Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 12863,07 грн за кредитним договором № б/н від 02.11.2010 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3348,02 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 6541,48 грн, заборгованість за пенею та комісією - 1884,85 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 588,72 грн та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов з підстав, зазначених у ньому та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Раніше до суду надано заперечення у якому зазначено, що [PERSON] позов визнала частково, а саме визнала суму заборгованості по кредиту яка складає 3348,02 грн. Так, згідно розрахунку заборгованості процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 30%, що становить від суми заборгованості по кредиту - 1004,41 грн, отже позивачем підвищений розмір процентної ставки за користування кредитом, що суперечить вимогам ст. 1056 ЦК України, оскільки кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніше ніж за 15 днів до дати, з якої застосовується нова ставка. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково та просила застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.11.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 4-8). ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 37). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 5). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (а. с. 27). У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.07.2016 року утворилася заборгованість в сумі 12863,07 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3348,02 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 6541,48 грн, заборгованість за пенею та комісією - 1884,85 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) - 588,72 грн. Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність застосовується тривалістю у три роки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена у рішеннях суду від 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та від 18.06.2014 року справа № 6-61цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Останній платіж по заборгованості відповідач внесла 13.01.2014 року, чим визнала існуючу у неї раніше заборгованість за договором кредиту, що відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України є підставою для переривання перебігу позовної давності. Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування загального строку позовної давності. Доводи відповідача суд не приймає до уваги, оскільки кредитним договором не було встановлено графіку платежів, строків і порядку їх внесення на погашення кредиту. Як вбачається з частини 2 пункту 1 статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні клієнтом термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих відсотків і комісій. З урахуванням того, що відповідачем останній платіж здійснено 13.01.2014 року, суд вважає, що штраф, передбачений п. 2.1.1.7.6 Умов було нараховано не пізніше ніж після спливу 30 днів від 13.01.2014 року, тобто за межами річного строку спеціальної позовної давності. Крім цього, суд вважає необхідним стягнути нараховану суму пені в межах строку спеціальної позовної давності, а саме в межах року до звернення із позовом до суду, що рахується з 31.08.2015 року і складає суму 550,00 грн. Таким чином, суд, вважає необхідним застосувати спеціальний строк позовної давності встановлений до вимог про стягнення неустойки (фіксованої частини та процентної складової штрафу, а також щодо нарахованої пені) та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом - 3348,02 грн, заборгованість по процентам - 6541,48 грн, заборгованість за пенею та комісією 550,00 грн (1884 грн - 1334,85 грн - поза межами спеціального строку позовної давності = 550,00 грн), а усього заборгованість в сумі 10439,50 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1116,18 грн.

Outcome: partial