Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він являється власником будинку [ADDRESS] . В даному будинку, крім позивача, зареєстровано також місце проживання колишньої дружини сина власника будинку - відповідача [PERSON] , а існування її реєстрації порушує права позивача як власника будинку, оскільки він вимушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, яка фактично не проживає у вказаному будинку. Посилаючись на ст.391 ЦК України, просив усунути перешкоди у праві користуванні майном шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житлом. Ухвалою судді від 13.08.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, від відповідача не надійшло відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явився, про дату , час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, посвідчене 15.07.2014 року реєстраційною службою Білозерського районного управління юстиції Херсонської області та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24272985 від 15.07.2014 року, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , на праві приватної власності. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов для встановлення факту проживання осіб за адресою: [ADDRESS] , від 18.07.2019 року, відповідач значиться зареєстрованою за вищевказаною адресою, проте фактично за вказаною адресою не проживає з липня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386\~ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписами ч. 2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місція проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмежень. Таким чином, реєстрація відповідача в житловому будинку, що знаходиться у власності позивача, обмежує його право власності. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved