Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд встановити факт належності [PERSON], яка померла 29 травня 2016 року житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого по вул. Шевченка, 99 в с. Лука Таращанського району Київської області, та визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом та договором про поділ спадщини від 14.02.2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла 29 травня 2016 року, що складається з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого по вул. Шевченка, 99 в с. Лука Таращанського району Київської області. В судове засідання позивач не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, причини неявки суд не повідомив, проте в позовній заяві просить розглянути справу без його участі та участі його представника та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 29 травня 2016 року померла [PERSON], яка проживала до дня смерті по вул. Шевченка, 99 в с. Лука Таращанського району Київської області та, яка посвідчила заповіт у Лучанській сільській раді Таращанського району Київської області 10 січня 2007 року за реєстровим № 11. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається в тому числі з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по вул. Шевченка, 99 в с. Лука Таращанського району Київської області. Спадкоємцем за заповітом на вищевказаний жилий будинок є позивач [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON], які уклали договір про поділ спадщини від 14.02.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], відповідно до якого право власності на житловий будинок в порядку спадкування набуватиме [PERSON]. 14.02.2017 року позивач подав заяву до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по тій причині, що спадкодавець не мала свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що вищевказаний житловий будинок належав на праві власності спадкодавцю [PERSON], яка померла 29 травня 2016 року, підтверджується довідкою від 03.03.2017 року № 374, виданою виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області та копією договору купівлі-продажу від 28 грудня 1973 року, оригінал якого у позивача відсутній та у якому зазначена неповна адреса будинку та житлова площа, яка в ньому зазначена не співпадає із площею, що зазначена в технічному паспорті, виготовленому 20.06.2016 року. З цього випливає, що житловий будинок після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивача в порядку спадкування за заповітом та договору про поділ спадщини від 14.02.2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні, а також з оглянутої під час судового розгляду спадкової справи. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved