Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 01 грудня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ТКФ 09.06.2017 567-2017, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 189 750,00 грн. на строк до 30 листопада 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18,70 % річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 07 лютого 2020 року становить у розмірі 186 103 грн. 21 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 156 741,14 грн., заборгованості по процентам у розмірі 14 976,28 грн., пені у розмірі 14 385,79 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 07 лютого 2020 року у розмірі 186 103 грн. 21 коп. та витрати зі сплати судового збору. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 01 грудня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ТКФ 09.06.2017 567-2017, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 189 750,00 грн. на строк до 30 листопада 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18,70 % річних (а.с. 9, 10-20, 25-32, 33, 34, 35, 36, 37, 38). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № ТКФ 09.06.2017 567-2017 від 01 грудня 2017 року заборгованість відповідача станом на 07 лютого 2020 року становить у розмірі 186 103 грн. 21 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 156 741,14 грн., заборгованості по процентам у розмірі 14 976,28 грн., пені у розмірі 14 385,79 грн. (а.с. 23-24). 10 грудня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 21, 22). Позивач просить про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 156 741,14 грн. Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Тому підлягає стягненню з відповідача заборгованість по кредиту у розмірі 156 741,14 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у розмірі 14 976,28 грн. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до п. 2.1.2 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить у розмірі 18,70 % річних. Згідно п. 9.1 кредитного договору нарахування банком процентів здійснюється з дати видачі суми кредиту позичальнику до дня повного погашення на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, при цьому день повного повернення кредиту в період нарахування відсотків не включається. При розрахунку відсотків використовується метод «Факт/360» (із розрахунку 30 днів у місяці). Проценти за користування кредитом нараховуються банком щоденно за період з першого до останнього числа поточного місяця (п. 9.2 кредитного договору). Судом перевірено розрахунок відсотків за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: загальна заборгованість по відсоткам становить у розмірі 14 976,28 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені за період з 07 лютого 2019 року по 07 лютого 2020 року у розмірі 14 385,79 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно п. 12.3 кредитного договору при несплаті позичальником у встановлений цим договором термін заборгованості по кредиту, процентах по кредиту, а також процентах за неправомірне користування кредитом, банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник сплачує на вимогу банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені до дати припинення цих обставин, та нараховується щоденно. Розрахунок пені здійснюється у валюті кредиту, виданого позичальнику, і підлягає сплаті у національній валюту України по курсу НБУ, встановленому на день оплати. При цьому, пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за цим договором не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не можу бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: пеня становить у розмірі 14 385,79 грн. З урахуванням викладеного позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк», код ЄДРПОУ 09806443, юридична адреса: 01032, вул. Петлюри, 30, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № ТКФ 09.06.2017 567-2017 від 01 грудня 2017 року станом на 07 лютого 2020 року у розмірі 186 103 (сто вісімдесят шість тисяч сто три) грн. 21 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 156 741,14 грн., заборгованості по процентам у розмірі 14 976,28 грн., пені за період з 07 лютого 2019 року по 07 лютого 2020 року у розмірі 14 385,79 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 791,55 грн., відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2791,55 грн.

Outcome: approved