Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 26.05.2015 року, о 11.00 годині на вулиці Будівельників, 12, в м. Києві, [PERSON], який є працівником ТОВ «Селтік», керуючи автомобілем «MAN», державний номер [NUMBER], не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi», державний номер [NUMBER], який належить йому (позивачу) на праві приватної власності. ДТП сталася з вини [PERSON] Внаслідок зіткнення його транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. 08.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП саме [PERSON] Згідно наряду замовлення на ремонт № 301 від 14.09.2015 року, акту приймання-здачі робіт № 00301 від 16.09.2015 року, квитанції № пн4353рко від 15.09.2015 року, вартість робіт на відновлення його пошкодженого автомобіля склала 3 408,00 грн., послуги банку - 34,08 грн., а разом 3 442,08 грн. Автомобіль відповідача не був застрахований. Крім того, після скоєння ДТП третя особа залишила місце ДТП. З метою в досудовому порядку врегулювати питання щодо відшкодування завданої шкоди, він 04.08.2015 року звернувся до відповідача, однак до цього часу шкода не відшкодована. Внаслідок пошкодження його автомобіля, неотримання відшкодування завданої йому шкоди, він зазнав моральної шкоду, яку оцінив в 1 000,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Третя особа в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справ № 755/13015/15-п, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 26.05.2015 року, о 11.00 годині на вулиці Будівельників,12, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю припаркованого автомобіля «Mitsubishi», державний номер [NUMBER], який належить позивачу, та автомобіля «MAN», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та який належить ТОВ «Селтік». 08.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено постанову, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент скоєння ДТП автомобіль «MAN», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та який належить ТОВ «Селтік», не був застрахований. Згідно наряду замовлення на ремонт № 301 від 14.09.2015 року, акту приймання-здачі робіт № 00301 від 16.09.2015 року, квитанції № пн4353рко від 15.09.2015 року, вартість робіт на відновлення пошкодженого автомобіля позивача склала 3 408,00 грн., послуги банку - 34,08 грн., а разом 3 442,08 грн. З метою в досудовому порядку врегулювати питання щодо відшкодування завданої шкоди, позивач 04.08.2015 року звернувся до відповідача. Однак, шкода до цього часу не виплачена. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. По данай справі було встановлено, що внаслідок дій [PERSON], який працював водієм у ТОВ «Селтік», автомобілю позивача було завдано матеріальну шкоду в розмірі 3 442,08 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В даному випадку встановлено, що позивач зазнав моральної шкоди, яка полягала в тому, що з вини працівника ТОВ «Селтік» позивач був позбавлений можливості користуватися своєю власністю - автомобілем; вимушений втрачати багато часу для вирішення проблеми, для захисту своїх прав, звернення до суду, оскільки шкода в добровільному порядку не відшкодована. Позивач оцінив моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн. Дана сума є обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 1 705,20 грн. (487,20 грн. за вимоги майнового характеру, 1 218,00 грн. за вимогу немайнового характеру). Дана сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved