Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком № 73 по вул. Горького в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області. В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав та пояснив, що йому належить на праві власності будинок № 73 по вул. Горького в с. Костянтинівка, разом з ним в даному будинку зареєстровані: його малолітній син [PERSON] та його колишня дружина [PERSON], шлюб розірваний в вересні 2015 року. В березні 2014 року відповідачка зібрала свої речі та виїхала з будинку, житлом не користуватися протягом року. Відповідачка відмовляється знятися в добровільному порядку з реєстрації, чим створює незручності в користуванні власністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Запорізька правда» № 127-128 (23660-23661) від 05.11.2015 р., заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною. Від представника третьої особи Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, заперечень проти позову не має та просить ухвалити рішення згідно діючого законодавства на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.08.1998 р. позивач є власником будинку № 73 по вул. Горького в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області/а.с. 6/. Згідно зі ст. 317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном та відповідно до Конституції України та ст. 387 ЦК України захист права власності забезпечується державою. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. \~\~ Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON], складеного 12.05.2015 р. виконкомом Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] не мешкає за адресою: вул. Горького, 73, с. Костянтинівка, Мелітопольський район, Запорізька область з 01.03.2014 р. по теперішній час/а.с.9/. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, в судовому засіданні підтвердила, що відповідачка зібрала свої речі та поїхала до іншого міста, в буд. 73 по вул. Горького в с. Костянтинівка не проживає більше року. Згідно п. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, або тимчасово. В силу того, що відповідачка прописана в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись житловим будинком. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачка без поважних причин не проживає в будинку більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим будинком.

Outcome: approved