overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20.08.2005 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом РАЦС по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №133. Шлюб перший. Від шлюбу з відповідачкою мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на життя та виховання сина. Їхня сім'я фактично розпалася, у зв'язку з несхожістю їхніх характерів. За час сумісного проживання, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вони проживають разом, але на протязі останнього часу відносини між ними, як чоловіка та жінки, погіршуються, кожний з них влаштовує свої особисте життя на свій розсуд. Подальше формальне зберігання сім'ї, вважає неможливим, тому просить строк для примирення не надавати. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, у яких просять справу розглянути без їх участі, при цьому позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а відповідачка не заперечує проти позовних вимог, згодна на розірвання шлюбу. в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 20.08.2005 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], актовий запис №287 від 27.12.2005 року, серія [NUMBER] (а.с.8); Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Дослідивши матеріали справи та позовну заяву, в судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу дітей мають неповнолітнього сина, мешкають спільно, але не спілкуються, сумісне господарство не ведуть, спільне життя поміж ними не склалось через протилежні погляди на шлюб та сім'ю, між сторонами виникли неприязне ні відношення. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як сторін так і неповнолітній дитині, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20.12.2017 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають, але відповідачка безпідставно відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. З січня 2019 року вони проживають окремо. Їх сім`я розпалась тому, що у них різні погляди на сімейне життя, обов`язки подружжя. На підставі цього в них виникали непорозуміння, суперечки, вони втратили почуття довіри і любові один до одного. Позивач вважає, що їх сім`я розпалась остаточно. У зв`язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачкою шлюб. Судові витрати покласти на нього. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомими суду причинам, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується довідкою про доставку SMS. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме : копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , згідно якого 20.12.2017 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: « [PERSON] »; копією паспорта [PERSON] , Серія [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23.04.1988 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Великоглумчанською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис №3. Від шлюбу мають двох дорослих дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачка [PERSON] спочатку спільного проживання до нього, як до чоловіка, відносилась з повагою. В останній час спільного проживання їхні погляди на життя стали протилежними, а тому спільне проживання виявилося неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Причиною припинення сімейних стосунків стала відмова від продовження подальших шлюбних відносин. Вони стали окремо проживати з серпня 2012 року. Діти на сьогоднішній день проживають разом з відповідачкою. На даний час він проживає окремо від дружини, поновлювати шлюбні стосунки з нею не збирається, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним. У зв'язку з цим просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 23.04.1988 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони не мешкають спільно з серпня 2012 року. В останній час спільного проживання їхні погляди на життя стали протилежними, а тому спільне проживання виявилося неможливим і вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24.09.2011 року він уклав шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №164. Від шлюбу вони мають двох неповнолітнього дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], які мешкають разом з відповідачкою. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ним та [PERSON] взаєморозуміння і довіри. На теперішній час вони майже не спілкуються та не мешкають однією сім'єю на протязі 4 місяців. У нього інша сім'я, та його майбутня дружина вагітна. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу неможливо, так як це суперечить його інтересам. Шлюб розриває перший. У зв'язку з цим просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 24.09.2011 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] народження, серія [NUMBER], копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24 вересня 1994 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Лихівської селищної ради П»ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 22. Від шлюбу мають дитину дочку [PERSON] [INFO]. Сімейне життя не склалося, через повне непорозуміння та проблеми морально психологічного та побутового характеру. Починаючи з липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини. На даний час позивач проживає з іншою жінкою і має намір створити сім»ю, а шлюб з відповідачем є в цьому перешкодою. Позивач вважає, що сім»я з відповідачем розпалася остаточно і подальше знаходження у шлюбі суперечить його інтересам. Спір про поділ майна відсутній. У звязку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. До початку судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище : «Ляшко». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 339957, згідно якого 24 вересня 1994 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «Ляшко»; копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], серія І-КИ № 081065, згідно якого батьками зазначені сторони у справі; копією паспорта [PERSON], серія АК № 756545, копією паспорта [PERSON], серія АК № 463599. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 198, він зареєструвала шлюб з [PERSON] Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв'язання сімейних та побутових проблем. Внаслідок цього сторони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. В судове засідання позивач не з'явився Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, окрім того в заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 198 (а.с.3) З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25.08.2010 року він уклав шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №122. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки і ведення спільного господарства вони припинили. За час спільного проживання він зрозумів, що у них різні погляди на життєві ситуації та відсутнє взаєморозуміння. Вони віддалилися один від одного, між ними залишилося ні почуттів взаємної любові та поваги, ні взаємодопомоги та підтримки, що є основою шлюбу. Вважає, що сім'я їхня розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить його інтересам. Після розірвання шлюбу їх малолітній син буде проживати разом з матір'ю. спору про поділ майна, яке є їх спільною власністю, на теперішній час немає. Шлюб розриває перший. У зв'язку з цим просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 25.08.2010 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25.11.2014 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила свою поведінку, стала сварливою, грубою. У вересні 2015 року сторони почали мешкати на квартирі, яку винаймали, але їх стосунки лише погіршувалися. Вона влаштовувала сварки, під час яких виганяла його з дому. Через два місяці після проживання на квартирі, відповідачка пішла з сім'ї. Відповідачка не має наміру створити міцну та щасливу родину, а тому позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. У зв'язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачкою шлюб, а також стягнути на його користь судові витрати по сплаті судового збору. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «[PERSON]». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 25.11.2014 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «[PERSON]»; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved