overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги мотивує тим, що відповідачем було спричинено тілесні ушкодження та завдано матеріальну шкоду, яка складається з витрат , шляхом наїзду на [PERSON] та завдано матеріальну шкоду, яка складається з витрат на лікування - 2 874,45 грн., матеріальна шкода (пошкодження смартфона та велосипеда) - 12 275,00 грн., та завдану моральну шкоду в сумі 25 000,00 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду та моральну шкоду, загальною сумою 40 374,77 коп.. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та слухання справи в його відсутність. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження [PERSON] шляхом здійснення наїзду, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 24.08.2014 р.( а.с.5). В результаті ДТП позивачу [PERSON] було завдано легкі тілесні ушкодження відповідно до висновку СМЕ № 1050 від 26.08.2014 р., сума витрат на лікування [PERSON] склала 2 874,45 грн., що підтверджується копіями чеків (а.с. 08-12). Позивачу також було завдано матеріальну шкоду в сумі 12 275,00 грн. пошкодження смартфону вартість якого складає 7840,00 грн. (товарний чек № ФРН-0715/008 від 15.07.2014 р. (а.с.06) та пошкодження велосипеда вартість якого відповідно до довідки від 09.08.2014 р. складає 4 435,00 грн., які не підлягають ремонту. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на лікування в сумі 2 874,45 грн., матеріальну шкоду в розмірі 12 275,00 грн., витрати на проїзд 225,32 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., дана сума буде достатньою для компенсації позивачу перенесених нервових страждань, хвилювань , порушення життєвого устрою, які позивач переніс в звязку з отриманням тілесних ушкоджень і пошкодження майна . На підставі ст. 88 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги мотивує тим, що відповідачем було спричинено шкоду Управлінню Державної служби охорони при УМВС України в Сумській області, оскільки ним було сплачено кошти за навчання відповідно до умов договору від 11.03.2013 року №40/405, але відповідач не відслужив необхідний строк, як зазначено в договорі , а саме 33 місяці, чим спричинив шкоду в сумі 14 240 грн. 06 коп., яку просить стягнути з [PERSON] на свою користь та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач позовні вимоги визнає, суду пояснив, що всі обставини , викладені в позовній заяві відповідають дійсності. Суд заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню згідно наступного: Судом встановлено, що [PERSON] був призначений на підставі наказу № 172о/с від 29.07.2013 р. на посаду міліціонера з охорони об»єктів взводу міліції окремого батальйону міліції Управління Державної служби охорони при УМВС України в сумській області де проходив службу, був звільнений на підставі наказу № 262 о/с за пунктом 63 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за власним бажанням.11.03.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 40/405 ( а.с.13-14) на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, вищим професійним училищем Департамету ДСО при УМВС України та підрозділах Державної служби охорони, згідно умов якого позивач пройшов навчання в Рівненському вищому училищі професійної підготовки Департаменту Державної служи охорони при УМВС України і отримав посвідчення охоронника 3 розряду. За пройдене відповідачем навчання позивачем було сплачено 15 353 грн. 23 коп. держаних коштів, що підтверджено розрахунком та квитанціями про перерахування коштів ( а.с.16-46). Пунктом 2.3. договору № 40/405 передбачено, що відповідач зобов»язаний прибути після закінчення навчального закладу на службу до позивача та відпрацювати мінімум три роки, п.2.4. цього ж договору передбачено, що при невиконанні попереднього пункту договору [PERSON] повинен компенсувати витрати понесені позивачем на його навчання. Відповідач звільнився 04.11.2013 р. (а.с.12) відслуживши 3 місяці після закінчення навчання, тобто необхідні три роки не відпрацював, а тому з [PERSON] підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати в сумі 14 240 грн. з урахуванням відпрацьованих 3-х місяців. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь Управління Державної служби охорони при УМВС України в Сумській області 229,40 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 лютого 2007 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Дітей у шлюбі сторони не мають. Сімейне життя погіршувалося протягом останніх років. Маючи різні характери та різні погляди на сімейне життя, позивач та відповідачка часто сварилися з різних його аспектів. Різке погіршення сімейних відносин сталося приблизно два роки тому. Фактично з тих пір особисті стосунки подружжя зведені до мінімуму. Спроби примирення ні до чого не призвели, тому на сьогодні примирення між сторонами неможливе. Ні позивач, ні відповідачка не мають бажання підтримувати шлюбні відносини. Сенсу зберігати такий стан відносин з відповідачкою позивач не вбачає. Просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримав, відповідачка проти позову не заперечувала. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності позивача та відповідачки на підставі зібраних по справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб. (а.с. 3). Від шлюбу дітей немають. Спільне життя сторін не склалося, оскільки сторони мають різні характери та погляди на сумісне життя, в зв'язку з чим між ними неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 2012 року, примирення вважають не можливим. Майнових та житлових спорів не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 лютого 2013 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. В шлюбі у них народилося двоє дітей- син, [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Кілька років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю, а тому в сім»ї постійно виникали сварки. Протягом останніх двох років вони сумісно не проживають, не ведуть спільне господарство, а тому відсутній подальший сенс підтримувати сімейні відносини. Майнові спори між ними відсутні. Діти проживатимуть з відповідачкою за спільною згодою. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Пояснив, що за період, який наданий судом для примирення, сімейно-шлюбні відносини з відповідачкою не відновились, він не вбачає подальшого збереження сім»ї, тому прийняв рішення про виїзд до іншої країни. Відповідачка у судовому засіданні 26.06.2014 року проти позову заперечувала та просила надати строк для примирення. 26.09.2014 року у судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим розглядати справу у відсутність відповідачки. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають сина, [PERSON] та доньку [PERSON], які народились [INFO] (а.с.7-8). Спільне життя сторін не склалося, оскільки сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю, а тому між ними постійно виникали сварки. Як зазначив позивач, подальше спільне життя з відповідачкою не можливе. Сторони не підтримують сімейно- шлюбні стосунки, мають окремий бюджет. Майнових та житлових спорів між сторонами немає. За строк, що був наданий судом для примирення, сторони не змогли відновити сімейно-шлюбні відносини та зберегти сім»ю. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 липня 2001 року зареєстрував з відповідачкою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 387. Від шлюбу мають дочку, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, так як під час подружнього життя з'ясувалося, що вони мають різні погляди на життя, розбіжності в характерах, в зв'язку з чим неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння. Протягом усього часу подружнього життя з відповідачкою він намагався бути гарним чоловіком, докладав великих зусиль , щоб побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги один до одного, дружби та взаємодопомоги, всіма силами намагався створити міцну і стабільну сім'ю. Однак такі зусилля майже постійно були односторонніми. З відповідачем проживають разом, але спільного побуту не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя неможливе. Шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності позивачки та відповідача на підставі зібраних по справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 14 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, оскільки сторони мають різні характери та погляди на сумісне життя, розбіжності в характерах, в зв»язку з чим неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння. Як зазначив в позові позивач, подальше спільне життя з відповідачкою не можливе. Сторони не підтримують сімейно- шлюбні стосунки, мають окремий бюджет. Майнових та житлових спорів між сторонами немає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 серпня 1986 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №4233. Від шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Спільне життя з відповідачкою не склалось, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, в них різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси. Непорозуміння, постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб існує лише формально. Разом з відповідачкою не проживають вже більше року. Не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. В судове засідання сторони не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримав, відповідачка проти позову не заперечувала. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності позивача та відповідачки на підставі зібраних по справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 1986 року сторони зареєстрували шлюб. (а.с. 4). Від шлюбу мають повнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Спільне життя сторін не склалося, оскільки сторони мають різні характери та погляди на сумісне життя, розбіжності в характерах, в зв'язку з чим неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння. Як зазначив в позові позивач, подальше спільне життя з відповідачкою не можливе. Сторони не підтримують сімейно- шлюбні стосунки, мають окремий бюджет. Майнових та житлових спорів між сторонами немає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, сплативши судовий збір в розмірі 581 грн. 03 коп. відповідно до квитанції №009700731 від 18.09.2012 року. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.11.2016р. вирішено позовну заяву задовольнити частково. Поділити ? частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами по провулку 2-му Щорса, 24 в м. Житомирі за другим варіантом висновку №416/12.12 судової будівельно-технічної експертизи від 25 грудня 2012 року. Виділити [PERSON] в натурі 49/100 ідеальної частки ? частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами по провулку 2-му Щорса, 24 в м. Житомирі, яка складається з веранди 1-1 площею 15,3 кв.м., коридору 1-2 площею 3,85 кв.м., кухні 1-3 площею 10,9 кв.м., жилої кімнати 1-7 площею 16,2 кв.м. та гаражу літ. «Д» площею 40,5 кв.м., вартістю 192748 грн. 00 коп. Виділити [PERSON] в натурі 51/100 ідеальної частки ? частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами по провулку 2-му Щорса, 24 в м. Житомирі, яка складається з коридору 1-2 площею 1,65 кв.м., ванної кімнати 1-4 площею 5,8 кв.м., жилої кімнати 1-5 площею 15,4 кв.м., жилої кімнати 1-6 площею 23,2 кв.м. та сараю літ. «Е» площею 17,4 кв.м., вартістю 199152 грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 3202 грн. 00 коп. Виділити в натурі [PERSON] та [PERSON] по ? частині земельної ділянки загальною площею 0,0675 га по провулку 2-му Щорса, 24 в м. Житомирі відповідно до варіанту №2-1 висновку №635/12.15 судової земельно-технічної експертизи від 31 грудня 2015 року. В решті вимог відмовити. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися, відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов»язковою. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~\~Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з тим, що відповідач є інвалідом другої групи, що підтверджується відповідним документом та звільнена від сплати судового збору, в матеріалах справи відсутні оригінали платіжних документів про оплату позивачем витрат на проведення судової експертизи і судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про судові витрати, а тому суд з власної ініціативи ухвалює додаткове рішення з цього приводу та стягує з державного бюджету на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, стверджуючи, що являється наймачем квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] його дочка, яка також зареєстрована у вищезазначеній квартирі, однак з 2017 року не приїжджає додому та не підтримує з ним жодних зв`язків. З цього часу жодних витрат по утриманню житла відповідач не несе, комунальні платежі не сплачує. Тому позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на проживання в даному помешканні. Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у їхній відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримую є в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, зокрема розміщенням повідомлення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду, не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав суду відзив на позов. Тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , дочка позивача, зареєстрована в даному помешканні (а.с. 7). Разом з тим, як вбачається з акта від 07.10.2019, [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , але не проживає з 2010 року (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Таким чином, оскільки відповідач не проживає без поважних причин за вищевказаною адресою більше шести місяців, не несе витрат по утриманню житла, вона втратила право на користування даним житловим помешканням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та вказує, що йому на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва на спадщину за законом, належить ? частина квартири №15 що знаходиться по вул.. Ш .Алейхема,100 в м. Коростені. Інша ? частина даної квартири належить відповідачу по справі. В даний час між ним та відповідачем виник спір про порядок користування даною квартирою і вони не можуть в добровільному порядку встановити порядок користування вищевказаною квартирою. Так як він в даний час проживає в даній квартирі, то вважає можливим встановити наступний порядок користування жилими приміщеннями квартири [ADDRESS] виділивши йому для проживання дві жилі кімнати площею 11.9 кв.м, яка позначена на плані цифрою «6» та жилу кімнату площею 8.2 кв. м позначену на плані цифрою «4». Відповідачу виділити для проживання та користування жилу кімнату площею 17.3 кв. м., яку позначено на плані цифрою «7». Підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, туалет, коридор, кладовку залишити в загальному користуванні. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позов визнав і пояснив, що відповідач по справі його брат і як що, з поставленням даного рішення буде вирішено питання стабілізації його матеріального становища він не буде заперечувати. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва на спадщину за законом від 28.01.2015 року, належить ? частина квартири №15 що знаходиться по вул.. Ш .Алейхема,100 в м. Коростені. Інша ? частина даної квартири належить [PERSON], відповідачу по справі. Дана квартира складається з трьох жилих кімнат загальною площею 50.9 кв. м. та допоможніх приміщень. Між [PERSON] та [PERSON] виник спір про порядок користування даною квартирою і вони не можуть в добровільному порядку встановити порядок користування вищевказаною квартирою. Так як, [PERSON] в даний час проживає в даній квартирі, то суд вважає можливим встановити наступний порядок користування жилими приміщеннями квартири [ADDRESS] виділивши йому для проживання дві жилі кімнати площею 11.9 кв. м, яка позначена на плані цифрою «6» та жилу кімнату площею 8.2 кв. м позначену на плані цифрою «4». Відповідачу виділити для проживання та користування жилу кімнату площею 17.3 кв. м., яку позначено на плані цифрою «7». Підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, туалет, коридор, кладовку залишити в загальному користуванні. Відповідно до вимог ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Володіння, користування і розпорядження майном при спільної частковій власності відповідно провадиться за згодою всіх учасників, а при його відсутності, спір вирішується судом. А тому,

Outcome: approved