Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 14.07.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN03000028383280, згідно якого [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач [PERSON] зобовязання згідно умов договору належним чином не виконав, а тому станом на 14 жовтня 2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 38369,78 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання також не зявилися. До суду надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутності та заперечення на позов, в якому посилаються на те, що рішенням Хустського районного суду від 25 грудня 2013 року з [PERSON] вже стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 27772,75 гривень заборгованості за даним кредитним договором, тому даний позов задоволенню не підлягає. В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № SAMDN03000028383280 від 14.07.2009 року відповідачу [PERSON] позивачем надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно даного договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак [PERSON] взятих на себе зобовязань по погашенню кредиту та процентів не виконав, а тому станом на 14 жовтня 2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 38369,78 грн. та складається з наступного: 10000 гривень - заборгованість за кредитом; 26066,46 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 1803,32 гривень - штраф (процентна складова). В судовому засіданні також досліджено цивільну справу № 309/4899/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і згідно рішення Хустського районного суду від 25 грудня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № SAMDN03000028383280 від 14.07.2009 року у розмірі 27772 гривень 75 копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту 10160 грн.; заборгованість за відсотками 15814,05 грн.; штрафи 1798,70 грн. З розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, вбачається, що нарахування суми заборгованості позивачем здійснено з 14.07.2009 року по 14.10.2015 року, тобто без виключення суми, що стягнута за вищезазначеним судовим рішенням від 25.12.2013 року. Отже, різниця між поточною заборгованістю та задоволеною судом раніше, складає 10597,03 гривень (38369,78 27772,75 = 10597,03) з яких: заборгованість по процентам - 10092,41 грн. та штрафи 504,62 грн. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідач не виконав умов за кредитним договором, тому з нього слід стягнути на користь позивача борг за цим договором у розмірі 10597,03 гривень та судові витрати по справі.

Outcome: approved