Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 09 жовтня 2007 року між Акціонерним - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (у подальшому реорганізованого у ПАТ «Укрсоцбанк») та відповідачем був укладений договір кредиту № 215/12-07-0928 з урахуванням додаткових угод до нього, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 71018 грн. з порядком повернення кредиту, передбаченим ст.1 договору кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % на рік з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 10 жовтня 2032 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту. Свої зобов'язання, визначені договором кредиту, позивач виконав належним чином у повному обсязі, а саме відкрив позичковий рахунок та надав суму кредиту готівкою. Натомість відповідачем не виконуються умови договору кредиту, у зв'язку із чим порушуються строки повергнення кредиту та сплати процентів. У зв'язку з цим станом на 25 вересня 2017 року загальна сума заборгованості становить 285688,92 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 71018,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 131898,26 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 19403,70 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 34015,65 грн., інфляційних витрат за кредитом у розмірі 10794,72 грн., інфляційних витрат за відсотками у розмірі 18558,59 грн. Позивач надіслав відповідачу вимогу терміново сплатити заборгованість, проте дану вимогу в добровільному порядку не виконано. А відтак заходи щодо добровільного врегулювання спору між сторонами виявились безрезультатними. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 285688,92 грн., та судові витрати по справі у розмірі 4285,33 грн. Представник позивача надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку із неявкою відповідача у судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року між Акціонерним - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем був укладений договір кредиту № 215/12-07-0928. Відповідно до п.1.1 договору кредиту кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти 72970,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 10 жовтня 2032 року. Щомісячний платіж становить 244 грн., а останній повинен був складати 258 грн. Пунктом 1.2 кредитного договору визначено, що кредит надавався позичальнику на придбання нерухомого майна - жилого будинку № 190, що знаходиться за адресою : Україна, Донецька область, смт. Володарське, вул. Котовського. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем в день укладення договору кредиту - 09 жовтня 2007 року був укладений іпотечний договір, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку нерухоме майно, для придбання якого надається кредит, що стане власністю позичальника після укладення іпотечного договору, а саме після здійснення в установленому чинним законодавством України порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно за позичальником заставною вартістю 85850,00 грн. ПАТ «Укрсоцбанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується копією заяви на видачу готівки №м 29-01 від 09 жовтня 2007 року. Згідно п.3.3.7 відповідач зобов'язався перед позивачем сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, передбаченому п.п. 2.4., 2.5 договору кредиту. Пунктами 2.4 і 2.5 договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються із розрахунку факт/360. У разі наявності простроченої заборгованості за кредитом та несплачених процентів за його використання, погашення заборгованості позичальників за цим договором здійснюється в наступній черговості : прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за кредитом, строкова заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за кредитом, пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів, штраф. Крім того, пунктом 3.3.8 договору передбачено, що позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному у п.1.1 цього договору. Відповідно до п.4.2 кредитного договору в разі прострочення відповідачем строків сплати платежів, визначених п.п. 1.1 та 2.4 цього договору, комісій, передбачених умовами договору, а також прострочення строків повернення кредиту (траншів кредиту), відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діє в період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно п.п. 4.3, 4.5 договору кредиту у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2-3.3.16 цього договору позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 % від суми кредиту, визначеної п.1.1. договору за кожний випадок. У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8 договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Судом встановлено, що відповідачем взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконано. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 25 вересня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 285688,92 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 71018,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 131898,26 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 19403,70 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 34015,65 грн., інфляційних витрат за кредитом у розмірі 10794,72 грн., інфляційних витрат за відсотками у розмірі 18558,59 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 71018,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 131898,26 грн., інфляційних витрат за кредитом у розмірі 10794,72 грн., інфляційних витрат за відсотками у розмірі 18558,59 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 19403,70 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 34015,65 грн., то суд вирішуючи дане питання, виходить з наступного. Відповідно до ст. 2 ч. 1-3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики, укладеними з юридичними особами і фізичними особами - підприємцями, місцезнаходженням яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 січня 2018 року або до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов'язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідач зареєстрований за адресою в [ADDRESS] Відповідно до вказаного розпорядження смт. Старий Крим м.Маріуполя було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно наданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради за № 03-12-1402 від 20 лютого 2018 року та Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради за № 04-12-1335 від 14 березня 2018 року на запит суду інформації щодо місця реєстрації відповідача [PERSON], останній в м.Маріуполі не зареєстрований. Крім того, суд не може прийняти до уваги той факт, що ПАТ «Укрсоцбанк», звертаючись до суду з позовом до відповідача, зазначив місцем його проживання смт. Старий Крим м.Маріуполя, оскільки вони керувались останніми відомими їм даними щодо місця реєстрації відповідача. А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 19403,70 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 34015,65 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру, який поданий юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 4285,33 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору у розмірі 4285,33 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved