Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 05.03.2008 року відповідач підписала заяву №б/н з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмові формі. 04.04.2008 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів з пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена» Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із поточним кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2400.00. грн.., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до повної заяви. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язання, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, що додається до позовної заяви. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 31.03.2020 року має заборгованість в сумі 10809,57 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3617,15 грн., з заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України, в сумі 1299,92 грн; нарахованої пені в сумі 5139.66 грн., а також штрафів, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 250.00 грн.- штраф (фіксована частина), 502,84 грн.- штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.03.2008 року у розмірі 10809,57 грн. і судовий збір в сумі 2102 грн. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. За ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Великобілозерського районного суду Запорізької області від 21 травня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] , який має належні повноваження за довіреністю від 31.01.2019 року, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, у встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву або зустрічний позов не подала, клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не заявляла. За наявності умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 05.03.2008 року відповідач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 05.03.2008 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач користується кредитною карткою, однак допускає порушення зобов`язань за вказаним договором, чергові платежі здійснює не регулярно та не у розмірі, визначеному умовами договору, останній платіж відповідачем був здійснений 01.12.2018 року на суму 40 грн. 20 коп. Станом на 31.03.2020 року відповідач має заборгованість в сумі 10809,57 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3617,15 грн., з заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України, в сумі 1299,92 грн; нарахованої пені в сумі 5139.66 грн., а також штрафів, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 250.00 грн.- штраф (фіксована частина), 502,84 грн.- штраф (процентна складова). Вказані суми підтверджуються розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований (а.с. 6-18). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Сторони зобов`язані дотримуватися умов укладеного договору та виконувати взяті на себе зобов`язання у встановлений договором строк (термін) його виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України. Таким чином, відповідач порушує умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 10056.73 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3617,15 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625 ЦК України, в сумі 1299,92 грн., нарахованої пені в сумі 5139,66 грн., підлягають задоволенню. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, а саме: 250,00 грн. (фіксована частина) та 502,84 грн. (процентна складова), суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке. За змістом ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідний правовий висновок Верховного Суду України міститься у постанові від 21.10.2015 по справі № 6-2003цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 53118512). Таким чином, стягненню з відповідача полягає лише пеня, що нараховується першочергово, а саме за кожний день прострочення, незалежно від кількості днів прострочення, на відміну від штрафу, що за умовами укладеного між сторонами договору застосовується при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів. Виходячи з наведеного, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню на суму 10056.73 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно з положеннями ст.141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, в сумі 1955 грн. 60 коп., виходячи з розрахунку: 10056 грн. 73 коп. (розмір задоволених позовних вимог) * 2102 грн. 00 коп. (сума сплаченого судового збору)/ 10809 грн. 57 коп. (розмір заявлених позовних вимог) = 1955 грн. 60 коп.

Outcome: partial