overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначив, що 28.11.2012р. між відділенням Азов КС «Азовська кредитна компанія» та відповідачем було укладено договір кредиту №1816/12-А, на підставі якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5500 грн. зі сплатою щомісячно 0,12 % від суми залишку кредиту за кожний день користування коштами. Відповідно до умов договору кредиту відповідач зобов'язався повертати кредит згідно графіку погашення кредиту, однак умови договору не виконав. В зв'язку з порушенням умов договору станом на 21.04.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 5826 грн. 72 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши представлені у справі докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Як вбачається з кредитного договору №1816-/12-А [PERSON] отримала 28.11.2012р. кредит в розмірі 5500 грн., зі сплатою щомісячно 0,12 % від суми залишку кредиту за кожний день користування коштами. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав. Умови договору відповідачем не виконуються. Заборгованість перед спілкою відповідачем не погашена, станом на 21.04.2015р. вона становить 5826 грн. 72 коп. та складається з: 3406 грн. 64 коп. - залишок по кредиту, 2420 грн. 08 коп. - заборгованість по відсоткам. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобов'язання та порушує права позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача загальна сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 5826 грн. 72 коп., а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Таким чином, загальна сума стягнення становить 6070 грн. 32 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача з вимогою визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] .При цьому, позивач посилається на те, що відповідач з 2012 року не проживає за вказаною адресою, будинком не цікавиться, витрати на його утримання не несе. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надіслав. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом досліджено свідоцтво про право власності від 02.04.2010 року згідно якого [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Судом досліджено витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.04.2010 р. згідно якого за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Суд не бере до уваги наданий позивачем акт про не проживання відповідача в спірній квартирі, оскільки це не є належним доказом, а згідно ст. 69 ЦПК України свідки мають з`явитися до суду та дати свої пояснення безпосередньо в суді. Клопотань про виклик свідків від позивача не надходило. За такого, суду не надано доказів того, що відповідач не проживає спірній квартирі більше одного року, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача з вимогою визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] .При цьому, позивач посилається на те, що відповідач з 2012 року не проживає за вказаною адресою, квартирою не цікавиться, витрати на його утримання не несе. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надіслав. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом досліджено договір купівлі-продажу від 11.03.1995 року згідно якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Суд не бере до уваги наданий позивачем акт про не проживання відповідача в спірній квартирі, оскільки це не є належним доказом, а згідно\~ст. 69 ЦПК України\~свідки мають з`явитися до суду та дати свої пояснення безпосередньо в суді. Клопотань про виклик свідків від позивача не надходило. За такого, суду не надано доказів того, що відповідач не проживає спірній квартирі більше одного року, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, і просив суд, з правових підстав визначених ст. 391 ЦК України позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.10.2019 року позовну заяву було залишено без руху, заявнику надано строк на усунення недоліків позову, сплати судового збору. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.12.2019 року відкрито спрощене провадження, призначено дату судового засідання. Позивач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, підтримав позовні вимоги, проти ухвалення рішення не заперечував. Відповідач сповіщався про дату, час та місце проведення судового засідання, за місцем реєстрації не проживає, місце його перебування суду не відомо. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав: Позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований у даному будинку з 1996 року, однак не проживає у ньому у теперішній час. Позивач, посилаючись на правовий механізм ст. 391, 405 ЦК України, просить ухвалити остаточне рішення суду про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням вказаного будинку, оскільки подальша реєстрація відповідача у належному позивачці будинку істотно порушує права позивача як власника. Позивач у своєму позові одночасно посилається на правила ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд виходить з того, що відповідно до частини першої ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положення ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідач фактично не проживає у спірному житловому приміщенні з 1996 року. Вказане підтверджується актом від 23.09.2019 року. Оскільки відповідач в теперішній час не є членом сім`ї позивача, то право останнього підлягає захисту в судовому порядку за правилами ст. ст. 383, 391 ЦК України. Порушене право власника має бути захищено шляхом усунення перешкод [PERSON] (за правовим механізмом на який позивач послався у позові) у користуванні належним йому житловим будинком, шляхом позбавлення [PERSON] права користування цим житловим приміщенням. Питання судового збору у позові не ставилось. Суд вважає можливим встановити порядок виконання судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.03.2014 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» було укладено договір фінансового лізингу № 009626, предметом якого був автомобіль Богдан 2110 1,6 МТ вартістю 70 000 грн. На підставі даного договору,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає відповідач. Оскільки в добровільному порядку [PERSON], не знявся з реєстраційного обліку, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування належним йому житловим приміщенням, так як його реєстрація перешкоджає йому при оформленні житлової субсидії. Представник позивачка в наданій заяві заявлені вимоги підтримав у повному обсязі Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце житлові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. Позивач є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному помешканні зареєстрований, але не проживає відповідач. Позивач у своєму позові посилається на те, що реєстрація [PERSON] перешкоджає йому користуватися власним майном та оформити житлову субсидію, чим порушуються його права. Згідно вимог ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень житлового законодавства, приймаючи до уваги, що [PERSON], понад шість місяців не користується будинком, належним позивачу, але залишається там зареєстрованим, що стверджується довідками (а.с. 23, 24), суд вважає необхідним визнати його таким, що втратив право користування даним житлом. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири №18, що розташована в будинку № 75 по вул. Гастелло в м. Лебедин Сумської області. За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає відповідач. У 2014 році відповідач виїхав до Російської Федерації, де і проживає до цього часу. Оскільки в добровільному порядку [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування належним йому житловим приміщенням, так як реєстрація відповідача перешкоджає позивачу при оформленні житлової субсидії. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив і не подав відзив. Згідно вимог\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~зявився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні та житлові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. Позивач є власником квартири №18, що розташована в будинку № 75 по вул. Гастелло в м. Лебедин Сумської області. У вказаному помешканні зареєстрований, але не проживає відповідач. Реєстрація [PERSON] перешкоджає позивачу користуватися власним майном та оформити житлову субсидію, чим порушуються його права. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вимоги цивільного та житлового законодавства, приймаючи до уваги, що [PERSON] понад один рікне користується житловим приміщенням, належним позивачу, але залишається там зареєстрованим, що стверджується довідками (а.с. 16-17), а також показами допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], суд вважає необхідним визнати його таким, що втратив право користування даним житлом. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі\~вище наведеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником частини житлового будинку (25/100) з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 14.05.1978 року в даному помешканні був зареєстрований [PERSON], а з 2007 року останній в будинку не проживає. В даний час позивач не може вирішувати житлово-побутові питання, пов'язанні з його будинком, оскільки там залишається зареєстрованим відповідач. Тому він просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності. Свої вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не прибув. Причину неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Відповідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце житлові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено, що згідно договору купівлі - продажу (а.с. 4) позивач являється власником частини житлового будинку, яка становить 25/100 та відповідної частини надвірних споруд по [ADDRESS]. На даний час в цьому помешканні значиться зареєстрованим гр. [PERSON], але з 2007 року на території Будильської сільської ради він взагалі не проживає, що стверджується довідкою (а.с. 7). Таким чином встановлено, що [PERSON] понад шість місяців вказаним житлом не користується, але залишається там зареєстрованою, що порушує права позивача як власника даного житлового приміщення. Згідно вимог ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тому суд вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №BL8558 від 29.08.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 21 700,00 грн., зі сплатою за користування кредитом 31,95 % річних з строком дії договору до 01.08.2018 року. 24.12.2010 року з метою погашення заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором №BL8558 від 29.08.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № BL8558/1. Відповідно до п. п 1.2.2. кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно додатку № 1 до цього договору. При цьому терміном погашення кожного щомісячного ануїтетного платежу за графіком погашення кредиту вважається останній робочій день, що передує першому числу кожного календарного місяця строку кредитування. Відповідно до п.п. 3.1.2 п. 3.1 розділу 3 кредитного договору,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що між ними була укладена усна домовленість про виготовлення та встановлення металопластикових вікон у житловому будинку позивача за адресою: с.В.Димерка Броварського району Київської області. На підтвердження цієї домовленості відповідач отримав від позивача кошти в сумі 12 300 грн., про що власноручно написав письмову розписку від 21 жовтня 2010 року. Відповідач зобов'язався виготовити та вставити вікна до 10 листопада 2010 року. Незважаючи на неодноразові звернення позивача з проханням виконати зобов»язання, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, та отримані ним кошти не повернув. В судовому засіданні пред-к позивача уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача сплачені позивачем кошти за встановлення вікон в сумі 12300 грн., а також стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення з розписками про вручення. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 21 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] була укладена усна домовленість на виготовлення та встановлення металопластикових вікон в житловому будинку в селі В.Димерка Броварського району Київської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 01.08.2016 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу [PERSON] 40 000,00 доларів США, які остання зобов'язалася повернути до 10.09.2016. Оскільки до теперішнього часу [PERSON] грошові кошти не повернула, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 40000 доларів США, що станом на день винесення рішення складає 1020617 гривень 52 копійки та судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 серпня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу [PERSON] 40 000 доларів США, про що останньою була складена розписка. Відповідно до розписки від 01.08.2016 позика надається строком до 10.09.2016. Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки відповідачем, у судовому засіданні, отримання позики не заперечувалося, позика нею не повернена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 6890 грн.

Outcome: approved