Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 квітня 2019 року [PERSON] було позичено [PERSON] грошові кошти у розмірі 160 000,00 гривень, гроші відповідачу були потрібні для особистих потреб. Договір позики грошових коштів було укладено в письмовій формі, без нарахування відсотків на строк три місяці, тобто до 27 липня 2019 року, який підписали власноруч. У вказаний термін борг відповідачем повернуто не було, при цьому відповідач ухиляється від добровільного переоформлення права власності на квартиру, що зумовило звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення боргу згідно умов договору позики шляхом визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.01.2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, надавши до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.04.2019 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] було позичено [PERSON] грошові кошти у розмірі 160 000,00 грн. (а.с.4). Згідно п.5 Договору позики грошових коштів, якщо позичальник\~своєчасно не\~поверне позикодавцю\~суму позики,\~він зобов`язаний\~переоформити право\~власності на\~позикодавця 1/3\~частки квартири\~за [ADDRESS] . У вказаний\~термін борг відповідачем повернуто не було, а також [PERSON] ухиляється від добровільного переоформлення права власності на квартиру. Відповідно до ч. 2 ст.\~41\~Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до вимог\~ст.55 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~законом від 17.07.97 №475/97-ВР\~гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. \~ \~ \~ \~ У відповідності до п.1 ст 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України,\~підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 625 Цивільного Кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1999 року, видане Фондом комунального майна Южненської міської ради народних депутатів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали у власність квартиру під [ADDRESS] (а.с.10). Вказаний свідоцтво зареєстровано у Южненському бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу за №4 пр реєстр 104 стор. 84. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України\~визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. У справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов (постанова Верховного Суду від 8 липня 2019 у справі №524/4946/16-ц). В зв`язку з тим, що відповідач у встановлений договором позики строк не повернув позивачу позичені грошові кошти, до позивача фактично перейшло право власності на квартиру під [ADDRESS] , що визнав відповідач та підтвердив відповідною заявою. Відповідно до\~ч.ч.3,4\~ст.200\~ЦПК України,\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. При таких обставинах, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності 1/3 частки квартири необхідно задовольнити, визнавши право власності за [PERSON] на 1/3 частки квартири під [ADDRESS] .

Outcome: approved