Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилається на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16 червня 2017 року на користь [PERSON] з [PERSON] на навчання щомісячно, стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 травня 2017 року до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення ним 23 років. На думку позивача він не в змозі забезпечувати сплату такого розміру аліментів через зміну майнового стану та наявності додаткових утриманців тому просить стягувати 250 грн. щомісячно, до закінчення навчання. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився проте, направив до суду відзив на позовну заяву. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 червня 2017 року на користь [PERSON] з [PERSON] на навчання щомісячно, стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 травня 2017 року до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення 23 років. Відповідач є платником аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 888,50 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, що підтверджується постановами Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження ВП №54558267 від 29.08.2017 року та довідкою про сплату аліментів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось з них. Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз положень ст. 184 СК України вказує на те, що підставами визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання ним частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право стягувача аліментів вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як встановлено, позивач допомоги на навчання не надає, стабільного доходу не має, у звязку з чим розмір аліментів, які останній повинен сплачувати на навчання сина [PERSON], слід визначити у твердій грошовій сумі. За таких обставин, та враховуючи, що відповідач є працездатною особою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, виходячи із встановленого у державі розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на навчання у розмірі 500 грн. до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення ним 23 років. Судові витрати становлять 640.00 грн. та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, пропорційно до частини задоволеного позову.

Outcome: partial