Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона являється власником будинку № 25, розташованого за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Олександрівка, вул. Д.Харька. В даному будинку, крім позивача, зареєстровано також місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON], які не проживають за вказаною адресою, а існування їх реєстрації порушує права позивача як власника житла, оскільки вона вимушена сплачувати комунальні послуги за мешканців, які фактично не проживають в будинку, та перешкоджає їй праву на відчуження зазначеного будинку. Посилаючись на ст.ст. 391,405 ЦК України, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житлом. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просили його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач 1- [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомив, будь яких клопотань та відзиву щодо позовної заяви не надав, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за правилами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача 2-Попотько П.І. в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомила, будь яких клопотань та відзиву щодо позовної заяви не надала, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за правилами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за їх відсутністю, у вирішенні справи по суті поклався на розсуд суду. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2013 року та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого 10.12.2013 року [PERSON] є власником житлового будинку, яка розташована за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Олександрівка, вул. Д.Харька, буд.84. Відповідно до актів про не проживання для встановлення факту проживання осіб за місцем реєстрації позивача, відповідачі значиться зареєстрованими за адресою: [INFO], проте фактично за вказаною адресою не проживають з серпня 2016 року. Частиною першою статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. \~ \~\~\~Аналогічна правова\~позиція\~Верховного\~Суду України\~викладена\~в\~постанові від\~16\~листопада\~2016\~року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст.417\~ЦПК\~України є обов'язковою для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Відповідно положень ст.405\~ч.2\~ЦК\~України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів того, що відповідачі, більше як один рік відсутній за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між сторонами щодо користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, передбачених ст.71 ЖК України, не встановлено, реєстрація відповідачів у житловому будинку позивача створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, у зв'язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі та визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, із відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved