Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму позики в розмірі 2000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 09.06.2016 складає 49888 грн. Свій позов мотивує тим, що 06.07.2013 між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким він передав у власність відповідача 2000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути гроші в строк, передбачений розпискою, однак в зазначений строк гроші не повернув. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 06.07.2013 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно з умовами договору відповідач взяв в борг у позивача грошову суму в розмірі 2000 доларів США та надав йому розписку, в якій зазначено строк повернення грошей до 01.09.2013, про що свідчить розписка в матеріалах справи/а.с.6/. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідач зобов'язання за вказаною розпискою належним чином не виконав, а саме не повернув гроші в зазначений в розписці строк. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У даному випадку суд приймає письмову розписку [PERSON], як підтвердження укладення між сторонами договору позики на вказаних в ній умовах. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач суму боргу позивачеві не повернув, тобто прострочив виконання взятих на себе грошових зобов'язань. Відповідно до ч.2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає; наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання стосовно погашення заборгованості. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже судом встановлено, що відповідач суму боргу в розмірі 2000 доларів США позивачеві не повернув, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Відповідно до курсу НБУ станом на 09.06.2016 офіційний курс долара США, встановлений НБУ складає 2494,41 грн. за 1 долар США/а.с.7/, а тому 2000 доларів США х 2494,41 грн. = 49888 грн. Отже сума позики, що підлягає стягненню з відповідача складає 49888грн. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в розмірі 49888 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved