Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що він [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», а саме працює на посаді слюсаря-інструментальника. Однак, починаючи з грудня 2017 року відповідач не здійснює виплати заробітної плати, внаслідок чого утворилася заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату. Ухвалою суду від 28.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.11.2018 року з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, що, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 233 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи та додані до неї документи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON]перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», а саме працює на посаді слюсаря-інструментальника, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-8). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються КЗпП України та ЗУ «Про оплату праці». Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. З наданого позивачем розрахункового листа за серпень2018 року вбачається, що ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило [PERSON]у строки, встановлені трудовим договором, заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2017\~року по\~серпень 2018року, в розмірі 26307,02грн. (а.с.5) Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON]суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, за період з грудня 2017\~року по\~серпень 2018року, в розмірі 26307\~грн.\~02коп. Відповідно до ст. 2 та ст. 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Під доходами слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Таким чином, розмір компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, виходячи з індексу інфляції згідно даних Державної служби статистики України, за грудень 2017 року становить 11 грн. 67 коп. (1156*1,01/100), за січень 2018 року 31 грн. 55 коп. (3109*1,015/100), лютий 2018 року 38 грн. 20 коп. (3786*1,009/100), березень 2018 року 23 грн. 32 коп. (2307*1,011/100), квітень 2018 року 33 грн. 97 коп. (3370*1,008/100), що в сумі складає 138,71 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved