Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 18.07.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , на даний час сім`я розпалася, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 19.03.2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи. 13.04.2021 року відповідач, в строк для подання відзиву, надала суду зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна подружжя та просила стягнути з відповідача вартість 1 \\2 частини спільного майна подружжя. Ухвалою суду від 23.04.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про прийняття зустрічного позову. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 18.07.2015 року зареєстрували шлюб, у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Білоцеківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 910 від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи. Позивач зазначив, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, позивач втратив почуття любові і поваги до [PERSON] , сторони мають різні погляди на сім`ю, подружжя півроку проживає окремо. Позивач вважає, що збереження шлюбу є недоцільним і суперечитиме його інтересам, оскільки він має іншу жінку. Відповідач ствердила обставини справи, погодилася на розлучення. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved