Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 20.01.2001 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 17. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх синів: Іллю, [INFO], [PERSON], [INFO], Руслана, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, на виховання дітей та ведення домашнього господарства. Фактично вони не проживають тазом та не ведуть спільного господарства з травня 2016 року. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Питання про визначення місця проживання дітей буде вирішуватись окремо. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 24). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявилася, на адресу суду повернулися конверти із рекомендованими повідомленнями із судовими повістками із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 22, 23). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленою та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.01.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Індустріального району м. Дніпропетровська між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 17 (а.с. 19). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх синів: Іллю, [INFO], [PERSON], [INFO], Руслана, [INFO] (а.с. 10, 11, 12). Подружні стосунки між сторонами припинені з травня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, між сторонами немає. Спір про визначення місця проживання дітей сторони вирішуватимуть в іншому провадженні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved