Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що він є власником квартири №25 у будинку № 66 по пр.. Будівельників м. Маріуполі, в якій, окрім нього також зареєстрована відповідачка, яка в зазначеній квартирі не проживає з 16.11.2000 року та мешкає по теперішній час у м. Гарланд, штат Техас, США. При цьому, позивач змушений сплачувати повністю комунальні послуги та у звязку з реєстрацією відповідачки у вказаній квартирі він позбавлений можливості оформити субсидію. 01.02.2019 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, у якій позивач просить зняти відповідача з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного просить визнати відповідачку, такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі №25 у будинку № 66 по пр.. Будівельників м. Маріуполі. 16.11.2000 року місце проживання відповідача було змінено та зареєстроване за адресою: м. Гарланд штат Техас, США. За вказаною адресою відповідач проживає по теперішній час. Таким чином, починаючи з 16.11.2000 року Відповідач не проживає у квартирі , розташованій за адресою: м. Маріуполь, пр-т Будівельників, 6.66, кв.25, тому реєстрація місця проживання відповідача за вказаною адресою є суто формальною. Відповідачка не має можливості повернутися до України, та надати оригінал паспорта для зняття її з місця реєстрації, тому що паспорта громадянки України в неї немає. З огляду на те, що надати паспорт особи, яка знімається з реєстрації за місцем проживання для проставляння в ньому штампу про зняття з реєстрації ані позивач, ані відповідач не маємо можливості в силу щонайменше двох причин (відсутність самого паспорту та неможливість зявитися для зняття з реєстрації особисто), постало питання про зняття її з реєстрації за місцем проживання за її власним бажанням на підставі відповідного рішення суду. Зняття з реєстрації місця проживання у квартирі № 25. розташованій за адресою: м. Маріуполь, пр-т Будівельників 66, у повній мірі відповідає волі Відповідача та спрямоване на відновлення гарантованого ст. 33 Конституції України права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву з проханням про розгляд справи у їх відсутності та задоволення позову. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності проти зняття її з місця реєстрації не заперечувала. Третя особа в судове засідання не зявилась надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності проти винесення рішення не заперечували. Відповідно до ч.З ст.200 ППК України в діючій редакції, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справ виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло за №22254 - від 08.07.1994 року, зареєстрованого у МКП «Маріупольське бюро технічної інвентарезації» квартира [ADDRESS] на прав, загад власності належить [PERSON] та членам його родини [PERSON]. Заяву за формою 11, передбаченою Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. №207, заповнену позивачем, як представником за довіреністю від імені зареєстрованої особи, заповнену за її змістом в січні 2019 року, було надано у встановленому законом порядку до органу, який здійснює зняття з реєстрації осіб за місцем проживання, і всі документи, які давали підстави зняття вказаної особи з місця реєстрації за місцем проживання, однак отримав офіційну відмову у знятті з реєстрації. Мотивування відмови у знятті з місця реєстрації було зазначено неподання необхідних документів. Як зазначає позивач усно йому розяснили що незалежно від того документована відповідачка паспортом чи ні в наведеній ситуації, зняти її з реєстрації неможливо. Відповідно до п.6 Правил реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. №207. у разі коли особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку. Знімати зазначену особу з реєстрації за місцем проживання через суд шляхом подання відповідного позову про втрату нею права власності або користування та зняття з реєстрації за місцем проживання на думку сторони позивача буде не доречно, так як відповідно до діючого Цивільного кодексу відповідачка [PERSON] ([PERSON]) є законним власником свого майна, що підтверджується відповідними документами, доданими до позовної заяви і не користування своїм майном не позбавляє її первинного речового права власності, а як наслідок і права законного користування своїм майном в будь-який момент. Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно примітки, яка міститься в заяві про зняття з реєстрації з місця проживання, оформленої за формою, встановленою Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. №207. мотивуванням відмови у знятті з реєстрації було зазначено неподання необхідних документів. Як зазначає позивач, усно йому розяснили, що незалежно від того документована наведена відповідачка особа паспортом чи ні в наведеній ситуації, зняти з реєстрації вказану особу не можливо, так як немає паспортного документу, який обовязково має подаватися та в який має ставитися штамп про зняття з реєстрації. На своє звернення позивачка отримав розгорнуту відповідь про неможливість зняти відповідачку з реєстрації за місцем проживання навіть за її документально підтвердженою згодою у звязку з тим, що в силу положень діючого законодавства, яке регулює підстави та порядок зняття особи з реєстрації за місцем проживання для зняття з реєстрації особи обовязково потрібен паспортний документ, до якого вноситься зміни щодо реєстрації особи за місцем проживання, в той час, коли як було зазначено вище надати паспорт особи, яка знімається з реєстрації за місцем проживання для проставляння в ньому штампу про зняття з реєстрації [PERSON] (Норициної- Хопкинс) не має можливості в силу щонайменше двох причин відсутній паспорт, та неможливість зявитися для зняття з реєстрації особисто). \~ \~ \~ \~Водночас позивачку повідомили, що у разі наявності рішення суду про зняття відповідачки з реєстрації за місцем проживання, яке набере законної сили її зняття з реєстрації за місцем проживання можна буде здійснити і без проставлення відповідного штампу в паспортний документ (або інший документ, передбачений законом) та без зайвих складнощів. Згідно вищенаведеної нотаріальної заяви від 04.03.2017 року посвідченої нотаріусом м.Горладнд даллаский округ, США. відповідачка [PERSON] [PERSON] [INFO], заявлений до неї позов визнає із подальшим розглядом такої відкритої справи за її відсутності без її виклику на судове засідання. Відповідно до положень ч.3 ст.206 ІІГТК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зазначені вище положення містяться також і в п.24 Постанови пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». В даному випадку таке визнання позову та фактів, викладених в ньому, [PERSON] [PERSON] як відповідачкою не протирічить наведеним вище застосованому судом закону і такі факти не підлягають доказуванню і впливають на мотиви суду, наведені в Рішенні. Визнання позову відповідачкою не порушує прав третіх осіб, так ці правовідносини стосуються лише позивачки та відповідачки для досягнення спільної мети щодо розпорядження своїм власним майном. За таких обставин з урахуванням того, що в силу ситуації, що склалася у відповідачки за приписами та вимогами діючого законодавства, що регулює порядок знаття особи з реєстрації за місцем проживання її неможливо зняти з реєстрації за місцем проживання без рішення суду, суд за виниклих спірних обставин може зняти відповідачку з реєстрації за рішенням суду. Права позивачки [PERSON] в даному випадку підлягають захисту судом в цивільному провадженні а відповідачка [PERSON] підлягає зняттю з реєстрації за місцем фактичної реєстрації за місцем проживання за Рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч. 1 ст.12 ТІК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.29 ТТК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позову [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved