Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що 27.07.2015 року на адресу Сумського міського голови надійшло звернення громадянки [PERSON] про те, що в кімнаті № 46 в будинку № 10 по проспекту Т. Шевченка в м. Суми зареєстрована громадянка [PERSON], яка у вказаному жилому приміщенні не проживає. Будинок, що знаходиться за адресою: м. Суми, пр.-т. Шевченка, 10, належить до комунальної власності територіальної громади м. Суми та обліковується на балансі комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради. Зазначена кімната закріплена за відповідачкою, яка була вселена в гуртожиток на підставі ордера № 239 від 21.08.1990 року на ліжко-місце, виданого Сумським машинобудівним науково-виробничим обєднанням ім. М.В. Фрунзе. Відповідно до картки-прописки відповідачка з 23.08.1990 року зареєстрована за адресою: м. Суми, пр-т. Шевченка, 10. Відмітка про зняття з реєстрації відсутня. З листа ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» вбачається, що оплата за особовим рахунком відповідачки не надходила з 01.10.2011 року та станом на 01.08.2015 року складає 1298,23 грн., що підтверджується також повідомленнями про нарахування за послуги ТОВ «Сумський розрахунковий центр» та ТОВ «Сумигаз збут», згідно з якими відповідачка не здійснює оплату за житлово-комунальні послуги та має заборгованість перед надавачами послуг, загальна сума якої станом на 30.06.2015 року становить 8518,59 грн. Факт того, що громадянка [PERSON] дійсно не проживає за вищевказаною адресою з 19.01.2015 року по теперішній час, що підтверджується актом від 13.07.2015 року, складеним ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Суми». Тому Сумська міська рада, як власник житла, змушена звернутися до суду і просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням кімнатою, що знаходиться за адресою: м. Суми, пр-т. Шевченка, буд. 10, кімн. 46. У судове засідання представниця позивача за довіреністю [PERSON] не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, але від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність, письмових заперечень суду не надала. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно довідки № к-23.01.21/981 від 24.12.2014 року, виданої Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради, будинок № 10 по проспекту Тараса Шевченка у місті Суми належить до комунальної власності територіальної громади м. Суми та обліковується на балансі КП «Сумижитло» Сумської міської ради. З ордеру № 239 від 21.08.1990 року на ліжко-місце в гуртожитку, виданому Сумським машинобудівним науково-виробничим обєднанням ім. М.В. Фрунзе, вбачається, що ордер виданий на імя [PERSON] на заселення в гуртожиток за адресою: м. Суми, пр-т. [PERSON] (пр-т. Шевченка), 10. Відповідно до картки-прописки [PERSON] з 23.08.1990 року зареєстрована за адресою: м. Суми, пр-т. Шевченка, 10. Відмітка про зняття з реєстрації відсутня. З листа від 20.08.2015 року (вих.666/07-02) ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» вбачається, що оплата за особовим рахунком відповідачки не надходила з 01.10.2011 року та станом на 01.08.2015 року складає 1298,23 грн., що підтверджується також повідомленнями про нарахування за послуги ТОВ «Сумський розрахунковий центр» та ТОВ «Сумигаз збут», згідно з якими відповідачка не здійснює оплату за житлово-комунальні послуги та має заборгованість перед надавачами послуг, загальна сума якої станом на 30.06.2015 року, становить 8518,59 грн. З акту від 13.07.2015 року, складеному ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Суми», вбачається, що [PERSON], яка зареєстрована за адресою: м. Суми, пр-т. Шевченка, буд. 10, кімн. 46, з 19.01.2015 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових відносин. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сім»ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідачка не вносить плату за комунальні послуги; не проживає в жилому приміщенні, розташованому за адресою: м. Суми, пр-т. Шевченка, буд. 10, кімн. 46, тобто втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: м. Суми, пр-т. Шевченка, буд. 10, кімн. 46, відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідачки від права користування даним жилим приміщенням без наміру збереження права користування ним. Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 24.03.2004 року по справі № 2-368/2003, задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суди не вправі зобов'язувати відділи паспортної роботи та міграційної роботи органів внутрішніх справ знімати з реєстрації таку особу за певною адресою, оскільки дане питання стосується виконання судового рішення. Тобто Ковпаківський ВМ СМВ УМВС України в Сумській області на виконання рішення суду про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м. Суми, пр-т. Шевченка, буд. 10, кімн. 46, повинний самостійно без вказівок суду зняти відповідачку з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов Сумської міської ради є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved