Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухомого майна житлового призначення, а саме: трикімнатної квартири зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 58,5 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по погашенню заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 22-12-106 у сумі 157 951,37 грн. (сто п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна гривня 37 коп.); визначення способу реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження; стягнення з Відповідачів суми судових витрат. Під час перебування справи в провадженні суду, Позивач користуючись своїми процесуальними правами, визначеними ст.31 ЦПК України, подала 05.08.2014 р. (вих.№3807/08 від 04.08.2014 р.) уточнену позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права на неї за Позивачем. 03 грудня 2014 р. Позивачем на підставі ст.27, ст.31 ЦПК України була подана заява (вих.№4720/08 від 03.12.2014 р.), в які Позивач наполягав на задоволенні первинних позовних вимог, а саме: про звернення стягнення на предмет іпотеки по погашенню заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 22-12-106 у сумі 157 951,37 грн. та визначення способу реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 03 червня 2008 року між АКБ «МЕРКУРІЙ», правонаступником якого є Позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО БАНК «МЕРКУРІЙ», та Відповідачем 1 - [PERSON], був укладений Договір про іпотечний кредиту № 22-12-106, згідно якого Позивач надав Відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового використання, грошові кошти у сумі 200 000,00 грн., зі сплатою 15,5% річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 10 червня 2024 року. Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав, надав Відповідачу 1 кредит. 03 червня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному Договору між Позивачем та Відповідачем 1 та Відповідачем 2 [PERSON], був укладений Іпотечний договір № 22-1-05-111, посвідчений 03.06.2008р. [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 3706. Згідно із п. 1.1. Іпотечного договору у забезпечення належного виконання зобов'язання Позичальником в іпотеку було передано нерухоме майно житлового призначення, а саме: трикімнатна квартира зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 58,5 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - «Предмет іпотеки»). Предмет іпотеки належить Відповідачам в ? частині кожному на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 27 липня 2006 року приватним нотаріусом Харківського міського округу нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2372 та зареєстрованим 09.08.2006 р. КП «Харківське міське БТІ», реєстраційний № 14212225, номер запису: в-18242 в книзі 1. Відповідач не виконав обов'язки за Кредитним Договором. В результаті чого утворилась заборгованість по Кредитному договору перед Позивачем, яка станом на 15.05.2014р. складає 157 951,37 грн. (Сто п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна гривня 37 коп.), з яких: - 137 499,80 грн.- заборгованість за кредитом; - 18 694,31 грн.- а заборгованість за процентами; - 1 757,26 грн. - пеня за порушення зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати процентів. У зв'язку з невиконанням Відповідачем 1 умов Кредитного Договору, Позивач на виконання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», надіслав Відповідачу 2 вимогу про усунення порушення. Вищезазначена вимога була залишена Відповідачем 2 без задоволення. Також, Відповідачу 1 та Відповідачу 2 були надіслані вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення від 18.04.2014 р. Вищезазначені вимоги були залишені Відповідачем 1 та Відповідачем 2 на даний час без задоволення. На даний час зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитним договором не виконано. Оскільки станом на 15.05.2014 року заборгованість за кредитом складає 157 951,37 грн., просить відповідно до вимог ст.ст. 39,40 Закону України «Про іпотеку» звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження та про виселення Відповідача 1 та Відповідача 2 з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Розгляд справи представник Позивача просить провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач 1 та Відповідач 2 у судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та від них не надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідача 1 та відповідача 2, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 03 червня 2008 року між АКБ «МЕРКУРІЙ», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО БАНК «МЕРКУРІЙ», та Відповідачем 1 - [PERSON], був укладений Договір про іпотечний кредиту № 22-12-106, згідно якого Позивач надав Відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового використання, грошові кошти у сумі 200 000,00 грн., зі сплатою 15,5% річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 10 червня 2024 року. [PERSON] не виконав дані обов'язки за кредитним договором у строк, в результаті чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед Позивачем, яка станом на 15.05.2014р. складає 157 951,37 грн. (Сто п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна гривня 37 коп.), з яких: - 137 499,80 грн.- заборгованість за кредитом; - 18 694,31 грн.- а заборгованість за процентами; - 1 757,26 грн. - пеня за порушення зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати процентів. 03 червня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному Договору між Позивачем та Відповідачем 1 та Відповідачем 2 - [PERSON], був укладений Іпотечний договір № 22-1-05-111, посвідчений 03.06.2008 р. [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 3706. Згідно із п. 1.1. Іпотечного договору у забезпечення належного виконання зобов'язання Позичальником в іпотеку було передано нерухоме майно житлового призначення, а саме: трикімнатна квартира зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 58,5 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Відповідачам в ? частині кожному на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 27 липня 2006 року приватним нотаріусом Харківського міського округу нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2372 та зареєстрованим 09.08.2006 р. КП «Харківське міське БТІ», реєстраційний № 14212225, номер запису: в-18242 в книзі 1. Відповідно до умов Іпотечного Договору, Відповідачі узяли на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати пені у разі невиконання або неналежного виконання кредитних зобов'язань, а також обов'язок достроково повернути Кредит у випадках, визначених Договором. Оскільки Відповідач 1 як позичальник не виконує в повному обсязі своїх зобов'язань, Позивач - АТ БАНК «МЕРКУРІЙ», посилаючись на вимоги ст.7, ч.1 ст.33, ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки: нежитлові приміщення підвалу №1, 2, 4, 5, 5-а, 6, 6-а, 7-15 в літері «А-5» загальною площею 130,9 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та про визначення судом способу реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. У зв'язку з невиконанням Відповідачем 1 Кредитного Договору, Позивач на виконання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», надіслав Відповідачу 2 вимогу про усунення порушення. Вищезазначена вимога була залишена Відповідачем без задоволення. Також, Відповідачу 1 та Відповідачу 2 були надіслані вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення від 18.04.2014 р. Вищезазначені вимоги були залишені Відповідачем 1 та Відповідачем 2 на даний час без задоволення. У відповідності до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплати процентів. Відповідно до ст.589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст.590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до частини 1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Відповідно до Постанови Національного Банку України № 340 від 10.06.2014р. вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ БАНК «МЕРКУРІЙ». 12.06.2014 р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №47 про ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «МЕРКУРІЙ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію. Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Таким чином, всією сукупністю досліджених судом доказів доведені законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв'язку з чим суд задовольняє ці вимоги в повному обсязі. Судові витрати по оплаті судового збору, від сплати яких позивача звільнено на підставі положень п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір», підлягають до стягнення з відповідачів до спеціального фонду державного бюджету на підставі положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved