Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що навесні 2013 року до нього звернувся відповідач [PERSON] з проханням позичити кошти, які пообіцяв повернути найближчим часом. Вже через місяць відповідач перестав відповідати на дзвінки, став уникати зустрічей. В лютому 2015 року відповідач надав розписку, в якій вказав строк повернення боргу до 10.05.2014 року, запевнивши, що поверне борг до 10 травня 2015 року. Однак, до цього часу вказана сума коштів йому не повернута, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики в сумі 25475 грн., суму інфляції за весь час прострочення в сумі 21407,15 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 2037,75 грн., витрати на правову допомогу 2000 грн. та судовий збір. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, підтвердив обставини, викладені в позові, від стягнення витрат на правову допомогу позивач відмовився, оскільки не може надати в даний час розрахунок таких витрат. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, причини неявки не повідомив В звязку з неявкою відповідача, згодою позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог та наданих доказів, суд знаходить позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Судом встановлено, що між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальником) укладено договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав 25475 грн. позики і зобовязався повернути борг до 10 травня 2014 року. Вказані обставини підтверджено доказами, відповідаючими положенням ч.2 ст. 59 ЦПК України розпискою позичальника. Таким чином, суд знаходить встановленим укладення між позивачем та відповідачем угоди позики грошей на суму 25475 грн. Оскільки відповідач в обумовлений строк до 10.05.2014 року борг не повернув, у позивача виникло право їх стягнення в судовому порядку. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в заявленому позивачем розмірі в сумі 25475 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, за період з 01.06.2014 року по 31.01.2017 року включно, розмір 3% річних становить 2043,58 грн. (25475 грн. х 3% х 976 днів : 365 днів :\~100%). Індекс інфляції в Україні за період з червня 2014 року по січень 2017 року включно становить 184,080%. Розмір інфляційних коштів за вказаний період становить 21419 грн. 38 коп. (25475грн. х 184,080% : 100 25475 грн.) Разом з тим, позивач за власними розрахунками визначив розмір 3% річних в сумі 2037,75 грн., інфляційних витрат 21407,15 грн. Враховуючи, що суд відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, і не може вийти за межі заявлених вимог, до стягнення з відповідача підлягає 3% річних в сумі 2037,75грн. та інфляційні витрати в сумі 21407,15 грн., в розмірі заявленому позивачем. Таким чином вимоги позивача ґрунтуються на законі, договорі позики, підтверджені належними та допустимими доказами, в звязку з чим підлягають до задоволення в заявленому розмірі. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача виходячи з розміру задоволених вимог відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved