Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати право на приватизацію житлового приміщення квартири у гуртожитку розташованої за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] за договором позовні вимоги підтримали, в повному обсязі та надали відповідні пояснення. Відповідач виконавчий комітет Енергодарської міської ради Запорізької області в особі представника [PERSON] позовні вимоги визнав частково надавши відповідні пояснення. Третя особа: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради Запорізької області до суду не зявились про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, своїми правами не скористались. У судовому засіданні встановлено наступне: З 03.04.2009 року [PERSON] є зареєстрованою та мешкає за адресою [ADDRESS] жиле приміщення є кімнатою у гуртожитку, житловою площею 13,2 кв.м., що складається з однієї ізольованої кімнати, яку займає [PERSON] відповідно до ордеру на жиле приміщення №48 від 22.04.2016р. виданого виконавчий комітет Енергодарської міської ради Запорізької області на підставі рішення (а.с.7). Вище наведена кімната на теперішній час не приватизована і є комунальною власністю територіальної громади м.Енергодара. Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] має право на приватизацію цього житла і до теперішнього часу не використала своє право на безкоштовну передачу житла. Для реалізації свого права на приватизацію [PERSON] звернулася з заявою до відповідача та третьої особи, але листом третьої особи за №297/01-24 від 13.07.2016р. (а.с.6) - повідомлено про недоліки в наданих документах. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків: Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.3 ЦК України встановлено право учасників цивільних відносин на судовий захист цивільного права та інтересу. Згідно із положенням ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зі змісту ст.16 ЦК України вбачається, що законодавцем встановлений вичерпний перелік способів захисту цивільного права та інтересу. Окрім передбачених наведеною нормою Закону способу захисту, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Положеннями ч.1 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що «Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віддані або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону». Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» встановлено, що «Сфера дії цього Закону поширюється на громадян, а також членів їхніх сімей, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них». Статтею 4 вказаного вище Закону визначено, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. У гуртожитку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] мешкає понад пять років, внаслідок чого вона має право за законом на приватизацію даного житла це підтверджується довідкою від 13.09.2016р. за №4551 (а.с.10). Згідно до ч.10,11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» яки встановлюють, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинку, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду не підлягають приватизації: «Квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Отже, кімната [PERSON] до цього переліку не відноситься. Відповідно до п.18 Положення про порядок передачі квартир(будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. №396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири(будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копія документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру(будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сімї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі(копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сімї наймача на приватизацію квартири(будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Зазначеним пунктом Положення визначений вичерпний перелік документів, що подаються до органу приватизації. Всі передбачені вказаним положенням документи були подані [PERSON] до органу приватизації, яким виступає виконавчий комітет Енергодарської міської ради Запорізької області. Крім того вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, передбачені зазначеним вище положенням. Зокрема, довідка ТВБВ №10007/0232 ПАТ «Ощадбанк» від 22.07.2016 №412 та довідка ТВБВ №10007/0232 ПАТ «Ощадбанк» від 26.12.2016, (а.с.40, 41) відповідно до яких [PERSON] в списках на приватизацію державного житлового фонду не значиться; довідка Ровновського сельського поселения АР Крим №1167 від 23.10.2006, (а.с.13-14) за якою [PERSON] не здійснювалася приватизація житла; довідка ДКП «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» №200 від 31.10.2007 (а.с.12) за якою за [PERSON] не зареєстровані права власності на обєкти нерухомості. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до вимог статей 11, 27,60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved