Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що 6 серпня 2013 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено трудовий договір № 05011303831 від 06.08.2013 року, згідно з яким її було прийнято на посаду продавця непродовольчих товарів. Цей договір зареєстровано у Донецькому міському центрі зайнятості 06.08.2013 року. Позивач посилається на те, що трудові відносини між нею та ФОП [PERSON] фактично були припинені 30 листопада 2013 року, про що було написано заяву на звільнення. Також було отримано розрахунок, і вона була впевнена що трудові відносини між нею та відповідачем по справі було розірвано. З початком бойових дій зв»язок з роботодавцем було втрачено, в липні 2014 року позивач виїхала, з документів мала лише паспорт та ідентифікаційний код. 20.12.2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], згідно з свідоцтвом про шлюб Серія І-ОК № 175004 від 20.12.2014 року. 16.01.2015 року позивач отримала довідку №3248001679 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції видану Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради. Позивач звернулась до Білоцерківського центру зайнятості у пошуках роботи, фахівець центру зайнятості повідомила їй що трудовий договір між нею та ФОП [PERSON] не припинено. 20.02.2016 року позивачем було відправлено рекомендованого листа з повідомленням, на ФОП [PERSON] із нотаріально завіреною заявою на звільнення. Але центром поштового зв»язку №1 лист було повернуто, і надано лист роз»яснення №40 від 01.03.2016 року про припинення приймання поштових відправлень. З грудня 2013 року трудові відносини між сторонами фактично припинено. Заробітна плата не виплачувалась, про що свідчать данні про особу з Державного реєстру загальнодержавного соціального страхування. Зв»язку з роботодавцем немає, звернутись в Донецький центр зайнятості не має можливості, тому позивач звернулась до суду для того щоб розірвати договір та стати до Білоцерківського центру зайнятості у пошуках роботи. У судовому засіданні позивач до суду не з»явився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача по справі Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості до суду не з»явився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.38 КзПП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін»юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції зняття з реєстрації трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду про припинення дії трудового договору, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 6 серпня 2013 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено трудовий договір № 05011303831 від 06.08.2013 року, згідно з яким її було прийнято на посаду продавця непродовольчих товарів. Цей договір зареєстровано у Донецькому міському центрі зайнятості 06.08.2013 року. З грудня 2013 року трудові відносини між сторонами фактично припинено. Заробітна плата не виплачувалась, про що свідчать данні про особу з Державного реєстру загальнодержавного соціального страхування. Зв»язку з роботодавцем немає, звернутись в Донецький центр зайнятості не має можливості, тому позивач звернулась до суду для того щоб розірвати договір та стати до Білоцерківського центру зайнятості у пошуках роботи. На підставі наведених норм і встановлених обставин суд вважає, що позивач належно обґрунтував та довів свої вимоги, тому позовні вимоги позивача суд задовольняє. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved