overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . В 2014 році відповідач разом з сином виїхала до Краснодарського краю Російської Федерації, повідомивши його, що не збирається повертатися до України та проживати з ним однією сім`єю як дружина з чоловіком, тому вважає, що їх шлюб носить виключно формальний характер та суперечить його інтересам. В 2016 році позивач створив нову сім`ю та проживає з жінкою, з якою бажає укласти шлюб. У зв`язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про день на час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , згідно якого 16.10.2004 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шюбу : « [PERSON] »; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON] , серія [NUMBER] . Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2003 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З жовтня 2010 року відповідач проживає окремо та шлюбні стосунки між ними припинилися. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності, спільного небажання відновити сімейні відносини, і існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним, а тому просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Також зазначила, що вона з позивачем тривалий час не проживають разом, даний шлюб існує тільки формально. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «[PERSON]». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про одруження серія І-ФМ від 23.09.2003 року, згідно якого 23.09.2003 року одружилися [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після одруження : чоловіка - «[PERSON]», «дружини - [PERSON]»; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обгрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживають в одному будинку, але ведення спільного господарства та шлюбні відносини між ними припинилися біля трьох місяців тому. З часом вони віддалилися один від одного, між ними не залишилося ні почуттів взаємної любові та поваги, ні взаємодопомоги та підтримки. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу неможливе, а тому просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Судові витрати просив покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «[PERSON]». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER], згідно якого 20.09.2003 року одружилися [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після одруження «[PERSON]»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серя [NUMBER] та копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], з яких вбачається, що їх батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обгрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2003 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину-доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися ще у лютому 2018 року. Вже більше пів року вони живуть окремо один від одного, сумісного побуту не ведуть, кожен з них живе своїм життям, будує інші відносини, влаштовує своє особисте життя окремо, вони один одному чужі люди, не мають спільних інтересів та почуття кохання. Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачкою є неможливим, оскільки це суперечило б його інтересам. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку підготовчого судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. До початку підготовчого судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : «Ярошенко». Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ЖД № 337932, згідно якого 01.02.2003 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після укладення шлюбу : «Ярошенко»; копією паспорта [PERSON], серія ЕК № 175109; копією паспорта [PERSON], серія МЕ № 270948; копією довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Однією сімєю не проживають майже три роки. На теперішній час відповідачка фактично створила іншу сімю. Вже тривалий вони спільно не проживають, не повязані спільним побутом і не мають взаємних прав та обовязків. За цей час ніхто з них не робив спроб відновити сімейні відносини. За таких обставин позивач вважає, що їх сімя розпалася вже давно і остаточно, і подальше збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить її інтересам. В добровільному порядку відповідачка розірвати шлюб не бажає. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачкою шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про день на час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про одруження серія І-КИ № 221780, згідно якого 07.08.2004 року одружились [PERSON] та [PERSON]; копією паспорта [PERSON], серія АК № 039725. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За останні два роки їх з відповідачкою життя, вона неодноразово уходила проживати до своїх батьків, і в березні 2016 року залишила його остаточно. З березня 2016 року діти проживали разом з ним, і тільки незадовго до першого вересня відповідачка забрала їх до себе. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу неможливе, так як суперечить його інтересам. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. До початку судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Крім того, після розірвання шлюбу просила відновити їй прізвище : «Альохіна». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 043933, згідно якого 23.09.2006 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище : «Парфуто».; з свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 158778; [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 396864, вбачається, що їх батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серії АК № 221400; копією паспортаПарфуто [PERSON], серії АН № 602348. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2015 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з тим, що у них різні погляди на сім'ю, сімейні стосунки та обов'язки, ведення сумісного господарства. Сімейно-шлюбні відносини фактично припинилися і на сьогодні сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, кожен з них має свій окремий бюджет. Почуття любові, взаємної прихильності й поваги у них втрачені. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і суперечить його особистим та майновим інтересам, їх сім'я розпалася остаточно. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС. У зв'язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. До початку судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 25.12.2015 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу : «чоловіка - [PERSON]», «дружини - [PERSON]»; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 06 серпня 1987 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Друженської сільської ради Дмитровського району Орловської області, актовий запис №6. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Коже з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. відповідач постійно нехтовува сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їхня дитина, що тяжким чином впливала на її психічний стан та кожен раз спричиняло їй душевнее страждання. У 2002 році відповідач пішов з сім'ї. Майнових спорів між ними немає. У зв'язку з цим просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, не надав відзив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до наступного висновку. З копією свідоцтва про одруження серія 1-ТД № 414103 вбачається, що 06.08.1987 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «Боздирєва». Згідно ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Судом встановлено, що сторони з 2002 року разом не проживають та не ведуть спільне господарство, від шлюбу маєть повнолітнього сина, примирення між сторонами неможливе, шлюб носить формальний характер та його збереження суперечить інтересам позивача. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved