Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 04.08.2016 року мотивуючи тим, що 14.07.2016 року після отримання листа від Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби йому стало відомо, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1304 від 16.05.2016 року, про стягнення з нього на користь ПАТ «Акцент-Банк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 16.06.2015 року грошових коштів у сумі 69 465,73 грн. Відповідач предявив до виконання даний виконавчий напис до Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби, однак він вважає дії відповідача незаконними та необґрунтованими, а виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Відповідно до чинного законодавства, документи, які подає стягувач, повинні підтверджувати не лише заборгованість боржника та встановлювати прострочення виконання зобовязання, а й безспірність цих фактів. Розрахунок розміру невиконаних зобовязань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Також, кредитний договір від 16.06.2015 року, який зазначено у виконавчому написі та на підставі якого він вчинений, вона не підписувала і взагалі не відомо про існування такого договору, оскільки нею була підписана лише заява позичальника за № 150615В1ТТ068457QZVG від 15.06.2015 року. Позивач просить в судовому порядку визнати виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1304 від 16.05.2016 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 16.06.2015 року грошових коштів у сумі 69 465,73 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява представника ПАТ КБ «Приват Банк» про відкладення розгляду справи в звязку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні, однак доказів в підтвердження даних обставин до суду не надано, крім того, до клопотання додано копію довіреності № 986 від 25.12.2012 року, якою ПАТ «Акцент Банк» уповноважує ПАТ КБ «Приват Банк» в особі представників ПриватБанку представляти їх інтереси, однак дана довіреність була чинною до 31.12.2015 року. Третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суд надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заперечень на позов до суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, повторно не направив до суду представника, не повідомив про поважні причини неявки та не подав заяву про розгляд справи без участі представника, а позивач, в інтересах якого діє представник за довіреністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив провести розгляд справи в порядку ст. ст. 224- 226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи (а.с. 5) вбачається, що 15.06.2015 року [PERSON] підписала заяву позичальника за № 150615В1ТТ068457QZVG, відповідно до якої вона звернулась до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» про видачу строкового кредиту у сумі 25 000,00 грн. на строк 24 місяці, з 15.06.2015 року по 15.06.2017 року включно, на наступні цілі: придбання споживчих товарів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,29 % в день, на суму залишку заборгованості за кредитом, що сплачується щомісячно з 25 по 31 число та у розмірі 2486,96 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені і заяві та правилах та умовах надання кредиту «Швидка готівка», з датою останнього погашення заборгованості не пізніше ніж 15.06.2017 року. 16.05.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис (а.с. 6), про стягнення з [PERSON], котра народилась 05.11.1967 року в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, місце проживання: [INFO], місце роботи ФОП [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на користь Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 16.06.2015 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 06.04.2016 року, грошових коштів у сумі 69 465 грн. 73 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 028 грн. 83 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 45 652 грн. 82 коп., заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3 284 грн. 08 коп., стягнення здійснюється за період з 16.06.2015 року по 06.04.2016 року. Виконавчий напис набирав чинності з дня його вчинення і може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», стягнення грошових сум або витребування майна за виконавчим написом, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В пункті 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. З вищевказаного слідує, що в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи і предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставо держателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. П. п. 284, 287 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року встановлює, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року ( далі Перелік), для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями подаються: а) оригінал кредитного договору та б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи (виписки з оборотних відомостей по рахунках, що відкриті у Кредитора для обслуговування зобов'язань за Кредитним договором), оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З виконавчого напису № 1304 від 16.05.2016 року ( а.с.6) вбачається, що Банк надав нотаріусу кредитний договір від 16.06.2015 року та розрахунок заборгованості за договором станом на 06.04.2016 року. Однак, в порушення вимог п.2 Переліку, нотаріусу не було надано засвідчену Банком виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості, оформлену у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», розрахунок розміру невиконаних зобовязань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у виконавчому написі виконані Банком одноособово без врахування думки та позиції боржника. Для здійснення виконавчого напису Банк подав кредитний договір від 16.06.2015 року, що не узгоджується з заявою позичальника [PERSON] № 150615В1ТТ068457QZVG від 15.06.2015 року. Будь яких доказів того, що до заяви позичальника за № 150615В1ТТ068457QZVG від 15.06.2015 року укладався кредитний договір від 16.06.2015 року № б/н, до суду не надано, тому вважати безспірними надані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису суд не вбачає підстав. В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» розяснено, що при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого запису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Отже, враховуючи те, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусу не було надано повний обсяг документів в підтвердження безспірності заявленого боргу, у нотаріуса були відсутні правові підстави вчиняти виконавчий напис. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1304 від 16.05.2016 року, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 16.06.2015 року грошових коштів в сумі 69465,73 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки безспірність заборгованості за договором та відповідальності боржника перед стягувачем не підтверджена відповідними документами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати позивача у справі. Позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 551,20 грн. ( а.с.16) тому, суд приходить до висновку про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» на [PERSON] судових витрат в розмірі 551грн. 20 коп.

Outcome: approved