Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 07.05.2016 року в Києво-Святошинському районі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Opel», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Києво-Святошинського районного суду м. Києва визнаним у ДТП визнано [PERSON] В результаті пригоди власнику автомобіля «Opel», державний номер [NUMBER], було завдано матеріальної шкоди. Пошкоджений автомобіль було застраховано у ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3001/294/021000025 від 26.06.2015 року. Страхувальник звернувся до них із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку. Згідно звіту незалежного експерта, рахунків-фактури, розрахунків страхового відшкодування, на підставі страхових актів № 23897/1, № 23897/2 та інших документів ПАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати страхувальнику страхове відшкодування в сумі 141 781,11 грн. Платіжними дорученнями № 106887 від 20.07.2016 року та № 109129 від 06.09.2016 року сума страхового відшкодування в розмірі 141 781,11 грн. була перерахована на особистий рахунок страхувальника. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу № АЕ/7485450, яка в межах ліміту сплатила їм (позивачу) 50 000,00 грн. Таким чином, відповідач має сплатити на їх користь різницю - 91 781,11 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, та задоволення позовних вимог у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 07.05.2016 року в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Opel», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області визнаним у ДТП визнано [PERSON] В результаті пригоди власнику автомобіля «Opel», державний номер [NUMBER], було завдано матеріальної шкоди. Пошкоджений автомобіль було застраховано у ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3001/294/021000025 від 26.06.2015 року. Згідно умов договору страхування ПАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати страхувальнику страхового відшкодування в сумі 141 781,11 грн. Платіжними дорученнями № 106887 від 20.07.2016 року та № 109129 від 06.09.2016 року сума страхового відшкодування в розмірі 141 781,11 грн. була перерахована на особистий рахунок страхувальника. На підставі полісу № АЕ/7485450, яким застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача (франшиза 0,00), ПрАТ «СК «Юнівес» сплатила на користь позивача в межах ліміту - 50 000,00 грн. страхового відшкодування. У зв'язку з викладеними обставинами позивач просить стягнути з відповідача на йог користь різницю між завданою шкодою і страховим відшкодуванням - в сумі 91 781,11 грн. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач до суду не з'явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., дані витрати підтверджені належним чином, а тому підлягають відшкодуванню стороною відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved