overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, враховуючи уточнюючі позовні вимоги просить розірвати шлюб, укладений 18 липня 1981 року між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. Вказав, що декілька років проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому за таких обставин збереження шлюбу є неможливе та просить суд його розірвати. Позивач подав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив не давати строк на примирення із відповідачем, оскільки має іншу сім'ю та дитину, яка народилась у 2013 році. Відповідач в судове засідання 19.02.2015 року не з'явилась, подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги не визнала, просила дати час на примирення. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 18 липня 1981 року, який зареєстрований відділом запису актів цивільного стану виконавчого комітету Житомирської Ради народних депутатів, актовий запис №1115. /а.с. 5/ Сторони проживають окремо і повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій він просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що він зареєстрував відповідача по його згоді, оскільки останній не міг працевлаштуватися на роботу без реєстрації. Позивач, посилаючись на те, що з другої половини вересня 2013 року і по сьогоднішній день місцезнаходження та проживання відповідача йому не відоме, в будинку з того часу він не проживає та, що із-за зареєстрованого в його будинку відповідача, він не може розпорядитися своїм майном. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу заочно на підставі наявних в ній доказів, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності житловий будинок, який розташований по адресу: [ADDRESS] належить позивачу/а.с.2/. Згідно довідки виконавчого комітету Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області № 906 від 02.07.2014 року підтверджено, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с.4). Актом обстеження вищевказаного житлового будинку від 01.07.2014 року встановлено, що [PERSON] прописаний за даною адресою в даний час дійсно не проживає з другої половини вересня 2013 р (а.с. 3) Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу положень ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Оцінюючи зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою та враховуючи, що відповідач не проживає за спірною адресою починаючи з другої половини вересня 2013 року, суд приходить до переконання, що відповідача слід визнати такими, що втратив право на користування цим жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій він просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що відповідач більш 10 років не проживає у вищезазначеному будинку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою,особистих речей її в будинку не має, житловим будинком вона не цікавиться. Також позивач зазначає, що перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніколи не чинили, відповідач ним не користується понад 6 місяців, добровільно вона собі визначила інше місце проживання. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з'явилися, про день та час розгляду справи судом повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направляла. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу заочно на підставі наявних в ній доказів, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності житловий будинок та технічного паспорту на житловий будинок індивідуального жилого фонду, який розташований по адресу [ADDRESS] належить позивачу /а.с.5-9/. Згідно акту обстеження умов проживання від 28 серпня 2014 року підтверджено, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] дійсно на протязі десяти років гр. [PERSON] не проживає /а.с.12/. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу положень ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Оцінюючи зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою та враховуючи, що відповідач не проживає за спірною адресою більш десять років, суд приходить до переконання, що відповідача слід визнати такими, що втратив право на користування цим жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав на те, що 01 грудня 2013 року уклала з відповідачкою договір позики в виді (розписки) , згідно якого вона передала відповідачеві 25750 грн.. Відповідачка отримавши грошові кошти, взяла на себе зобовязання повернути їх протягом 2014року. Відповідач на дату визначену в зобовязанні позивачу кошти не повернула , тому позивач просить їх стягнути в судовому порядку, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився направивши суду клопотання про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, що підтверджується розпискою про отримання повістки та копії матеріалів справи відповідачем, заперечень та пояснень до суду не подала, а тому суд, заслухавши думку позивача та його представника,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав на те, що 02 травня 2016 року уклав з відповідачем договір позики в виді (розписки) , згідно якого він передав відповідачеві 100000грн.. Відповідач отримавши грошові кошти, взяв на себе зобов'язання повернути їх до вересня 2016 року. Відповідач на дату визначену в зобов'язанні позивачу кошти не повернув , тому позивач просить їх стягнути в судовому порядку, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач підтримав позовні вимоги та росить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився, вказавши що він дійсно брав вказані кошти в борг, однак повернути їх в даний час не в змозі. Суд, вислухавши сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України встановлено - « за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошей». Як встановлено в судовому засіданні між позивачем та відповідачем 02 травня 2016 року, укладалися договори позики, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав у власність кошти 100000 грн. і взяв на себе зобов'язання повернути вказані кошти до дати визначеної сторонами (а.с.6). Вказана позика була оформлена розпискою, що відповідно до ст. 1047 ЦК України в письмовій формі, що підтверджується її копією (а.с.6) З зобов'язання вбачається , що відповідач взяв на себе зобов'язання повернути вказані кошти до вересня 2016 року , але він в порушення вимог ст.ст. 526 , 527 ЦК України свої зобов'язання не виконав, тобто кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаній повернути позикодавцю позику у строк та в порядку встановленому договором, а тому вказана сума, що складає 100000 грн.. повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 1000 грн. за сплату судового збору, які були ним сплачені згідно наданої квитанції суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати ним були понесені внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобов'язання по договору і пов'язаним з цим зверненням до суду, а також оскільки дані вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав на те, що 03 червня 2013 року відповідач взяв в борг у нього 79930 грн.. Відповідач отримавши грошові кошти, взяв на себе зобовязання повернути їх до 01 вересня 2013 року. На підтвердження укладання даного договору позики та його умов відповідач склав розписку. Відповідач на дату визначену в зобовязанні позивачу кошти не повернув. Всі подальші усні звернення позивача до відповідача про повернення коштів, останнім до уваги не приймаються, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а всього 176687,39 грн.. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати понесенні ним при зверненні до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, що підтверджується оголошенням в газемі «Урядовий кур'єр» №151 від 19.08.2015 року, заперечень та пояснень до суду не подала, а тому суд, заслухавши думку позивача та його представника,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав на те, що 17 грудня 2013 року відповідач взяв в борг у нього 164000 грн.. в якості авансу за юридичні послуги та супроводження процедури придбання нерухомого майна. Будь-які дії до сьогоднішнього дня відповідач не виконав та не повернув взятий аванс, тому позивач просить стягнути його в судовому порядку. В судове засіданні позивач не з'явилися, подавши до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, що підтверджується повернутим з місця його реєстрації конвертом «за терміном зберігання», заперечень та пояснень до суду не подала, а тому суд, зважаючи на думку представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав на те, що 19 травня 2014 року вона уклала з [PERSON].попередній договір купівлі- продажу будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Попередній договір був посвідчений приватним нотаріусом. Згідно попереднього договору [PERSON] зобов'язалася продати мені вищевказаний будинок загальною площею 186,1кв.м., житловою площею 66,9кв.м., вартість будинку складає 2 937 500 гривень, що на момент підписання попереднього договору складає суму, що еквівалентна 250 000 доларів США за курсом НБУ. В якості авансового платежу вона передала відповідачці 65 000 доларів США та автомобіль Mercedes-Benz GL 500, 2010 року випуску, реєстраційні номери [NUMBER], який був оцінений сторонами у 763 750,00 гривень, що за курсом НБУ складало 65 000,00 доларів США, про що було зазначено в п. 2.1. попереднього договору купівлі- продажу будинку. Крам того відповідачка зобов'язалась зареєструвати її та сина в зазначеному будинку в строк до 10 червня 2014 року. Приблизно у вересні 2014 року Відповідачка зателефонувала їй та повідомила, що вона більше не бажає продавати будинок, та попросила виселитись з нього, а грошові кошти в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) доларів США вона поверне мені пізніше. В зв'язку з наведеним позивачка просить стягнути з відповідача сплачену суму авансу з штрафними санкціями та судовий збір. В судовому в засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали просять їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, що підтверджується повернути конвертами за терміном зберігання, які були направленні за місцем реєстрації відповідача, заперечень та пояснень до суду не подала, а тому суд, заслухавши думку позивача та його представника,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав на те, що 21 травня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики в виді розписки, згідно якого він передав відповідачеві 13000 грн. Відповідач отримавши грошові кошти, взяв на себе зобовязання повернути їх на вимогу позивача тобто, до 21 червня 2015 року. Відповідач на дату визначену в зобовязанні позивачу кошти не повернув , тому позивач просить їх стягнути в судовому порядку, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився , надавши суду заяву про слухання справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання вдруге не зявився, хоч про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується оголошенням в засобі масової інформації, заперечень щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України встановлено - « за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошей». Як встановлено в судовому засіданні між позивачем та відповідачем 21 травня 2015 року, укладалися договори позики в в виді розписки, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав у власність кошти і взяв на себе зобовязання повернути вказані кошти на вимогу позикодавця (а.с.5). Вказана позика була оформлена договором, що відповідно до ст. 1047 ЦК України в письмовій формі, що підтверджується її копією (а.с.5). З зобовязання вбачається , що відповідач взяв на себе зобовязання повернути до 21 червня 2015 року. Відповідно до ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаній повернути позикодавцю позику у строк та в порядку встановленому договором, а тому вказана сума боргу, що складає 13000 грн. 00 коп., повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп. за сплату судового збору, які були ним сплачені згідно наданої квитанції, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати ним були понесені внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобовязання по договору і повязаним з цим зверненням до суду, а також оскільки дані вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав на те, що 24 лютого 2015 року відповідач взяв в борг у нього 30000 доларів США, 30 березня 2016 року взяв в борг ще 3000 доларів США. Відповідач отримавши грошові кошти, взяв на себе зобовязання повернути їх до кінця до 30 грудня 2015 року та відповідно до 30 квітня 2016 року. На підтвердження укладання даного договору позики та його умов відповідач склав розписки. Відповідач на дату визначену в зобовязанні позивачу кошти не повернув. Всі подальші усні звернення позивача до відповідача про повернення коштів, останнім до уваги не приймаються, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму боргу 33000 доларів США, що еквівалентно 821370 грн., а також понесені судові витрати. В судове засіданні позивач та його представник не зявилися, представник позивача [PERSON] направив до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності, щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, що підтверджується повернутим з місця його реєстрації конвертом «за терміном зберігання», заперечень та пояснень до суду не подала, а тому суд, зважаючи на думку представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав на те, що 30 травня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він передав відповідачеві 50207,00 Євро. Відповідач отримавши грошові кошти, взяв на себе зобовязання повернути їх до 30.08.2012 року. Відповідач на дату визначену в зобовязанні позивачу кошти не повернув , тому позивач просить їх стягнути в судовому порядку, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився направивши суду клопотання про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, що підтверджується розпискою про отримання повістки та копії матеріалів справи відповідачем, заперечень та пояснень до суду не подала, а тому суд, заслухавши думку позивача та його представника,

Outcome: approved