Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору б/н від 06.07.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених умов відповідач належним чином договір не виконав, у звязку з чим, відповідач станом на 31.03.2017 року має заборгованість 54 559, 66 грн., яка складається з наступного: 2 984,81 грн. заборгованість за кредитом; 44 897,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3602,99 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2574,27 грн. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру від 06.07.2011 року у розмірі 54 559,66 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, вказавши, що позивачем невірно розраховано розмір процентів та пені, окрім того останній платіж його дружиною [PERSON] здійснено 03.04.2014 року, прострочена заборгованість за кредитом виникла 28.06.2013 року, тому позивачем пропущено строк позовної давності для стягнення кредитної заборгованості, який на його думку починається з моменту виникнення прострочення за кредитом. До того ж відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг простроченим у повному обсязі вважається кредит, в разі його не сплати на 211 день прострочення, тому з цього часу також сплив трирічний строк позовної давності, а банк безпідставно не звернувся до суду з позовом. Також представником відповідача зазначено, що банк безпідставно списував в автоматичному порядку грошові кошти з карткового рахунку [PERSON], на якому перебували соціальні виплати та безпідставно підвищував процентну ставку без повідомлення [PERSON] Просив застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Зі змісту ч.1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 256, 257, 258, 259, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідно до договору б/н від 06.07.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Сторонами погоджено, що договір складається з заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг. На виконання договору позивачем на ім'я відповідача був відкритий картковий рахунок. Згідно п. 2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду; що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гри. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.2.3 та 1.1.2.4 до обовязку позичальника відноситься отримання виписок про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам; 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та або «[PERSON] позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Правил банк має право здійснювати зміну тарифів шляхом інформування клієнта за 7 днів до введення змін зокрема у виписці по картрахунку. Якщо протягом 7 днів до введення змін Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна й сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.4 Правил, відповідно до ст. 212 ЦК України, в разі наявності простроченого кредиту строком повернення в повному обсязі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк повернення процентів по овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У випадку непогашення суми простроченого кредиту, овердрафту або його частини понад 210 днів, весь кредит вважається простроченим і нарахування з дати переведення кредиту в статус прострочених проводяться відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. Відповідно до п. 1.1.7.35 Правил, клієнт зобовязаний інформувати банк про зміну даних, вказаних в заяві, не пізніше 15 днів з дати їх зміни, а також надавати банку документи, що підтверджують зміну прізвища, імені, по-батькові і паспортних даних. Підтвердженням факту отримання кредитної картки відповідачкою є її підпис на Анкеті заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанк, зазначений факт не оспорюється відповідачкою. В матеріалах справи наявна анкета заява та памятка клієнта, підписані [PERSON], з яких слідує, що відповідачка надала згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та відкриття карткового рахунку на його імя. В довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду, зазначено, що з 01.01.2013 року всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Базова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) 3%; обовязків щомісячний платіж 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн., та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту : пеня 1 (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня 2- 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при н6аявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. +5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. За карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова ставка 2,5 %, обовязків щомісячний платіж 7 % від заборгованості, а з 01.04.2014 року 5 5 від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Пеня -0,24 % +50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня -0,24 % від суми загальної заборгованості + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом та процентами на суму понад 100 грн. другий місяць поспіль або більше. Позивачем надано суду накази про зміну тарифної ставки за картами «Універсальна» з 01.09.2014 року з 2,5 % на 2,9 % щомісячно, з 01.04.2015 року з 2,9 % до 3,6 % та роздруківка СМС-повідомлень, відправлених позивачем [PERSON] щодо зміни тарифної ставки на номер її мобільного телефону 15.08.2014 року та 15.03.2015 року, зазначеній нею в анкеті заяві. Посилання представника відповідача на безпідставне підвищення процентної ставки та неправильне нарахування процентів за картковим рахунком не заслуговує на увагу, оскільки [PERSON] у спосіб, вказаний у Правилах надання банківських послуг було повідомлено [PERSON] про зміну процентної ставки, шляхом СМС-повідомлень, які надіслані на телефон, зазначений нею в анкеті-заявці. Заяв про не згоду зі зміною процентної ставки від неї не надходило, [PERSON] Я,В. не зверталася до банку та не отримувала виписки по картрахунку, що є її обовязком, тому підстав для перерахунку процентної ставки у суду немає. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] слідує, що картковий рахунок розпочав діяти 06.07.2011 року, картка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», кредитний ліміт змінювався із 300 грн. до 3090 грн. 13.11.2013 року, строк дії картки 05/15. З розрахунку заборгованості наданого позивачем при подачі позову вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 06.07.2011 року станом на 31.07.2017 року становить 50 820,65 грн., з них залишок заборгованості за наданим кредитом 2984,81 грн., залишок заборгованості по процентам за користування кредитом 41 436,63 грн., заборгованість по пені та комісії 3502,99 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) 2396,22 грн. З виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що останній платіж відповідачкою зроблено 03.04.2014 року, інші платежі 19.05.2014 року, 12.06.2014 року, 13.06.2014 року, 01.09.2014 року здійснювалися не відповідачкою [PERSON], а автоматично банком, що не свідчить про переривання строку позовної давності. Відповідно до правової позиції ВСУ до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобовязання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою (постанова ВСУ від 08.11.2017 у справі № 6-2891цс16). Проте, як зазначає представник відповідача прострочена заборгованість по кредиту виникла ще 28.06.2013 року, і на 211 день з моменту виникнення простроченої заборгованості банк повинен був звернутися з позовом до суду, оскільки відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг, весь кредит вважається простроченим з цього часу, тому з цього часу починається початок відліку строку позовної давності, а не з моменту закінчення строку дії картки, як зазначає позивач. Після зміни строку виконання зобов'язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за вимогою пункту 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний був повернути кредит у повному обсязі до вказаної дати, й усі наступні щомісячні платежі за графіком не підлягають виконанню. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16. Позивач звернувся до суду 24.10.2017 року, тобто поза межами строку позовної давності. Згідно п. 31 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосується і до додаткових вимог банку. Виходячи з заяви про застосування строку позовної даності до спірних правовідносин, суд вважає, що позивачем без поважних причин пропущено трирічний строк позовної даності, визначений в 3 роки, з часу коли банк дізнався про наявність простроченої заборгованості визначеною ним самим в Умовах та Правилах надання банківських послуг. Тому в позові з цих підстав слід відмовити.

Outcome: dismissed