Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що між ПАТ «Банк ренесанс капітал» та [PERSON] 29.03.2013 укладено кредитний договір №26250019112971, відповідно до якого видано кредитну карту з лімітом овердрафту у сумі 1000 грн., який згодом було збільшено до 5262,68 грн. ПАТ «Банк ренесанс капітал» 19.07.2016 приєднано до ПАТ «Перший український міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ»), у зв`язку з чим ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк ренесанс капітал», тому на баланс ПАТ «ПУМБ» передана заборгованість за вказаним кредитним договором. Внаслідок тривалого невиконання взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором у відповідача утворилася заборгованість, розмір якої станом на 28.05.2020 складає 20503,28 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5262,68 грн., заборгованість за процентами - 15240,60 грн., просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 20503,28 грн. та судові витрати у сумі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши відзив, в якому вказала, що за вказаним кредитним договором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харой Н. С. було здійснено виконавчий напис про стягнення 18568,36 грн. (з яких 5262,58 грн. - сума боргу, 13059,85 грн. + 245,83 грн. заборгованість по процентам), за яким було відкрито виконавче провадження, яке до теперішнього часу не закрито. У січні 2020 року вона звернулася з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, справа перебуває на розгляді у Херсонському міському суді Херсонської області, про що позивач не повідомив при зверненні до суду з даним позовом. Крім того, звернула увагу, що кредитний договір та договір карткового рахунку не є тотожними поняттями, при цьому 29.03.2013 вона укладала договір карткового рахунку, відповідно до якого їй було видано кредитну карту з номером договору (оферти) 26250019112971. Одночасно, 29.03.2013 вона уклала з банком кредитний договір з номером договору (оферти) 85019112971. Кредитною картою вона не користувалася, а за кредитним договором банк оплатив придбаний нею смартфон. Зазначила, що повністю погасила кредит, про що банком їй була видана відповідна довідка. Угоду про збільшення овердрафту з банком не укладала, а односторонні дії позивача по його збільшенню суперечать вимогам ст.ст.207, 626, 628, 638 ЦК України, про що зазначила ВПВС у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17. Просила відмовити у задоволенні позову.Також надала заяву про застосування позовної давності. Представник відповідача адвокат Корчма Ю. О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволеннюне підлягає, виходячи з наступного. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 29.03.2013 ПАТ «Банк ренесанс капітал» та [PERSON] було підписано пропозицію укласти Договір карткового рахунку (ліміт овердрафту 1000 грн.; рахунок № [NUMBER] ) та Загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків. [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . ПАТ «Банк ренесанс капітал» 19.07.2016 припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший український міжнародний банк». ПАТ «Перший український міжнародний банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк ренесанс капітал». На баланс ПАТ «Перший український міжнародний банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк ренесанс капітал» була передана заборгованість за кредитним договором 26250019112971, про наявність якої у розмірі 18322,53 грн. 14.08.2019 було повідомлено [PERSON] . Станом на 28.05.2020 розмір заборгованості склав 20503,28 грн. Як доказ порушення відповідачкою умов кредитного договору позивачем надано випискипо особовому рахунку. Разом з тим, суд не може прийняти до уваги виписки з рахунку відповідача, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідача заборгованості, оскільки надані виписки не містять підтвердження руху коштів по картковому рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банком та відповідачем. 26.09.2019 приватним нотаріусом Харою Н. С. вчинено виконавчий напис, відповідно до якого з [PERSON] підлягало стягненню на користь АТ «Перший український міжнародний банк» 19068,36 грн. за кредитним договором №26250019112971 за період з 23.09.2018 по 29.03.2019. Також, позивачем не надано суду доказів того, яка заборгованість існувала перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача на час припинення шляхом приєднання до АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Розрахунок заборгованості за указаним кредитним договором до позову не доданий взагалі, а тому не можливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів і неустойки) та проведення відповідних розрахунків, умовам договору, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] . Таким чином, суду не надані будь-які докази, які б підтверджували розмір нарахованої банком заборгованості за кредитним договором. З довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором №85019112971 від 01.04.2013, укладеним ПУМБ з [PERSON] на суму 4000,90 грн., станом на 30.01.2017 сплачено 4000,90 грн. кредиту та 0,78 грн. процентів. Відповідач просить застосувати наслідки спливу позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Так, відповідно до частини 2 договору у формі пропозиції укласти Договір карткового рахунку № [NUMBER] від 29.03.2013 строк користування овердрафтом був визначений в 24 місяці, тобто термін закінчився 01.04.2016, а позивач звернувся до суду 29.05.2020. Щодо заяви відповідача про необхідність застосування до позовних вимог наслідків спливу строків позовної давності, суд зазначає наступне. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 07.11.2018 (справа № 372/1036/15-ц), виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. За таких обставин, з огляду на позицію відповідача, яка позовні вимоги не визнала, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а саме: надання відповідачу кредиту, наявність заборгованості відповідача перед Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та позивачем, сум даної заборгованості, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] необхідно відмовити. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Outcome: dismissed