Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, згідно якого, після уточнень вимог (а.с.25) просить суд визнати за ним майнові права на 45,09 кв.м об'єкту інвестування за договором на участь у пайовому будівництві № 87-03/С-2 від 18.10.2005 року - однокімнатну квартиру № 87, загальною площею 46,49 кв.м, тип секції 03/С-2, розташовану на 15 поверсі у будинку [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтував тим, що 02.11.2004 року між АТЗТ «ДВК» та [PERSON] було укладено інвестиційний договір № 87-04/С-2. 18.10.2005 року у зв'язку із зміною нумерації та загальної планової площі квартир, інвестиційний договір було переукладено на договір на участь у пайовому будівництві № 87-03/С-2, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався здійснювати фінансування будівництва зазначеного житлового будинку та ввести його в експлуатацію у 4 кварталі 2006 року, а [PERSON], в свою чергу, взяв на себе обов'язок сплатити грошові кошти за об'єкт інвестування у строки та в порядку, визначені договором. На виконання умов договору позивач належним чином та в установлені строки здійснив оплату об'єкту інвестування. Позивач зазначив, що відповідач не визнає його майнові права на об'єкт інвестування, та у нього відсутні документи, які б забезпечували його право на майно до завершення будівництва, а тому просив суд визнати за ним майнові права в судовому порядку. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості спідвідповідача залучено ПП «Будінвестмонтаж».( а.с. 35-36) Позивач та її представник в судовому засіданні обґрунтування позову та уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. У зв'язку з зазначеним суд визнає їх неявку без поважних причин та вважає можливим постановити заочне рішення відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Згідно ч. 5 ст. 7 зазначеного Закону інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. 02.11.2004 року між АТЗТ «ДВК», в особі Голови Правління Тищенко А.Б. та позивачем було укладено інвестиційний договір № 87-04/С-2, згідно умов якого відповідач зобов'язується здійснити будівництво обумовленого житла та надати позивачу всі необхідні документи для оформлення об'єкту інвестування у власність. Позивач може отримати у власність житло лише за умови повного інвестування у 100% загальної площі відповідної квартири в терміни та на умовах вказаних у договорі. ( а.с. 7-8) 18.10.2005 року між АТЗТ «ДВК» та [PERSON] було укладено договір на участь у пайовому будівництві № 87-03/С-2, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався здійснювати фінансування будівництва зазначеного житлового будинку та ввести його в експлуатацію у 4 кварталі 2006 року, а [PERSON], в свою чергу, взяв на себе обов'язок сплатити грошові кошти за об'єкт інвестування у строки та в порядку, визначені договором. (а.с.9-10) На виконання умов договору [PERSON] здійснив фінансування об'єкту договору та сплатив АТЗТ «ДВК» грошові кошти у розмірі 143200,00 грн., що складає 45,09 кв.м об'єкту інвестування, що підтверджується довідкою від 17.02.2009 року (а.с.12). 02.03.2009 року між АТЗТ «ДВК» та ПП «Будінвестмонтаж» укладено договір № 1/09 про передачу функцій замовника, згідно умов якого сторони домовились про передачу функцій замовника будівництва житлового комплексу за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 32-34) Позивач зазначив, що відповідач не визнає його майнові права на об'єкт інвестування, свої зобов'язання по договору не виконав, об'єкт інвестування у визначені договором строки та на час розгляду справи в суді не збудований і не введений в експлуатацію. Крім того, згідно договору № 1/09 про передачу функцій замовника відповідач АТЗТ «ДВК» передав функції замовника будівництва об'єкта інвестування ПП «Будінвестмонтаж», без згоди інвесторів. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Таким чином до завершення будівництва об'єкта інвестування та введення його в експлуатацію позивачу належать майнові права на цей об'єкт, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 716,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved