Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою в період з 17.08.2002 р. по 04.12.2014 р. перебував у шлюбі, мають дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу у грудні 2014 року відповідач виїхала з належної йому квартири та стала проживати з батьками. Дочка залишилася проживати разом з ним і перебуває на його повному утриманні. Починаючи з 01.01.2015 р. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Ним вживались заходи з метою одержання аліментів, однак вона ухилялась від їх сплати. В ході телефонної розмови відповідач обіцяла здати кошти на потреби школи, але так і не заплатила. З січня 2015 р. він неодноразово звертався до відповідачки з проханням приймати участь в утриманні дитини, однак остання відмовлялася. Оскільки відповідач працює, просить стягувати з неї аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], з 01.01.2015 року і до досягнення нею повноліття щомісячно у розмірі ? частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з наведених підстав підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу, відповідач пішла, а дочка залишилась проживати разом з ним, знаходиться на його повному утриманні. Мати відсторонилась від участі в утриманні дочки. Він неодноразово усно звертався до [PERSON] з проханням нести витрати на потреби школи, надавати кошти на утримання дочки, проте на ці вимоги відповідач не реагує. Зазначив, що дитина хоче проживати саме з ним, він не може виставити її за двері незважаючи на рішення суду про визначення місця проживання дитини. Просив позов задовольнити. Представник позивача позов за наведених підстав підтримав у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала і в їх задоволенні просила відмовити. Суду пояснила, що дочка зареєстрована разом з нею, проте залишилась проживати з батьком. Рішенням суду визначено місце проживання дочки разом з нею, але відповідач рішення суду не виконує, передати їй доньку відмовляється. Вона бажає, щоб дитина проживала разом з нею, вона буде нести витрати на її утримання. На даний час в суді перебуває її позов про відібрання дитини у батька. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 4). Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Малолітня [PERSON] зареєстрована за місцем реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.04.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28.07.2015 року, визначено місце проживання [PERSON], [INFO], з її матірю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30-31, 32-33). Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що малолітня дочка сторін [PERSON] з грудня 2014 року проживає разом з позивачем [PERSON] На даний час у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] про відібрання малолітньої [PERSON] у [PERSON] та стягнення аліментів. Таким чином, судом встановлено, що малолітня дочка сторін [PERSON] після розірвання ними шлюбу у грудні 2014 року залишилася проживати разом з батьком - [PERSON], і з того часу перебуває на його утриманні, а її мати кошти на утримання дитини не надає, мотивуючи це тим, що позивач протиправно не виконує рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з нею. Доводи відповідача щодо необґрунтованості вимог позивача про стягнення аліментів у зв'язку з наявністю рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з нею, суд вважає на час розгляду даного позову необґрунтованими, оскільки закон покладає на кожного із батьків обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а на даний час [PERSON] проживає окремо від її матері [PERSON], що остання не оспорює, разом з позивачем [PERSON] Відповідач [PERSON] працює інспектором з кадрів ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб», має постійний заробіток (а.с. 34). З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] має постійне місце роботи і регулярний щомісячний дохід, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з неї аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття на користь [PERSON] Щодо вимог про стягнення аліментів за минулий період з 01.01.2015 року суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що [PERSON] вживав заходів щодо одержання аліментів з [PERSON], але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останньої від їх сплати. Посилання на неодноразові звернення [PERSON] з вимогою до [PERSON] щодо прийняття участі в утриманні дочки не є належними та допустимими доказами вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останньої від їх сплати. За таких обставин судом не встановлено відповідних правових підстав, визначених ч. 2 ст. 191 СК України, а тому з відповідача слід стягувати аліменти від дня пред'явлення позову, тобто з 02.10.2015 року. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial