Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу, зазначаючи, що 09.10.2013 р. він надав у борг відповідачу кошти в сумі 8500 гривень з кінцевим строком повернення до 31.12.2013 р. Відповідач у зазначений строк не повернув борг та ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Позивач просив суд стягнути з відповідача борг в сумі 8500 грн., пеню в сумі 3825 грн., грошові кошти по сплаті адміністративних штрафів в сумі 2045 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 243,60 грн. [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про визнання договору позики недійсним, який, в судовому засіданні 15.04.2014 р., протокольно прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою суду від 25.04.2014 р. позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору позики недійсним - залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав у ньому викладених. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши доводи учасників судового розгляду, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до умов договору позики від 09.10.2013 р. позивачем було надано [PERSON] в рахунок позики грошові кошти в сумі 8500 грн. з кінцевим терміном повернення до 31.12.2013 р. Відповідно до п. 5 вказаного договору позики, в разі прострочення повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення. Як вбачається з розрахунку суми боргу за договором позики від 09.10.2013 р., сума боргу становить 8500 грн. - борг, 3825 грн. - пеня за 90 днів прострочення повернення позики. Зазначений розрахунок складений вірно та визнається відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вказані норми закону, а також фактично встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 8500 грн. та пені в сумі 3825 грн. Що ж стосується вимог позивача про стягнення з відповідача коштів по сплаті адміністративних штрафів в сумі 2045 грн., то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки такі не випливають з умов договору позики, будь-яких інших правових підстав для їх задоволення позивачем не наведено. Судові витрати по справі розподіляються згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial