Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на виконання рішення Лозівського міськрайонного суду від 26.02.2018 року на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на 1/8 частину від усіх видів (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що в нього від першого шлюбу є син [PERSON] , який наразі навчається на 2-му курсі денної форми навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ. Між ним та колишньою дружиною [PERSON] після досягнення сином [PERSON] 18 річного віку, була досягнута усна домовленість, про те що він у добровільному порядку буде сплачувати аліменти на повнолітнього сина, що продовжує навчання. За період навчання сина, відповідачу щомісячно перераховувались грошові кошти. На даний час змінилося його матеріальне становище. У зв`язку з відсутністю роботи та постійного доходу у місті та Україні, виплачувати аліменти з кожним разом ставало все важче, що примусило виїхати на заробітки до іншої держави. Крім цього, він має літніх батьків, мати перенесла ішемічний інсульт, через що потрібний постійний догляд за нею, та фінансово допомагати. Також намагається допомагати своєму батькові, який також потребує фінансової допомоги, через малу пенсію яку не вистачає на повноцінне проживання. Він має нерегулярний і мінливий дохід, відповідач по справі офіційно працевлаштована та має постійний дохід. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Тюря Т.І. в судове засідання не з`явилися, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якого позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила їх задовольнити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 26.06.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13.02.2018 року, що підтверджується рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Лозівського міськрайонного суду від 26.02.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . При вирішенні вимог позивача про зміну розміру стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини від 05.06.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу у подружжя позивача [INFO] народилася спільна дитина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Згідно з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] і [PERSON] . Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При ухваленні рішення суд відповідно до ст.182 СК України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183,184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому суд керується своїм внутрішнім переконанням та врахує обставини, зазначені у ст.182 СК України, до яких належать: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; інші обставини, що мають істотне значення (сімейний стан дитини, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан зацікавленої особи, наявність у останньої осіб, яких він зобов`язаний утримувати, наявність у батьків невиконаних грошових зобов`язань, тощо), наявність нерегулярного, мінливого доходу. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд зауважує на тому, що одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави-учасниці, так і за кордоном. Отже, враховуючи думку сторін, беручи до уваги всі обставини по справі у їх сукупності, з урахуванням потреби дитини, стану здоров`я та матеріального становища стягувача аліментів, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, відсутності у платника аліментів інших стягнень за виконавчими листами, а також з урахуванням того, що, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньго сина [PERSON] , з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Пунктом 23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved