Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що на обліку в Службі у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває неповнолітній [PERSON], [INFO], батьками якого є відповідачі. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2014 року дитину було відібрано у батьків без позбавлення батьківських прав. Батько дитини є уродженцем та громадянином Республіки Узбекистан. Відповідачі перебували в шлюбі, але в подальшому шлюб розірвано. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Однак, [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально дитину не утримує, не спілкується, не цікавиться життям сина, станом його здоров'я. Місце проживання [PERSON] невідоме. 22.10.2014 року до Служби у справах дітей від Дніпровського районного суду м. Києва надійшла інформація про те, що до них з усним повідомленням звернувся малолітній [PERSON], який розповів, що його мати [PERSON] у вечірній час 21.10.2014 року, знаходячись за місцем свого проживання, безпідставно нанесла йому численні удари по різним частинам тіла електричним шнуром від праски, внаслідок чого дитина отримала тілесні ушкодження. Також дитина повідомила, що він проживає разом з матір'ю та бабусею, однак мати постійно застосовує до нього фізичне насильство, тому він категорично відмовився повертатися додому, і просить захистити його від насильства з боку матері, влаштувавши його в дитячий заклад. Відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за № 12014100040014377 від 21.10.2014 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв'язку з нанесенням тілесних ушкоджень її малолітньому сину [PERSON]. Дитина пропускає навчання в школі, мати не належним чином виконує свої батьківські обов'язки, за що притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. На підставі розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.10.2014 року № 473 сина відповідачів було доставлено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де дитина перебуває по даний час. Наказом Служби у справах дітей № 2 від 26.01.2015 року [PERSON] постановлено на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Починаючи з січня 2015 року матір дитини рідко відвідувала сина, не телефонувала до Центру, не цікавилася дитиною. З 08.04.2015 року по теперішній час [PERSON] не відвідувала сина, на зв'язок не виходила, своїх обов'язків по вихованню дитини не виконувала. Викладені факти свідчать про те що, відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, та з метою захисту прав дитини звернулися до суду з даним позовом, та просили позбавити відповідачів батьківських прав. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. У зв'язку з неявками відповідачів в судові засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися згідно чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності, позов підтримав. Від прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 надійшла заява про підтримання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі і підлягають задоволенню. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER], від 28.10.2014 року (повторне), виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] року, батьками записано [PERSON] та [PERSON]. В суді встановлено, що відповідачі перебували в шлюбі з 28.09.2001 року. В подальшому шлюб був розірваний, про що внесено дані від 11.07.2006 року, актовий запис № 726. 07.07.2007 року відповідач уклала шлюб з [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]». 22.10.2014 року неповнолітній [PERSON] звернувся за допомогою у зв'язку з нанесенням йому матір'ю тілесних ушкоджень. Відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за № 12014100040014377 від 21.10.2014 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 25.12.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва прийнято рішення про відібрання малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав, та стягнуто аліменти з [PERSON] на користь державного закладу. Згідно наказу Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 2 від 26.01.2015 року [PERSON], [INFO], поставлено на первинний облік, як дитину, що позбавлена батьківського піклування. Встановлено, що мати дитини в останнє відвідувала сина 08.04.2015 року, з того часу на контакт не виходила, життям та навчанням дитини не цікавилася. Місцезнаходження батька дитини невідоме. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.09.2015 року № 8505/41/2/103, вони вважають за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх сина [PERSON], у зв'язку з тим, що вони ухилилися від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Батьки дитини жодного разу не звернулися до Органу опіки та піклування з метою повернення їм дитини на виховання та утримання. Сам [PERSON] дуже засмучений, що мати не виходить на зв'язок, не спілкується з ним. Дитина весь час знаходиться в пригніченому стані. Згідно Висновку Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 7 від 11.02.2016 року слідує, що до Центру [PERSON] потрапив в тяжкому емоційному стані, на реабілітації перебуває більше року. За висновками ПМПК емоційно-вольова сфера дитини незріла, але поведінка може бути керованою. Вони вважають, що за результатами роботи [PERSON] пройшов курс реабілітації, але досі залишається емоційно нестабільним та непридатним для самостійного життя. Дитина і надалі потребує контролю з боку дорослих. З листів Дніпровського управління поліції ГУ НП України в м. Києві слідує, що під час проведення перевірок встановити місцезнаходження [PERSON] та [PERSON] не виявилося можливим. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення від виконання батьківських обов'язків це є відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Згідно із частиною 4 статті 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як було встановлено в суді, та підтверджено Висновком Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, які по суті своїх обов'язків захищають права дітей, батьки дитини утриманням, вихованням не займаються, дитиною не цікавляться, участі у навчанні не приймають, заклад, в якому знаходиться дитина, не відвідують. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір за вимогу немайнового характеру складає 487,20 грн. Дані кошти підлягають стягнення з відповідачів в дохід держави в рівних частках - в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved