Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.02.2011 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого він передав грошові кошти у розмірі 20 000 гривень, а відповідач, котрий зайняв їх для придбання автомобілю, зобов'язався повернути їх до 11.02.2013 року. У визначений строк боржник не повернув позичену суму грошових коштів, у зв'язку з чим передав гараж [ADDRESS], площею 25,3 кв.м. В результаті, до позивача перейшло право повного володіння та користування зазначеним гаражем, однак, не зважаючи на взаємне бажання [PERSON] передати позивачу право розпорядження, нотаріальним шляхом оформити право власності сторони не можуть, оскільки законодавством не передбачений порядок переходу права власності на підставі договору позики, а укладання інших цивільно-правових угод матимуть фіктивний характер, таким чином, з метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання повідомлялася належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, проти задоволення позовних вимоги не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно з яким відповідач позичив у позивача грошові кошти в розмірі 20 000 гривень для придбання автомобілю, та зобов'язався повернути їх до 11 лютого 2013 року. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. Вчасно повернути позичені кошти відповідач не зміг, тому вирішив передати у власність позивача гараж [ADDRESS], що складається у цілому з гаражу літ. «А» загальною площею 25,3 кв.м. Таким чином, вже майже рік позивач володіє та користується гаражем [ADDRESS]. За цей час відповідач не разу не намагався повернути у своє володіння гараж та ніяким чином не перешкоджав позивачу в користуванні майном. Відповідно до ст. 1052 ЦК України, враховуючи неможливість виконання свого зобов'язання за договором позики, відповідач передав позивачу гараж [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості. У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити його майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved