Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 травня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2922/1751CLPS2, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 5737,10 грн. зі сплатою 36,0000 % річних строком на 30 місяців. Умовами угоди передбачено обов'язок позичальника повернути кредит шляхом внесення плати за ним щомісячно, згідно графіку платежів, який є додатком до кредитного договору. 19 червня 2013 між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20130619-К, за умовами якого право на одержання коштів від відповідача за кредитним договором перейшло до позивача. Враховуючи те, що [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої складає 10 528,23 грн., позивач просить суд стягнути з боржника зазначену суму, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2922/1751CLPS2. Згідно п. 1.1.1. Договору, Банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) в розмірі 5737,10 грн. строком на 30 місяців з процентною ставкою за користування кредитом 36,0000 % річних, з комісією за надання кредиту - 150 грн. та комісією з обслуговування кредиту у розмірі 172 грн. Цільове призначення кредиту - поточні потреби. Даним пунктом також визначено, що кінцевою датою повернення кредиту являється 28 листопада 2014 року. Пунктами 2.8 договору визначено, що погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно рівними частинами в сумі 465 грн. починаючи з першої дати сплати заборгованості. Відповідно до пункту 5.1 позичальник відповідає перед Банком по зобов'язаннях, що виникають з умов договору всім майном та коштами, на які може бути звернене стягнення згідно з чинним законодавством України. У разі отримання від банку вимоги про дострокове погашення кредиту, позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за даним кредитом у повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови Кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших нарахувань згідно умов договору, внаслідок чого, сума його заборгованості перед кредитором в загальному розмірі становить 10 528,23 грн., з яких: 5616,21 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2572,69 грн. - заборгованість по процентам; 2339,33 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 5.4 кредитного договору, у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, судом також було встановлено, що за наслідками укладеного договору факторингу № 20130619-К від 19.06.2013 року позивач набув право вимоги від боржника кредитних коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі) відповідно до умов кредитного договору № 2922/1751CLPS2. Вимоги цивільного законодавства України щодо повідомлення боржника про зміну кредитора дотримано. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. В зв'язку з цим, на підставі вищезазначеного та

Outcome: approved