Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 11607,04грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідно до укладеного договору від 31.03.2015р. відповідач отримала кредит в розмірі 1400грн. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Банком виконано зобов`язання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі. В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернула банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконала належним чином свої зобов`язання за даним договором. Внаслідок порушення умов договору останньою, станом на 19.03.2019р., виникла вищезазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання також не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності та відзиву на позов суду не подала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Із анкети-заяви, тарифів, умов та правил вбачається, що відповідачу надано кредит із сплатою 3,0% на місяць. Відповідач зобов`язана погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також, комісії. Згідно розрахунку, станом на 19.03.2019р. заборгованість відповідача складає 11607,04грн., в тому числі: - прострочене тіло кредиту - 1617,43грн.; - пеня - 7210,70грн.; - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. - 1750грн. - штраф - 1028грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином відповідач зобов`язаний повернути борг банку, а останній вправі вимагати стягнення боргу включно зі штрафними санкціями з боржника. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, не погасив заборгованість в добровільному порядку. В той же час, виходячи зі змісту статей 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України). Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення. Крім того, положення ст.ст.13, 129 Конституції України гарантують однаковий захист державою всіх учасників цивільних правовідносин, забезпечують їх рівність перед законом та судом. Відповідно, учасників цивільних правовідносин наділено рівними правами вільно та безперешкодно реалізовувати права та отримувати реальну можливість їх захисту у випадку порушення. В даному випадку банком нараховано пеню в загальному розмірі 8960,70грн., в той час як заборгованість за тілом кредиту становить 1617,43грн., Таким чином, розмір пені значно більший від розміру боргового зобов`язання, а також, внаслідок стягнення заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно більший розміру заборгованості за кредитним договором, будуть порушені права відповідача, а тому суд, дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України та зменшення розміру пені до 1400грн., що становить розмір отриманого відповідачем кредиту. Щодо вирішення позовної вимоги про стягнення штрафу (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу задоволенню не підлягає. З огляду на зазначене, позов підлягає до часткового задоволення, зокрема в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту та пенею. Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати.

Outcome: partial