Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області було укладено шлюб між ним та відповідачем. На даний час він відбуває покарання у виправній колонії, відповідач тривалий час на побачення до нього не зявляється (понад один рік), на даний час будь - якої матеріальної допомоги йому не надає, і взагалі жодного обовязку дружини не виконує. Всі його спроби примиритися з відповідачем позитивних результатів не дали, тому вважає, що подальше перебування з відповідачем у шлюбі є неможливим. У них є одна спільна дитина - повнолітня дочка [PERSON], спільного рухомого та нерухомого майна у них не має. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані відповідачем та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 125170, згідно якого 24.10.2008 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «Чиж»; копією паспорта [PERSON], серія АН № 588111. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2018 року позивача звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640, 00 грн. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, визнані відповідачем та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved