Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі свідоцтва про право на житло від 30.03.2004 року йому належить ? частина квартири [ADDRESS]. 12.10.2011 року позивач прописав на житлову площу як члена сімї відповідача, який є сином дружини [PERSON] З 2012 року [PERSON] виїхав з міста у невідомому напрямку, відомостей з того часу від нього немає. Відповідач не проживає в квартирі без поважних на те причин, комунальні платежі не сплачує, чим завдає перешкоди в користуванні позивачу, як власнику зазначеної квартири. У звязку з цим просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №104 в будинку №11 по вул.49 Гвардійської дивізії в м.Херсоні. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтво про право власності від 30 березня 2004 року [PERSON] належить 1/4 частина квартири [ADDRESS]. З акту від 15.02.2017 року вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідача без поважних причин за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки від 07.06.2017 року, виданої ОСББ «Райна», за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], як син дружини позивача. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] з 2012 року без поважних причин. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття\~ з\~ реєстрації\~ місця проживання особи здійснюється на підставі судового\~ рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~ власності\~ на\~ житлове\~ приміщення\~ або\~ права користування житловим\~ приміщенням,\~ про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved