Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до архівних довідок виданих державним архівом Сумської області від 11.02.2019 та архівним відділом Роменської державної адміністрації Сумської області № 04-02(с)11 від 11.02.2019 [PERSON] з 1970 року по 1993 рік був членом КСП ім. Кірова. Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Роменської районної державної адміністрації Сумської області у 07.02.1997 загальними зборами уповноважених членів КСП ім. Кірова, прийнято рішення про реорганізацію КСП в акціонерно-пайове товариство закритого типу (далі АПТЗТ) ім. Кірова. 28.05.1995 рішенням Волошнівської сільської ради Роменського району Сумської області, прийнято рішення про передачу землі у колективну власність, на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано 30.06.1995. На той час [PERSON] там працював. Було проведено паювання сільськогосподарських угідь на території сільської ради, що перебували у колективній власності КСП ім. Кірова. На момент проведення паювання він був членом цього колективного сільськогосподарського товариства, а тому має право на земельну частку (пай). Але під час проведення паювання його не було включено до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), що суперечить положенням Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року. Тому [PERSON] звернувся до суду та просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,90 умовних кадастрових гектарів, які були на час розпаювання КСП ім. Кірова із земель запасу, розташованих на території Волошнівської сільської ради Роменського району Сумської області. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в наданій суду заяві підтримали позовні вимоги, просили розглядати справу у їх відсутності. Відповідач у судове засідання своїх представників не направив, надали суду письмове клопотання, в якому повідомив, що визнають позовні вимоги в повному обсязі і теж просять розглянути справу у їх відсутності. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, дійшов до наступного висновку. З паспорта виданого Роменським МРВ УМВС України в Сумській області 12.03.1999 [NUMBER] вбачається, що позивачем є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.4). З трудової книжки колгоспника вбачається, що з 1970 по 1993 роки позивач працював у КСП ім. Кірова (а.с.7-9). Відповідно до архівних довідок державного архіву Сумської області Сумської обласної державної адміністрації та архівного відділу Роменської районної державної адміністрації Сумської області, вбачається, що з 1970 по 1993 роки позивач є членом КСП ім. Кірова (а.с. 10-11). Згідно довідки № 211 виданої виконкомом Волошнівської сільської ради Роменського району Сумської області, розмір земельної частки (паю) при розпаюванні колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова станом на 03.03.1997 становить 4,90 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 15). Відповідно довідки № 90 від 28.02.2020 виданої виконкомом Волошнівської сільської ради Роменського району Сумської області, розмір земельної частки (паю), повернутої до державної власності згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.08.2007 становить 4,763 га (а.с.14). З архівного витягу № 04-02(м)8 від 29.01.2019 протоколу зборів сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу ім. Кірова від 14.02.1998 постановили виділити [PERSON] земельний пай з резервного фонду АПТЗТ ім. Кірова (а.с.12). З архівної довідки про реорганізацію колгоспу ім. Кірова вбачається, що в 19.07.1993 колгосп ім. Кірова було реорганізоване в КСП ім. Кірова. 07.02.1997 прийнято рішення про реорганізацію КСП в акціонерно-пайове товариство закритого типу (далі АПТЗТ) ім. Кірова. 18.02.2000 знову прийнято рішення загальними зборами членів АПТЗТ ім. Кірова про реорганізацію АПТЗТ і КСП ім. Кірова (а.с. 13). Згідно листа відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №7/140-19 від 13.02.2019, право на земельну частку (пай) регламентується Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року. Цей Указ визначає коло осіб, які мають право на земельну частку (пай). До них належать: члени сільськогосподарського підприємства, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю. Рішенням Волошнівської сільської ради від 28.05.1995 року прийнято рішення про передачу землі в колективну власність на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Кірова. Державний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 30.06.1995 року. До державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] не занесений до зазначеного списку. Таким чином, не набув права на земельну частку (пай) (а.с. 16). Згідно Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №М-610/0/5-19/469/6-19 від 11.07.2019 вбачається, що відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю. Тобто, право на земельний пай мають тільки громадяни, які є членами сільськогосподарського підприємства і внесені в зазначений список (а.с. 17). Згідно вимог ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості): приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності а земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 2 цього ж Закону документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) може бути, зокрема, рішення суду про визнання права власності на земельну частку (пай). Згідно абз. 2-4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Встановлено судом, що з 1972 року позивача було прийнято в члени колгоспу ім. Кірова. У 1995 році прийнято рішення про передачу землі у колективну власність та додано список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай) . На момент передачі землі в колективну власність позивач був членом колективного сільськогосподарського товариства, а тому має право на земельну частку (пай). Але під час проведення паювання його не було включено до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), що суперечить положенням Указу президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи і не були оспорені в судовому засіданні. За таких обставин, а також визнання позивачем позову, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved