Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. 03 листопада 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5279, таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що у серпні 2021 року йому стало відомо про існування виконавчого провадження, яке відкрито приватним виконавцем Приходьком Ю.М. на підставі виконавчого напису, виданого 03 листопада 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. Зазначеним виконавчим написом нотаріус звернув стягнення з [PERSON] , як з боржника за кредитним договором №30/П/79/2008-980 від 02.06.2008 року, укладеним з ВАТ «Комерційний Банк «Надра», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач. Стягнення заборгованості проведено за період з 20.08.2020 року по 22.10.2020 року в сумі 836228 грн. 32 коп., з яких: 191 251 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом, 424 609 грн. 26 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 220 067 грн. 57 коп. - заборгованість за штрафними санкціями, а також 300 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріусом не було перевірено наявність безспірної заборгованості, і виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови надання нотаріусу нотаріально посвідченого кредитного договору чи його дублікату. Крім того, заборгованість за кредитним договором № 30/П/79/2008-840 від 02.06.2008 року укладеним між позивачем та ВАТ «КБ «Надра», стягнуто з [PERSON] на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року. Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ухвали суду від 21 вересня 2021 року, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла до суду заява, в якій вона підтримала позовні вимоги, просила проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, не заперечувала заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, повідомлений належним чином про судове засідання, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279, ст.ст. 280-281 ЦПК України, справа розглянута у порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 03.11.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. був вчинений та зареєстрований в реєстрі за № 5279 виконавчий напис про стягнення на користь ТОВ «Фінанс Проперті Групп» з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 30/П/79/2008-980 від 02.08.2020 року, який був укладений з ВАТ «КБ «Надра», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач. Стягнення проводиться за період з 20.08.2020 року по 22.10.2020 року; загальна сума заборгованості становить 836 228 грн. 32 коп., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 191251 грн. 49 коп., суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 424609 грн. 26 коп., суми заборгованості за штрафними санкціями - 220067 грн. 57 коп., крім того, стягнуто плату за вчинення виконавчого напису в сумі 300 грн. Як вбачається з копії постанови (а.с. 19) на виконання зазначеного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. відкрито виконавче провадження ВП № 66306002 та 29.07.2021 року оголошено розшук майна боржника [PERSON] . Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 03.11.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 03.11.2020 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріусом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1362 гривень.

Outcome: approved