overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 10.08.2007 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №562. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем. Подружні стосунки між ними припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дітей та їх виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 18). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.08.2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №562 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Подружні стосунки між сторонами припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає, неповнолітні сини сторін: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилися проживати з матір'ю, [PERSON] За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 10.12.2004 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №1027. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем. Подружні стосунки між ними припинені з березня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дітей та їх виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення і справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 24). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.12.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №1027 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 11) та [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2014 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає, неповнолітні діти сторін [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилися проживати з матірю, [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 11.08.2012 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №445. Від шлюбу дітей вони не мають. Подружні стосунки між ними припинені з 2014 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві справу розглянути без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 19). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позову не надала. Про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 30). За таких обставин, суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.08.2012 року Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №445 (а.с. 14). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 12.01.2007 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачем. Подружні стосунки між ними припинені з січня 2020 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дітей та їх виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Судові витрати у справі просив покласти на нього (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду відзив на позов, в котрому позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення і справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 19). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.01.2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №1 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11,12). Подружні стосунки між сторонами припинені з січня 2020 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає, неповнолітні сини сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилися проживати з матір`ю, [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 12.07.2003 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 342. Від шлюбу мають малолітню доньку Дарю, [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Подружні стосунки між ними припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати та судові витрати у справі покласти на нього. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення і справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 14). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.07.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 342 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Дарю, [INFO] (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з листопада 2017 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає, донька сторін Даря, [INFO], після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилася проживати з матірю, [PERSON] За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 12.09.2003 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 608. Від шлюбу дітей вони не мають. Подружні стосунки між ними припинені з березня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення та справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 15). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.09.2003 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 608 (а.с. 14). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 13.12.2003 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 92. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем. Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2018 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дітей та їх виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати та судові витрати у справі покласти на нього. Позивач в судове засідання не з'явився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення і справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 19). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 92 (а.с. 18). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2018 року, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає, неповнолітні доньки сторін [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилися проживати з матір'ю, [PERSON] За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі він з відповідачем перебуває з 14.10.2011 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 769. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з квітня 2017 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та його виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати та судові витрати покласти на нього. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 20). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 14, 19). За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.10.2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 769 (а.с. 21). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання сина та його виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved