі №6-43цс14 від 21 травня 2014 року На підставі вище викладеного, враховуючи, що відповідачем не виплачено суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 5904 грн. за період з 25 жовтня 2010 року по 02 червня 2016 року суд вважає, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача з урахуванням індексу інфляції розрахунок якої представлено позивачем та перевіреного судом складає 11838,54 грн. Суд вважає, що обставини щодо заборгованості по заробітній платі та невчасного розрахунку при звільненні знайшли підтвердження у судовому засіданні тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати, згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до пропорційного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved