Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 288 379 гривень 15 копійок, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 883 гривні 79 копійок, зазначивши, що 15 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/17-30/1739-85 про надання кредиту у сумі 68 175,00 гривень на строк по 14.05.2014 р., відсоткова ставка за користування кредитними коштами складає 16,5 % річних. Однак умови договору відповідач виконує неналежним чином, тому за ним утворилась заборгованість в сумі 288 379,15 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Відповідно до пояснень, які маються в матеріалах справи, просить застосувати позовну давність до пені, оскільки момент, з якого почав перебіг строку позовної давності щодо стягнення пені, вбачаться з дати ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет застави, тобто 07.10.2010 року. Крім того, просить у зв'язку з тяжким матеріальним становищем та за станом здоров'я, розстрочити виконання рішення суду строком на 6 місяців. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представника позивача та відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 15 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/17-30/1739-85 про надання кредиту у сумі 68 175,00 гривень на строк по 14.05.2014 р., відсоткова ставка за користування кредитними коштами складає 16,5 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3.1 кредитного договору, кредитор надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та платності. Відповідно до п. 3.6 договору, кредит, наданий позивачем, забезпечується всім належним відповідачу майном, коштами та активами, що належать йому на праві власності, незважаючи на терміни коли і як вони були придбані, і на які може бути звернене стягнення в порядку, передбаченому діючим законодавством України. Відповідачем порушено умови кредитного договору в частині: п. 5.1 кредитного договору - сплата кредиту здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту. Згідно розрахунку, доданого до позову, розмір заборгованості відповідача станом на 15.04.2013 року складає 288 379,15 грн., а саме: - заборгованість за кредитом - 15 973,36 грн.; - відсотки за користування кредитом - 33 254,26 грн.; - пеня за тілом кредиту та відсотками - 239 151,53 грн. Позивачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Згідно з п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Станом на 15.04.2013 року заборгованість за відсотками за користування кредиту складає 33 254,26 гривень. Заборгованість за відсотками станом на 15.04.2010 року складає 9 836,49 гривень. Таким чином, з урахуванням застосування строку позовної даності загальна сума заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача складає 23 417,77 гривень (33254,26 грн.-9836,49 грн.=23417,77 грн.). Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені суд виходить з наступного. Так,як вбачається з наданого розрахунку, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань перевищує основну заборгованість майже у 15 разів. У відповідності до ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, за необхідне зменшити розмір пені з 239 151,53 грн. до 15 973,36 грн. Про застосування строку позовної давності до тіла кредиту позивачем не заявлено. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦПК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання обов'язків або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В зв'язку з тим, що [PERSON] виконував свої зобов'язання неналежним чином, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача заборгованість в сумі 55 364,49 гривні. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 553,65 грн. В іншій частині позову відмовити. Крім того, відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З доводів відповідача [PERSON], які викладені у заяві, вбачається, що в теперішній час він має скрутне матеріальне становище, а також тяжкий стан здоров'я, у зв'язку з чим він не має змоги сплатити кредит. На підставі викладеного, суд, враховуючи тяжке матеріальне становище відповідача [PERSON],, вважає можливим розстрочити виконання рішення суду строком на 6 місяців з щомісячною оплатою заборгованості в розмірі 9 319 (дев'ять тисяч триста дев'ятнадцять) гривень 69 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial