Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 26.01.2007 року він уклав шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейного життя вони проживали разом в квартирі, що належить його матері в м. Києві. В 2013 року їхні подружні стосунки погіршились і відповідач поїхала до батьків в м. Шепетівку, забравши із собою сина. З того часу всі осінні, зимові та весняні канікули син проводив з ним в м. Києві. В 2015 році [PERSON] запропонувала перевести дитину до Київської школи, тому до 2-го класу він пішов в школу № 289 м. Києва. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2016 року шлюб між ними розірваний. Вказує, що він регулярно цікавиться успіхами сина в навчанні, оплачує відвідування гуртків: футбольну секцію, авіомоделювання, гурток танцю, проводить всі вихідні разом з ним, після закінчення 2 класу оплатив відпочинок в дитячому оздоровчому таборі «Айстра», решту літа провів з сином в селищі Сумської області. Протягом всього часу спільного проживання з сином, останній постійно висловлює бажання жити разом з ним. Крім того, вказує, що має двохкімнатну квартиру, де для дитини створені всі належні умови розвитку та навчання: письмовий стіл, ліжко, куточок з іграшками, окремо виділене місце в шафі для власних речей, ноутбук. Квартира знаходиться в належному санітарному стані, після ремонту, зі всіма комунальними зручностями. Він має стабільний дохід, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, добре відноситься до сина. За наведених обставин, просить визначити місце проживання [PERSON], [INFO]. за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що за місцем реєстрації не проживає, оскільки перебуває на заробітках в м. Києві, де і проживає без реєстрації у найманій квартирі. Виходячи з характеру роботи та умов проживання, вона не має змоги забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини. Син [PERSON] зареєстрований і на даний час проживає за місцем проживання батька, де і ходить до школи. Крім того, вона має намір виїхати на заробітки за межі України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив суду пояснення, згідно яких вважає вирішення питання щодо визначення місця проживання [PERSON]. [INFO], є передчасним та не потребує вирішення по суті у зв'язку з відсутністю спору між батьками дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що 26 січня 2007 року позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу з якою мають сина [PERSON], [INFO] року., що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26.01.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї та свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 07.06.2007 року відділом РАЦС Дарницького РУЮ м. Києва. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2016 року, яке набрало законної сили 30.06.2016 року, шлюб між сторонами розірваний. Позивачу на праві власності належить 1/3 частини двокімнатної квартири № [ADDRESS], житловою площею 30,60 кв.м. на 5 поверсі 10-поверхового будинку, де він зареєстрований з 10.08.1990 року разом з матір'ю [PERSON], батьком - [PERSON], а з 05.04.2013 року у вказаній квартирі зареєстрований та проживає його син [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про право власності на жито від 14.11.2006 року та даними довідок №№ 328, 329, виданих 03.08.2016 року комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Дарницького району. Як вбачається з даних довідки № 608, виданої 01.09.2016 року директором школи І-ІІІ ступенів № 239 Дарницького району м. Києва, [PERSON], [INFO], дійсно навчається у вказаному навчальному закладі в 3-А класі. Позивач позитивно характеризується за місцем служби, має достатні доходи для утримання сина, розмір яких за період квітня-вересня 2016 року становить 50487грн., що підтверджується відповідними характеристикою та довідкою про доходи. Крім того, сторони на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебувають, до кримінальної відповідальності не притягувались, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Досліджені у справі докази свідчать про те, що батьки належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов'язків. Однак вирішальним у вирішенні спору щодо місця проживання дитини, на думку суду є фактичні обставини, що склались між батьками на час розгляду справи. За даними виконавчого комітету Шепетівської міської ради, адресно-довідкового підрозділу Шепетівського МВ УДМСУ, відповідач зареєстрована в [ADDRESS], однак за її поясненнями в суді за місцем реєстрації не проживає, а тимчасово проживає у найманій квартирі в м. Києві, має намір виїхати на роботу за межі України,не має змоги забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини. Дитина ж проживає з батьком, дідом та бабою у належній їм на праві часткової власності квартирі, за місцем проживання батька навчається у школі. Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму Верхового суду України від 12 червня 1998 рок № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю в України» суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на викладене, з врахуванням пояснень відповідача, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] за місцем його проживання, оскільки таке рішення буде відповідати найкращим інтересам дитини. При цьому необхідно звернути увагу на те, що визначення місця проживання дитини з батьком не розлучає його з матір'ю, оскільки остання не обмежена у своєму праві на спілкування із сином, турботу про нього та участі у його вихованні. За наведених обставин позов підлягає до задоволення, оскільки заявлені вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Outcome: approved