Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 21.06.2013 року між Національним банком України та працівником Національного банку України [PERSON] було укладено кредитний договір № 2777 про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі у сумі 85 000 гривень.. Відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти в строк до 20.06.2016 року, сплатити проценти за користування в розмірі 10 % річних. 30.06.2016 року відповідача звільнено з Національного банку України у зв'язку з скороченням штату та чисельності працівників на підставі ст. 40 КзПП. Всупереч вимогам закону та умов кредитного договору відповідач порушив строки сплати процентів за Договором кредиту та не повернув кредит у строк до 20.06.2016 року і станом на 11.11. 2016 рік загальна заборгованість такого перед позивачем становить 30 718, 05 грн. В якості забезпечення вимог за кредитним договором 21.06.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 2777/п-1, у відповідності до умов якого відповідач зобов'язалась відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON] за Договором кредиту від 21.06.2017 року № 2777 в частині, що становить 55 000 гривень строком до 20.06.2016 року. Крім того в якості забезпечення вимог за кредитним договором 21.06.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 2777/п-2, у відповідності до умов якого відповідач зобов'язалась відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON] за Договором кредиту від 21.06.2017 року № 2777 в частині, що становить 30 000 гривень строком до 20.06.2016 року. У зв'язку із невиконанням умов кредитного договору, позивач просить стягнути на його користь Національного банку України солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за договором кредиту № 2777 від 21.06.2013 року в розмірі 30 718, 05 грн. В подальшому представником позивача було зменшено позовні вимоги , зокрема такий просив розірвати кредитний договір № 2777 від 21.06.2013 року укладений між Національним Банком та [PERSON] та стягнути солідарно на користь позивача з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму заборгованості у розмірі 26 419, 03 грн. та покласти судові витрати у розмірі 2756 грн. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак надіслав на адресу суду заяву де зазначив, що просить розглянути справу за його відсутність та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та пояснив, що сума позовних вимог не відповідає дійсності, зокрема щодо розміру пені, оскільки у квітні 2017 року він був поновлений на посаді й сплачував суми за кредитом, шляхом утримання заборгованості із заробітної плати, тому наданий час сума заборгованості на його думку складає 20 397, 41 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, про причину неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 21.06.2013 року між Національним банком України та працівником Національного банку України [PERSON] було укладено кредитний договір № 2777 про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі у сумі 85 000 гривень на строк до 20.06.2016 року, зі сплатою відсотків за користування в розмірі 10 % річних. Відповідно до пункту 3.1. Договору кредиту повренення кредиту здійснюється Позивачльником шляхом уповноваження Національного Банку цим договором щомісячно відраховувати кошти з отриманого доходу позичальника. 30.06.2016 року відповідача звільнено з Національного банку України у зв'язку з скороченням штату та чисельності працівників на підставі ст. 40 КзПП. Всупереч вимогам закону та умов кредитного договору відповідач порушив строки сплати процентів за Договором кредиту та не повернув кредит у строк до 20.06.2016 року і станом на 16.06. 2016 рік загальна заборгованість такого перед позивачем становить 26 419, 03 грн, з яких: 21 016, 99 грн. - заборгованість за кредитом; 5 063, 23 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості; 338, 81 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів В якості забезпечення вимог за кредитним договором 21.06.2013 року між Національним банком України та [PERSON] було укладено договір поруки № 2777/п-1, у відповідності до умов якого відповідач зобов'язалась відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON] за Договором кредиту від 21.06.2017 року № 2777 в частині, що становить 55 000 гривень строком до 20.06.2016 року. Крім того в якості забезпечення вимог за кредитним договором 21.06.2013 року між Національним банком України та [PERSON] було укладено договір поруки № 2777/п-2, у відповідності до умов якого відповідач зобов'язалась відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON] за Договором кредиту від 21.06.2017 року № 2777 в частині, що становить 30 000 гривень строком до 20.06.2016 року. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умовами кредитного договору банк надав, а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі встановленому кредтиноми договором у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності у сумі, яку [PERSON]О зобов'язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно з п. 1 договорів поруки, в порядку та на умовах визначених цим договором, поручителі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON], що виникли за договором кредиту. Відповідно до п. 2 договору поруки, відповідальність поручителів настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за договором, укладеним між кредитором та боржником. Відповідно до вказаного пункту договору поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язанням боржника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору не виконанням або неналежним виконанням боржником умов договору кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно положень статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання. Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином. Згідно положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вивчивши в судовому засіданні заперечення відповідача [PERSON] щодо незгодою з розміром заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що всупереч вимог ст. 60 ЦПК України таким жодним належним доказом (висновком експерта тощо) не спростовано наданий позивачем розрахунок. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що [PERSON]О належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 2777 від 21.06.2013 р., у зв'язку з чим виникла заборгованість по виплаті за договором, тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про розірвання договору кредиту та стягнення на його користь з відповідачів солідарно суми боргу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 526, 553, 554, 598, 599, 611, 653, 1054 ЦК України,

Outcome: approved