Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником гаражу, який розташований за адресою м. Канів, авто- гаражний кооператив « Дніпро» вул. [PERSON], гараж 30К. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності серія САК№ 053558 від 19.06.2013 року. Позивач звернувся до ПАТ « Черкасиобленерго» Канівський район електричних мереж з заявою про приєднання електроустановки певної потужності. В своїй відповіді від 03.07.2017 року № 992/01-04 останній запропонували заявнику надати рішення гаражного кооперативу «Дніпро» про вихід з членів кооперативу, яке необхідне для приєднання до електричних мереж. Позивач звернувся до гаражного кооперативу «Дніпро» з проханням видати таке рішення, на що отримав довідку від 23.09.2017 року № 20-Б, в якій зазначалося, що [PERSON] є членом вищевказаного кооперативу. 26 вересня 2017 року заявник звернувся до гаражного кооперативу «Дніпро» із заявою про припинення членства в кооперативі. Дані заяви були отримані головою гаражного кооперативу «Дніпро» 11.10.2017 року.. Проте в.о.голови кооперативу «Дніпро» не звертає уваги на звернення позивача та не дає можливості останньому вийти з членів кооперативу. Хоча позивач фактично не сплачує членські внески до кооперативу, тобто не вважає себе членом кооперативу. В звязку з цим він змушений звернутись до суду та просить суд визнати дії відповідача щодо відмови у видачі довідки про те, що він не є членом гаражного кооперативу» Дніпро»- незаконним. та просить суд встановити факт, що має значення, а саме, що він не являється членом гаражного кооперативу «Дніпро». В судове засідання позивач та його представник не зявилися надіслали заяви про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи містяться пояснення представника щодо позову. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником гаражу 30К, який розташований за адресою м. Канів, авто гаражний кооператив « Дніпро»», вул. М. Рибалки, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії САК № 053558 від 19.06.2013 року ( а.с.8) Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.09.2016 року [PERSON] є членом гаражного кооперативу « Дніпро». Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до ПАТ « Черкасиобленерго» Канівський РЕМ з заявою про приєднання електроустановки певної потужності. Проте в своїй відповіді від 03.07.2017 року № 992/01-04 йому було запропоновано надати рішення гаражного кооперативу «Дніпро» про вихід з членів кооперативу, яке необхідне для приєднання до електричних мереж.( а.с.13) На неодноразові звернення до гаражного кооперативу «Дніпро» з заявою про припинення членства в кооперативі, позивач не отримував позитивної відповіді, хоча як вбачається з довідки від 23.09.2017 року № 20-Б виданої в.о. голови кооперативу «Дніпро»[PERSON], [PERSON] членом кооперативу « Дніпро» себе не вважає і фактично втратив звязок з кооперативом. Станом на 23.09.2017 року має велику заборгованість по сплаті членських внесків і використання електроенергії (а.с. 19). У відповідності зі статтею 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Основними завданнями кооперації є: підвищення життєвого рівня членів кооперативів, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; створення системи економічної і соціальної самодопомоги населення та суб'єктів господарювання; залучення у виробництво товарів, робіт, послуг, додаткових трудових ресурсів, підвищення трудової і соціальної активності населення; створення і розвиток інфраструктури, необхідної для провадження господарської та іншої діяльності кооперативів з метою зростання матеріального добробуту їх членів та задоволення потреб у товарах і послугах; сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства. Статтею 4 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності. Згідно статей 6, 7 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки. Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Рішення установчих зборів оформляється протоколом, який підписують головуючий та секретар зборів. У протоколі зазначаються особи, які брали участь в установчих зборах: для фізичної особи - прізвище, ім'я та по батькові, дані паспорта громадянина України або паспортних документів іноземця (для осіб без громадянства, які постійно проживають в Україні, - дані документа, який його замінює); для юридичної особи - прізвище, ім'я та по батькові уповноваженого представника юридичної особи, документ, що підтверджує його повноваження. Дані про фізичну особу засвідчуються її особистим підписом, а про юридичну особу - підписом її уповноваженого представника. Статтею 8 Закону України «Про кооперацію» визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов'язки його членів. Статтею 1 Закону України «Про кооперацію» визначено, що членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об'єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об'єднання. Згідно ст. 13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Права та обов'язки членів кооперативу визначені і статутом гаражного кооперативу « Дніпро», які містяться в матеріалах справи. Так, пунктом 4.2 Статуту визначено, що серед ряду зобов'язань, член кооперативу повинен виконувати вимоги Статуту, рішень загальних зборів, конференцій і правління кооперативу, утримувати у зразковому стані гараж і територію біля нього, своєчасно сплачувати членські внески, встановлені загальними зборами кооперативу та за спожиту електроенергію. В разі виявлення факту без облікового використання електроенергії до члена кооперативу вживаються санкції згідно з чинним законодавством України аж до відключення від електромережі. Розділом 4 Статуту визначено підстави виключення з членів кооперативі на підставі рішення загальних зборів, серед яких несплата членських внесків, несплата за використану електроенергію у терміни встановлені статутом кооперативу. Крім того відповідно до розділу 3 пункту 3.2 статуту Членство кооперативу припиняється в в разі добровільного виходу з нього, несплати внесків у порядку визначеному статутом та ін.. З довідки наданої в.о. голови кооперативу « Дніпро» від 23.09.2017 року № 20-Б вбачається, що позивач не сплачує членські внески та має заборгованість за електроенергію, що в свою чергу є порушенням статуту кооперативу та є підставою для виключення його з членів кооперативу. Проте, голова кооперативу ігнорує заяви позивача щодо виключення його з членів кооперативну з невідомих для суду причин, що в свою чергу є незаконним. Відповідно до ст.13 ЗУ «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦП Кодексом. Норма даної статті встановлює, що доказування є обов'язком сторони. Суд не вправі вимагати у сторін надавати докази. Саме позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. Таким чином, розподіл обов'язків щодо доказування у цивільній справі здійснюється на підставі одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, беручи до уваги, що відповідач всупереч вимогам статут не приймає рішень щодо заяв позивача про припинення членства в кооперативі, що в свою чергу порушує правва та інтереси позивача , суд дійшов висновку про задоволення позову.. На підставі викладеного та

Outcome: approved