Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який у подальшому уточнив та в остаточному варіанті просить на підставі ст.1212 ЦК України стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 14881,32 грн., посилаючись на те, що вказані кошти вона безпідставно отримала на підставі рішення суду про стягнення з позивача аліментів після закінчення сином навчання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позові, а також не заперечував щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.10.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 01.09.2010 року на час його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. На виконання вищевказаного рішення суду ВДВС Житомирського РУЮ проводилося стягнення із заробітної плати позивач його пенсії по інвалідності загального захворювання, як інваліда 3 групи. Згідно довідки від 28.02.2014 року, виданої Житомирським кооперативним коледжем бізнесу і права, [PERSON] закінчив навчання 24.06.2011 року. З липня 2011 року по січень 2013 року здійснювалося відрахування із заробітної плати позивача та його пенсії на виплату аліментів, що в загальній сумі становить 14881,32 грн. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] завершивши навчання у Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права з 25.08.2011 року продовжив навчання в Національному юридичному університеті ім. Ярослава Мудрого на контрактній формі навчання та завершив навчання 31.03.2014 року. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, незалежно від того, чи це було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Умовами застосування цієї норми закону обовязково повинні бути: відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття і збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав і обовязків (ст. 11 ЦК України); а право витребування такого майна належить особі, права якої на це майно, захищені законом або договором, порушені діями іншої особи. З таких обставин, коли особа збагатилась за рахунок іншої поза підставами, передбаченими законом, іншими правовими актами, правочином, на підставі ст. 1212 ЦК України ця особа зобовязана повернути потерпілому це майно. При цьому не має правового значення наявність вини особи, яка безпідставно набула майно за рахунок іншої особи. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем грошові кошти набуті законно на підставі рішення суду, що набрало законної сили, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed