overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначає,що між Банком та відповідачем 02.12.2007 року укладено кредитний договір № 003-05978-021207, відповідно до якого, Банк зобов'язався надати відповідачу в сумі 3270грн. терміном на 24 міс. , з сплатою 5 % річних за користування грішми та сплатою 3,3% щомісячної плати за ведення кредитної справи. Відповідач , в строки визначені угодою, мав погашати суму кредиту та сплачувати відповідні відсотки. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредит . Відповідач свої зобов»язання виконав частково , порушив вимоги п. 3.1 договору кредитування. Станом 25.02.2014 р. заборгованість відповідача перед банком складає 3150,61 грн. Позивач вважає,що згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання , позивач просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача 3686,53 грн. заборгованості за договором кредиту, та понесені судові витрати: 243,60 грн. Ці вимоги представник позивача підтримує . (л.с. 4 ) Відповідач проти позову не заперечила, своїм правом на участь в розгляді справи не скористалась, судом проведено розгляд справи за правилами ст.224 ЦПК України. (л.с. 30,31 ) Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін,суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач дійсно уклала угоду з банком про отримання кредиту, (л.с. 5-7 ) . Відповідно до договору, Банк зобов'язався надати Відповідачу кредит в сумі 3270 грн. терміном на 24 міс., ,з сплатою 5% річних за користування кредитом та сплатою 3,3% щомісячної плати за ведення кредитної справи. Відповідач мала , в строки , визначені угодою, погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки , погоджені сторонами. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредит . Відповідач свої зобов»язання виконав частково , порушила вимоги п. 3.1 договору кредитування. Станом на 25.02.2014 р. заборгованість відповідача перед банком складає 3150,61 грн., і ця обставина відповідачем не заперечується. Розрахунок боргу позивачем складено належним чином (л.с. 8,9) Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в передбачений договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання ,настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, Банк має право на повернення боргу по кредиту і відсотки за користування ним, шляхом стягнення з відповідача суми боргу. Вимоги позову є обгрунтованими і суд їх задовольняє. Вимога позову про стягнення з відповідача судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначає,що між Банком та відповідачем 07.10.2010 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого, Банк зобов'язався надати відповідачу 17000 грн. у виді кредитного ліміту на платіжну картку, з сплатою 30 % річних на суму залишку боргу за користування грішми. Відповідач, в строки визначені угодою, мав слідкувати за витратами кошт в межах платіжного ліміту, поповнювати платіжну картку та сплачувати відповідні відсотки. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач свої зобов»язання виконував недобросовісно , порушив вимоги п. 2.1,1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, договору кредитування. Станом 09.09.2014 р. заборгованість відповідача перед банком складає 25267,53 грн. Позивач вважає, що згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, позивач просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача 25267,53 грн. заборгованості та понесені судові витрати: 252,68 грн. Ці вимоги представник позивача підтримує (л.с.48-50). Відповідач проти позову не заперечив, своїм правом на участь в розгляді справи не скористався, судом проведено розгляд справи за правилами ст.224 ЦПК України (л.с.54,55,61). Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач отримав від банку 17000 грн. у виді кредитного ліміту на платіжну картку, з сплатою 30 % річних на суму залишку боргу за користування грішми (л.с. 12-38). В строки визначені угодою, він мав слідкувати за витратами кошт в межах платіжного ліміту, поповнювати платіжну картку та сплачувати відповідні відсотки. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач свої зобов»язання виконував недобросовісно , порушив вимоги п. 2.1,1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, договору кредитування. Станом 09.09.2014 р. заборгованість відповідача перед банком складає 25267,53 грн . і ця обставина відповідачем не заперечується. Розрахунок боргу позивачем складено належним чином (л.с.6-12). Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в передбачений договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання ,настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , Банк має право на повернення боргу по кредиту і відсотків за користування ним, шляхом стягнення з відповідача суми боргу. Вимоги позову є обгрунтованими і суд їх задовольняє. Вимога позову про стягнення з відповідача судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначає, що між Банком та відповідачем 10.09.2007р. укладено кредитний договір №001-05987-100907, відповідно до якого, Банк зобов'язався надати відповідачу картковий кредит на рахунок № [NUMBER] , з сплатою 23,99 % за користування грішми. Відповідач мав по мірі використання кошт, в строки, визначені угодою, погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки , погоджені сторонами. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредит. Відповідач свої зобов»язання виконав частково, порушив вимоги п. 2.7 договору кредитування. Станом на 09.092013 р. заборгованість відповідача перед банком складає 3686,53 грн. Позивач вважає, що згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, позивач просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача 3686,53 грн. заборгованості за договором кредиту, та понесені судові витрати: 229,40 грн. Ці вимоги представник позивача підтримує (л.с. 4). Відповідач проти позову не заперечила, своїм правом на участь в розгляді справи не скористалась, судом проведено розгляд справи за правилами ст.224 ЦПК України (л.с. 22,25). Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін,суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач дійсно уклала угоду з банком про отримання кредиту, (л.с. 5,6 ) . Відповідно до договору, Банк зобов'язався надати Відповідачу картковий кредит, з сплатою 23,99% за користування кредитом. Відповідач мала по мірі використання кошт з картки , в строки , визначені угодою, погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки, погоджені сторонами. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредит . Відповідач свої зобов»язання виконав частково , порушила вимоги п.2.7 договору кредитування. Станом на 09.09.2013 р. заборгованість відповідача перед банком складає 3686,53 грн ., і ця обставина відповідачем не заперечується. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в передбачений договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання ,настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , Банк має право на повернення боргу по кредиту і відсотки за користування ним, шляхом стягнення з відповідача суми боргу. Вимоги позову є обгрунтованими і суд їх задовольняє. Вимога позову про стягнення з відповідача судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначає,що між Банком та відповідачем 12.04.2012 року укладено кредитний договір № 003-05003-120412, відповідно до якого, Банк зобов'язався відкрити відповідачу картковий рахунок відновлювальної відкличної кредитної лінії загальною сумою 30000грн. , лімітом 2081 грн. Відповідач має самостійно слідкувати за поповненням на картку використаних кошт , в строки визначені угодою. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредит . Відповідач свої зобов»язання виконав частково , порушив вимоги розд.3 договору кредитування. Станом 20.05.2014 р. заборгованість відповідача перед банком складає 2027,42 грн. , в т.ч. прострочене тіло кредиту-1714,22 грн., комісія - 313.20 грн. Позивач вважає,що згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, позивач просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача 2027.42 грн. заборгованості за договором кредиту, та понесені судові витрати: 243,60 грн. Ці вимоги представник позивача підтримує (л.с.20,21,24,25). Відповідач проти позову не заперечила, своїм правом на участь в розгляді справи не скористалась, судом проведено розгляд справи за правилами ст.224 ЦПК України (л.с.19,28,29). Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін,суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач дійсно уклала угоду з банком про отримання кредиту (л.с. 3-5) . Відповідно до договору, Банк зобов'язався відкрити відповідачу картковий рахунок відновлювальної відкличної кредитної лінії загальною сумою 30000грн. , лімітом 2081 грн. Відповідач має самостійно слідкувати за поповненням на картку використаних кошт, в строки визначені угодою. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредит . Відповідач свої зобов»язання виконав частково , порушив вимоги розд.3 договору кредитування. Станом 20.05.2014 р. заборгованість відповідача перед банком складає 2027,42грн. , в т.ч. прострочене тіло кредиту-1714,22 грн., комісія- 313.20 грн., і ця обставина відповідачем не заперечується. Розрахунок боргу позивачем складено належним чином (л.с. 11). Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в передбачений договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання ,настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , Банк має право на повернення боргу по кредиту і відсотки за користування ним, шляхом стягнення з відповідача суми боргу. Вимоги позову є обгрунтованими і суд їх задовольняє. Вимога позову про стягнення з відповідача судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначає, що між Банком та відповідачем 23.07.2013 року укладено кредитний договір №001-05550-230713, відповідно до якого, Банк зобов'язався відкрити відповідачу картковий рахунок відновлювальної відкличної кредитної лінії загальною сумою 15000 грн. на 1 рік Відповідач має самостійно слідкувати за поповненням на картку використаних кошт, в строки визначені угодою. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредит. Відповідач свої зобов»язання виконав частково, порушив вимоги розд.3 договору кредитування. Станом на 22.07.2014 р. заборгованість відповідача перед банком складає 18670,05грн. , в т.ч. тіло кредиту 12251,68 грн., прострочене тіло кредиту-2737,02 грн.,відсотки -3681.35грн. Позивач вважає, що згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, позивач просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача 18670,05 грн. заборгованості за договором кредиту, та понесені судові витрати: 243,60 грн. Ці вимоги представник позивача підтримує (л.с.16). Відповідач проти позову не заперечив, своїм правом на участь в розгляді справи не скористалась, судом проведено розгляд справи за правилами ст.224 ЦПК України (л.с.21,22). Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін,суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач дійсно уклав угоду з банком про отримання кредиту, (л.с.3-8). Відповідно до договору, Банк зобов'язався відкрити відповідачу картковий рахунок відновлювальної відкличної кредитної лінії загальною сумою 15000грн. на 1 рік. Відповідач має самостійно слідкувати за поповненням на картку використаних кошт , в строки визначені угодою. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредит . Відповідач свої зобов»язання виконав частково , порушив вимоги розд.3 договору кредитування. Станом на 22.07.2014 р. заборгованість відповідача перед банком складає 18670,05грн. , в т.ч. тіло кредиту 12251,68 грн., прострочене тіло кредиту-2737,02 грн.,відсотки -3681.35грн. і ця обставина відповідачем не заперечується. Розрахунок боргу позивачем складено належним чином (л.с.9). Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в передбачений договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання ,настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , Банк має право на повернення боргу по кредиту і відсотки за користування ним, шляхом стягнення з відповідача суми боргу. Вимоги позову є обгрунтованими і суд їх задовольняє. Вимога позову про стягнення з відповідача судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначив, що 03 жовтня 2001 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що в 2002 році поїхали разом до Німеччини, однак з 2003 року він проживає в Україні, дружина - в Німеччині, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначив, що 08.04.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя не склалося, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача та відповідач подали до суду відповідні заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач - визнала позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №276, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначив, що 10 березня 1979 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що з дружиною не проживає з 2004 року, факт перебування у зареєстрованому шлюбу спричиняє позивачу моральні переживання. Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Позивач вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали до суду відповідні заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав повністю, відповідач - визнала позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.03.1979 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №437, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначив, що 10 лютого 2004 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що проживали разом до липня 2009 року, спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначив, що 11.11.2011 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує, що сумісне життя не склалося, виникають протиріччя в поглядах на життя, що супроводжується сварками та скандалами. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали до суду відповідні заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач - частково визнала позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу не заперечила, дитину просить залишити проживати з нею, судові витрати покласти на позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року Виконавчим комітетом Карвинівської сільської ради Романівського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сім'я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім'єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і зазначив, що 25 грудня 1998 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що в останній час погляди на життя стали протилежними, спільне проживання виявилося неможливим, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин і ведення спільного господарства. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved