Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання повнолітнюї дитини на період навчання. Позов обґрунтовується тим, що позивач та відповідач проживали в зареєстрованому шлюбі. У вказаний період у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Баранівського районного суду від 10.04.2017 року шлюб між сторонами було розірвано, дітей залишено на утриманні батька, позивача [PERSON] . Рішенням Баранівського районного суду від 22.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання дітей до їх повноліття. Старша донька [PERSON], досягла повноліття та навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського з кінцевим терміном навчання до 30.06.2021року. На проїзд додому [PERSON] витрачає 250-300 грн, щомісяця, крім того, витрати на проживання в гуртожитку складають 4400 грн. за десять місяців. З огляду на викладене, позивач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву згідно якої заявлений позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена відповідно до п. 11 ст. 128 ЦПК України, повідомлення на сайті було розміщено 20.07.2018 року, тому відповідачка вважається повідомленою про дату час та місце розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за письмовою згодою позивача. Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що позивач є батьком, а відповідач є матір'ю, [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського від 07.12.2017 року №016/347 [PERSON] навчається на 1 курсі ФМФТ з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року на денній формі навчання за рахунок держбюджету (а.с. 12). Згідно довідки Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського від 07.12.2017 року [PERSON] проживає в гуртожитку [NUMBER]. Плата за гуртожиток становить за 10 місяців 4400 грн. (а.с. 13). Виходячи з характеру спірних правовідносин, суд, визначає норми матеріального права, які підлягають застосуванню. Так, якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років (в даному випадку до 30.06.2021 року) за умови, що відповідачка може надавати матеріальну допомогу. Вказане положення вбачається у змісті ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України. Частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до частини 2 статті 199 Сімейного Кодексу України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, що відповідає приписам п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3. Таким чином, при вирішенні спору, суд приймає до уваги те, що відповідач перебуває у працездатному віці, не надала жодних доказів щодо свого незадовільного стану здоров'я, проти позову не заперечувала. Окрім того, суд приймає до уваги те, що [PERSON] перебуває на державній формі навчання, як наслідок за навчання не платить, але працювати та отримувати самостійний дохід вона не має змоги, адже навчається на денному відділенні, як наслідок потребує матеріальної допомоги, адже процес навчання вимагає інших додаткових витрат які не пов'язані лиш із оплатою за навчання. Отже, виходячи із наведеного, зважаючи на те, що позивач наполягає на задоволенні позову, а відповідач проти позову не заперечила та жодним чином не спростувала доводи позивача, суд вважає, що відповідач може і повинна надавати матеріальну допомогу дитині, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів, а тому,

Outcome: approved