Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що згідно договору №Ф080417А від 07.08.2008 р. відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 76194,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 8,88% на рік з кінцевим терміном повернення заборгованості до 06.04.2015 року. На порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 18.09.2017 року виникла заборгованість загальною сумою 50026,41 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за кредитом; 14682,58 грн. заборгованість за відсотками; 16221,10 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 6591,59 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 8996,74 - інфляційні витрати за кредитом, 3534,40 грн. - інфляційні втрати за відсотками. Просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 50026,41 грн. та судовий збір. Представник позивача Шевцов О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, при цьому на стадії розгляду справи, після дослідження письмових матеріалів заявив клопотання про внесення коректив у позовну заяву та викладення позовних вимог в новій редакції, де просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 18.09.2017 року загальною сумою 124961,73 грн., яка складається з наступного: 59189,11 грн. - заборгованість за кредитом; 31034,98 грн. заборгованість за відсотками; 17751,80 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 8579,30 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 5682,15 - інфляційні витрати за кредитом, 2794,39 грн. - інфляційні втрати за відсотками. Клопотання мотивував тим, що під час написання позовної заяви сталася помилка. Представник відповідача - адвокат Охлопков І.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки графіком погашення заборгованості встановлений порядок сплати кожної частини кредиту, банк своєчасно не звертався за стягненням заборгованості, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість в межах строку позовної давності загальною сумою 3321,81 грн., яка складається з наступного: 1708,65 грн. заборгованість за відсотками; 375,12 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 1026,48 - інфляційні витрати за кредитом, 211,56 грн. - інфляційні втрати за відсотками. Щодо клопотання представника позивача про внесення коректив у позовну заяву та збільшення позовних вимог, зазначив, що клопотання заявлено на стадії розгляду справи, ним міняється предмет позову, що не передбачено ЦПК на даній стадії, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Таким чином, оскільки представником позивача заявлено клопотання про внесення коректив у позовну заяву 22.11.2018 р. під час судового розгляду справи після дослідження письмових матеріалів, вказаним клопотанням змінюються підстави позову (додається заборгованість за кредитом) та предмет позову (розмір заборгованості за відсотками, пенею, інфляційними втратами), суд відмовляє в задоволенні клопотання та проводить розгляд справи в межах заявленого первісного позову. Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 598 ЦК України зазначає, що зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно кредитного договору №Ф080417А від 07.04.2008 року, сторони домовились про надання [PERSON] кредиту в розмірі 76194,00 грн. зі сплатою 8,88% річних з кінцевим терміном повернення до 06.04.2015 р. Відповідно до умов договору, повернення кредиту та відсотків щомісячно до 10 числа кожного місяця в розмірі 907,00 грн., в останній місяць 913,00 грн. (а.с.8-13). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 18.09.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 50026,41 грн., з яких: 0,00 грн. - заборгованість за кредитом; 14682,58 грн. - заборгованість за відсотками; 16221,10 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 6591,59 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 8996,74 - інфляційні витрати за кредитом; 3534,40 грн. - інфляційні втрати за відсотками; У відповідності до п. 4.1 Договору, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів , визначених п. 2.4 Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 Договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Позивач свої зобов1язання по кредиту виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 76194,00 грн. (а.с.15). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору в цій справі та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором кредиту, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Відповідно до позовної заяви, позивач звернувся до суду 25.09.2017 року. Таким чином підлягає застосуванню строк позовної давності встановлений законом. Таким чином, суд приймає розрахунок представника відповідача, відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 3321,81 грн., яка складається з наступного: 1708,65 грн. - заборгованість за відсотками; 375,12 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 1026,48 - інфляційні витрати за кредитом, 211,56 грн. - інфляційні втрати за відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial