Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що з 27.06.1973 року по 06.12.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 150 від 17.12.2014 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ токсико-пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст., легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (Основний діагноз). ІХС, дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії. СН І. Розповсюджений остеохондроз хребта з полірадикулярним синдромом. Скривлення носової перегородки вліво з порушення носового дихання. Хронічний субатрофічний фарингіт, ремісія. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки (Супутній діагноз). Згідно довідки спеціалізованої МСЕК м.Суми від 28.01.2015 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 50 % первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності, безтерміново. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Спричинену моральну шкоду йому важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров'я просить стягнути з відповідача на свою користь 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача Журавльова М.В. позов не визнала, в задоволенні позову просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у період з 27.06.1973 року по 06.12.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією його трудової крижки (а.с.5,6) Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 150 від 17.12.2014 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ токсико-пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст., легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (Основний діагноз). ІХС, дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії. СН І. Розповсюджений остеохондроз хребта з полірадикулярним синдромом. Скривлення носової перегородки вліво з порушення носового дихання. Хронічний субатрофічний фарингіт, ремісія. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Супутній діагноз. (а.с.7) Згідно довідки спеціалізованої МСЕК м.Суми від 28.01.2015 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 50 % первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності, безтерміново (а.с.8) Судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних і моральних страждань. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 7000 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,6 грн.

Outcome: partial