Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з названим позовом стверджуючи, що згідно згідно розписки датованої 01 липня 2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] 3000 грн., які зобов'язаний був повернути поштовим переказом до 31.08.2011р., а у випадку несвоєчасної сплати, брав на себе зобов'язання сплатити пеню в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення виконання. У вказаний в розписці строк відповідач кошти не повернув. 27 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за умовами якого, позивач став кредитором за вищевказаним договором позики і набув право вимагати від відповідача повернення позики, сплати процентів за весь період користування грошовими коштами, сплати неустойки (пені) за весь період прострочення виконання грошового зобов'язання, сплати трьох процентів річних від простроченої суми. Того ж дня, [PERSON] надіслала відповідачу повідомлення про відступлення [PERSON] права вимоги за договором позики від 01 липня 2011 року, в зв'язку з чим, 29 жовтня 2013 року останній направив [PERSON] лист, яким повідомив про те, що він зобов'язаний сплатити нараховані за договором позики суми та запропонував до 04 листопада 2013 року виконати свої зобов'язання. Оскільки жодних дій із сторони відповідача щодо виконання своїх зобов'язань не було здійснено, просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 3000 грн. суми позики, 537 грн. 63 коп. процентів за користування грошовими коштами, 10950 грн. 00 коп. пені, 203 грн. 92коп. трьох процентів річних від простроченої суми та судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в ній доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Враховуючи те, що позивач скористався своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 01 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики згідно якого, останній отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000 грн., які [PERSON] зобов'язаний був повернути поштовим переказом до 31.08.2011року. У випадку несвоєчасної сплати коштів, відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення виконання. На підтвердження укладення договору позики боржник видав відповідну розписку ( а.с.6 ) У вказаний в розписці строк відповідач кошти не повернув. За правилами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові ( ч.2 ст.513 ЦК ). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. 27 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги ( а.с. 7) за умовами якого, [PERSON] став кредитором за договором позики і набув право вимагати від відповідача повернення позики, сплати процентів за весь період користування грошовими коштами, сплати неустойки (пені) за весь період прострочення виконання грошового зобов'язання, сплати трьох процентів річних від простроченої суми. Того ж дня, [PERSON] згідно акту приймання - передачі прийняв оригінал розписки відповідача від 01 липня 2011 року, якою підтверджується укладення договору позики ( а.с. 8 ) та про відступлення права вимоги за договором позики від 01 липня 2011 року був повідомлений [PERSON] ( а.с.9,10 ) 29 жовтня 2013 року [PERSON] направив [PERSON] лист, яким повідомив про те, що останній, зобов'язаний сплатити йому нараховані за договором позики суми ( а.с.11) , однак будь-якої відповіді не отримав. За таких обставин, оскільки відповідач своїх зобов'язань щодо повернення суми позики не виконав суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення коштів в сумі 3000 грн. на підставі ст.1046 ЦК України підлягають до задоволення. Статтею 1048 ЦК України визначено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правлінням Національного банку України установлені облікові ставки в розмірі 7,75% річних з 10 серпня 2010 року ( постанова «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 09.08.2010 N 377), 7,5% річних з 23 березня 2012 року ( постанова «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 21.03.2012 № 102), 7,0 % річних з 10 Червня 2012 року (постанова «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 06 червня 2013 року № 209), 6,5 % річних з 13 серпня 2013 року (постанова «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 09 серпня 2013 року № 315). Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 537,63 грн. процентів за користування грошовими коштами за період з 01 липня 2011 року по 01 грудня 2013 року, виходячи з наступного розрахунку: 117,20 грн. (сума процентів за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року) = 3000,00 грн. (сума позики) х 7,75% ( річна облікова ставка НБУ) : 100 : 365 днів х 184 дні ( період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року ); 52,09 грн. ( сума процентів за період з 01 січня 2012 року по 22 березня 2012 року) = 3000,00 грн. ( сума позики ) х 7,75% ( річна облікова ставка НБУ ): 100: 366 днів х 82 дні ( період з 01 січня 2012 року по 22 березня 2012 року ); 174,59 грн. ( сума процентів за період з 23 березня 2012 року по 31 грудня 2012 року) = 3000,00 грн. ( сума позики ) х 7,50% (річна облікова ставка НБУ) : 100 : 366 днів х 284 дні (період з 23 березня 2012 року по 31 грудня 2012 року); 98,63 грн. (сума процентів за період з 01 січня 2013 року по 09 червня 2013 року) = 3000,00 грн. (сума позики) х 7,50% (річна облікова ставка НБУ): 100 : 365 ДНІВ х 160 ДНІВ (період з 01 січня 2013 року по 09 червня 2013 року); 36,82 грн. (сума процентів за період з 10 червня 2013 року по 12 серпня 2013 року) = 3000,00 грн. (сума позики) х 7,00% (річна облікова ставка НБУ) : 100 : 365 ДНІВ х 64 ДНІ (період з 10 червня 2013 року по 12 серпня 2013 року); 58,30 грн. (сума процентів за період з 13 серпня 2013 року по 01 грудня 2013 року) = 3000,00 грн. (сума позики) х 6,50% (річна облікова ставка НБУ) : 100 : 365 ДНІВ х 1Ю ДНІВ (період з 13 серпня 2013 року по 01 грудня 2013 року); Всього: 537,63 грн. = 117,20 + 52,09 + 174,59 + 98,63 + 36,82 + 58,30 Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином до стягнення підлягає сума в розмірі 203.92 грн., що становить 3000 грн. х 3 : 100) : 365 днів х 827 днів прострочення ( період з 01 вересня 2011 по 06 грудня 2013 року ). Згідно з ч.1, 3 ст. 549, ч.2 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Виходячи з умов договору позики, до стягнення підлягає сума пені в розмірі 10950 грн. (період з 06 грудня 2012 року по 06 грудня 2013 року (в межах строку позовної давності, виходячи з розрахунку: 3000 грн. х 1 : 100 х 365 днів прострочення ). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з друглї сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено,що при подачі позовної заяви, згідно квитанції № 245 від 06.12.2013 року сплачено 229.41грн. та 210 грн. за подачу оголошення в засобах масової інформації про виклик відповідача до суду. Таким чином, судові витрати становлять 439 грн.41 коп., які підлягають до стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved