Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.06.2014 року розглянута кримінальна справа відносно [PERSON], який обвинувачувався у тому, що він 09.10.2013 року в період часу з 10.00 год. по 15.20 год., перебуваючи біля Львівського національного медичного університету ім. Д.Галицького, що по вул. Пекарській у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, діючи з корисливих мотивів з метою власного безпідставного збагачення, шляхом зрізу велозамка таємно викрав майно потерпілого [PERSON], а саме велосипед марки «MERIDA» чорно-синього кольору, який в подальшому продав [PERSON] за ціною 800 грн., а гроші витратив на власні потреби. Своїми діями [PERSON] завдав йому матеріальної шкоди на суму 3 200 грн. З урахуванням наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 3 200 грн. Просить також стягнути з відповідача завдану йому протиправними діями [PERSON] моральну шкоду, яку оцінює в сумі 1 000 грн. Моральну шкоду пов'язує з його душевними стражданнями, переживаннями за втрату свого майна, трату часу на надання пояснень слідчому та залучення його до проведення інших слідчих дій. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, якою позов підтримав, просив вимоги задовольнити в повному обсязі та проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Перебуваючи в місцях позбавлення волі, скерував до суду заяву, в якій позов визнав, погодився на відшкодування позивачу завданої йому шкоди в повному обсязі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України за те, що 09.10.2013 року в період часу з 10.00 год. по 15.20 год., перебуваючи біля Львівського національного медичного університету ім. Д.Галицького, що по вул. Пекарській у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, діючи з корисливих мотивів з метою власного безпідставного збагачення, шляхом зрізу велозамка таємно викрав майно потерпілого [PERSON], а саме велосипед марки «MERIDA» чорно-синього кольору, який в подальшому продав [PERSON] за ціною 800 грн., а гроші витратив на власні потреби та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Своїми діями [PERSON] завдав позивачу матеріальної шкоди на суму 3 200 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях, яких останній зазнав внаслідок втрати свого майна, що завдало позивачу негативних переживань, тобто спричинило моральну шкоду, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути відшкодування моральної школи в сумі 1 000 грн., розмір якої відповідає засадам розумності та справедливості. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З письмових пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що такий визнав повністю позовні вимоги та погоджується на відшкодування майнової шкоди в сумі 3 200 грн. та моральної шкоди в сумі 1 000 грн., а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн., від сплати якого був звільнений позивач при зверненні з позовною заявою до суду.

Outcome: approved