Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно виконавчого листа, виданого Синельниківським районним судом Дніпропетровської області 15.04.2002 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 25% з усіх видів заробітку, до досягнення нею 18-річного віку. Проте по спливу 17 років, а саме з 01.12.2016 року донька проживає з ним та знаходиться на його утриманні. У звязку з цим, позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на підставі рішення Синельниківського районного суду на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею 18-річного віку, тобто до 2017 року; відізвати виконавчий лист та повернути сплачені ним на користь відповідача аліменти на утримання доньки з 01.12.2016 року до дня постановлення рішення суду. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 209672, вбачається, що її батьками є : «батько [PERSON]», «мати [PERSON]». Згідно копії виконавчого листа, виданого Синельниківським місцевим судом 15.04.2002 року, рішенням суду від 25.03.2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до її повноліття, починаючи з 18.03.2002 року. Згідно довідки квартального комітету № 29 від 07.02.2017 року про склад сімї [PERSON] проживає за адресою : [INFO]. Згідно довідки ПАТ «Українська залізниця» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Синельниківське локомотивне депо» № 42 від 06.02.2017 року [PERSON] працює в ТЧ-7 «Синельниківське локомотивне депо», за період з грудня 2016 року по січень 2017 року розмір його заробітної плати складав 9585,75 грн., сума перерахований аліментів 3273,71 грн. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 2,3 ст.181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2\~ст. 188 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч.3 п.1 ст.82 ЦПК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч.1 п.2 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі : скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (ч.1 п.5 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження»). Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні було встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивача, проживає разом з ним, що не заперечувалося відповідачем, а тому відпали підстави для стягнення з нього аліментів за рішенням суду, тому позовні вимоги в частині припинення стягнення з позивача аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про повернення позивачу сплачених ним аліментів на користь відповідача на утримання доньки, починаючи з дня проживання доньки з ним, тобто з 01.12.2016 року до дня постановлення рішення суду, то вони задоволенню не підлягають, оскільки в розумінні норми ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті аліменти. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково. На підставі викладеного, ст. ст.82,180,181,188 Сімейного Кодексу України, ст.1215 ЦК, та

Outcome: partial