Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності на нерухоме майно, просить суд визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений 30.05.2013 року між ним та відповідачем, згідно якого позивач придбав нерухоме майно, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] - дійсним та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], загальною площею 198, 8 кв.м., житловою площею 87, 3 кв.м., який складається в цілому з: житлового будинку літ. «А»; гаражу літ. «Б»; сараю літ. «В»; вбиральні літ. «Г»; споруд № 1-5, вказуючи, що 30.05.2013 року між ним та відповідачем у письмовій формі був укладений попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, згідно якого відповідач продав позивачу нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] Відповідач отримав кошти, що підтверджується наданою ним розпискою, передав позивачу вищевказаний житловий будинок, однак від нотаріального посвідчення договору відмовився, тому позивач і звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, про що надав заяву, згідно якої позов підтримує, просить суд справу розглянути за його відсутність. Відповідач надав заяву, відповідно до якої просить суд справу розглядати за його відсутність, вказуючи, що відповідач не має можливості оформити договір нотаріально, оскільки є матеріально не забезпеченим, не заперечує, що угода дійсно укладалася. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази по справі, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 30.05.2013 року між позивачем та відповідачем у письмовій формі був укладений попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, згідно якого відповідач продав позивачу нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] /л.с. 4-5/ Вказаний житловий будинок належать відповідачу відповідно договору купівлі - продажу житлового будинку від 25.04.2005 року /л.с. 13/, який зареєстрований в КП Білгород - Дністровське МБТІ, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів, номер 567156 /л.с. 14/. Після укладення попереднього договору купівлі - продажу та отримання грошей, відповідач відмовився від подальшої реєстрації договору у нотаріальній конторі, у зв'язку з чим в односторонньому порядку порушив умови договору. Відповідно до розписки написаної відповідачем, він отримав від позивача повну вартість житлового будинку. /л.с. 7/ Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагає. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно п. 13 Постанови № 9 ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року - «Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.» «При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.» Судом з'ясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України /із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI/1878-17/ від 11.02.2010, № 2756 -VI/2756-17/ від 02.12.2010/ договір купівлі - продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, до суду не з'являється, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку не має. В зв'язку з тим, що сторони досягли усіх істотних умов договору, відбулося виконання письмового договору купівлі - продажу, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Outcome: approved