Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (на даний час ПАТ «Родовід Банк») та відповідачкою 22.07.08 р. було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну лінію на загальну суму 17105 дол. США терміном до 22.07.15 р. включно, зі встановленням процентної ставки в розмірі 7,7% річних. Крім того, позивач зазначив, що позичальник за вказаним договором зобов'язався повністю погасити заборгованість за кредитом, а в разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом та процентами сплатити банку пеню за кожний день прострочи у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. Позивач зазначив, що банком виконані взяті на себе зобов'язання, а відповідачка всупереч умовам вказаного кредитного договору, належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашає заборгованість за кредитом у сумі 204 дол. США та нарахованими процентами зі свого поточного рахунку на рахунок банку. Позивач зазначив, що таким чином сума заборгованості відповідачки перед банком за кредитним договором станом на 30.09.13 р. складає: сума заборгованості за кредитом - 15268,31 дол. США; сума заборгованості за відсотками - 4160,73 дол. США; сума заборгованості за платою по кредиту - 22022,09 грн.; загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 1749937,19 грн.; загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 8983,86 грн.; сума інфляційних витрат від суми простроченої плати по кредиту - 814,28 грн. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 19429,04 дол. США (по тілу кредиту), 22022,09 грн. (плата по кредиту) та 1759735,33 грн. (пеня, 3% річних та інфляційні витрати), яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 15268,31 дол. США; сума заборгованості за відсотками - 4160,73 дол. США; сума заборгованості за платою по кредиту (згідно п. 1.5.1 кредитного договору) - 22022,09 грн.; загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 1749937,19 грн.; загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 8983,86 грн.; сума інфляційних витрат від суми простроченої плати по кредиту - 814,28 грн. Також позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати в розмірі 3654 грн. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачка своє право на участь в судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. 22.07.08 р. між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та відповідачкою було укладено кредитний договір за № 77.1/АК-01343.08.2, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 17105 дол. США терміном по 22.07.15 р. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 7,7% річних. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору, щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,3% від суми виданого кредиту. Відповідно до п. 1.8 кредитного договору, у разі невиконання позичальником умов п.п. 3.2, 3.3 цього договору, банк залишає за собою право нарахування штрафу та розірвання кредитного договору в односторонньому порядку. Згідно з умовами п. 3.1 кредитного договору позичальник зобов'язався, починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 204 дол. США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку № 37396000074779.840. Також п. 3.1.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язався щомісяця до 10-го числа (включно), сплачувати банку плату за обслуговування кредиту згідно п. 1.5.1 цього договору шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку № 37396000074779.840. Згідно п. 3.6 кредитного договору, позичальник зобов'язався за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка 09.07.08 р. звернулась до ВАТ «РОДОВІД БАНК» з заявою, в якій просила відкрити їй відновлювальну кредитну лінію у розмірі не менше 17104,35 дол. США, строком на 84 місяці під 7,7% річних для придбання автомобіля та оплати страхових платежів (а.с. 12). ВАТ «Родовід Банк» було виконано зобов'язання належним чином, про що свідчить заява на видачу готівки № 1367_32 від 22.07.08 р., відповідно до змісту якої вбачається, що банком було перераховано на рахунок відповідачки грошові кошти в розмірі 17105 дол. США (а.с. 19). Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З розрахунків, наданих позивачем вбачається, що станом на 30.09.13 р. сума заборгованості відповідачки перед банком за кредитом становить 15268,31 дол. США, сума заборгованості за відсотками - 4160,73 дол. США (а.с.а.с. 20-25). Крім того, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за платою по кредиту згідно п. 1.5.1 кредитного договору в розмірі 22022,09 грн. Заборгованість за платою по кредиту згідно п. 1.5.1 кредитного договору з 22.07.08 р. (день укладення кредитного договору) по 30.09.13 р., до якого позивач просить стягнути заборгованість, становить 17105 (сума виданого кредиту) х 62 (кількість місяців обслуговування кредиту) х 0,3% + 51,31 (сума 0,3% від суми виданого кредиту за місяць обслуговування кредиту) : 30 (кількість днів в місяці) х 8 (кількість днів обслуговування кредиту) = 3212,9 дол. США. Відповідно до офіційних даних, курс НБУ станом на 30.09.13 р. становив 7,993. Так, заборгованість за платою по кредиту згідно п. 1.5.1 кредитного договору за офіційним курсом НБУ становить 25680,71 грн., що перевищує суму, яку просив стягнути позивач. Тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованість за платою по кредиту згідно п. 1.5.1 кредитного договору в розмірі 22022,09 грн. Також позивач просив стягнути з відповідачки пеню, що згідно з наданих позивачем розрахунків (а.с.а.с. 20-25), нараховувалась, починаючи з 11.12.08 р., та станом на 30.09.13 р. становить 1749937,19 грн. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 2 статті 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з частиною 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в п. 27 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною 2 статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Однак, відповідачка з заявами про застосування строків позовної давності або зменшення розміру неустойки до суду не зверталась, такі заяви в матеріалах справи відсутня. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в п. 18 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Також, позивач просив стягнути з відповідачки 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості, розмір яких згідно з наданих позивачем розрахунків (а.с.а.с. 20-25), станом на 30.09.13 р. становить 8983,86 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачки інфляційні витрати від суми простроченої плати по кредиту в розмірі 814,28 грн., розрахунок яких також наданий позивачем (а.с.а.с. 20-25). Однак, інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджених наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Оскільки договір між сторонами було укладено в доларах США, стягнення індексації в даному випадку законодавством не передбачено, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат. Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в п.12 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 статті 533 ЦК. Згідно даних курсу НБУ, курс долара на день постановлення рішення становить 11,2273 грн. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки суму заборгованості за кредитом в розмірі 15268,31 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.04.14 р. становить 171421,90 грн.; суму заборгованості за відсотками в розмірі 4160,73 дол. США, за офіційним курсом НБУ станом на 22.04.14 р. становить 46713,76 грн.; суму заборгованості за платою по кредиту в розмірі 22022,09 грн.; загальну суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості в розмірі 1749937,19 грн.; загальну суму 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості в розмірі 8983,86 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 3654 грн. На підставі ст.ст. 11, 256, 258, 267, 509, 525, 526, 533, 551, 610, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054ЦК України,

Outcome: approved