Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про розірвання договорів дарування земельних ділянок, укладених між сторонами і зареєстрованих відповідно до вимог чинного законодавства. Зокрема просить розірвати Договір дарування земельної ділянки площею 0,25га, кадастровий №5625881600:01:002:0174, що розташована в с. Бугаївка вул.. Воз»єднання,6 Радивилівського району Рівненської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який посвідчений приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу [PERSON] 04.11.2013 року за реєстром №2025 та Договір дарування земельної ділянки площею 0,2859га кадастровий №5625881600:01:002:0175, що розташована в с. Бугаївка вул.. Воз»єднання,6 Радивилівського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, який посвідчений приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу [PERSON] 04.11.2013 року за реєстром №2026. Відповідно до згаданих договорів позивач подарував своєму внуку - відповідачу по справі - дані земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач проживаючи в будинковолодінні позивача і зловживаючи його довірою почав викрадати особисті речі і майно позивача та продавати їх стороннім особам для власного збагачення. В тому числі викрав циркулярку вартістю 2033 грн., яка була власністю позивача, і продав її своєму знайомому [PERSON], викрав металеві кутники. Вироком Радивилівського районного суду від 20 жовтня 2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні крадіжки приватного майна [PERSON] і засуджений за ч.1ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Просить розірвати договори дарування земельних ділянок посилаючись на ст. 727 ЦК України в зв»язку із скоєнням обдаровуваним умисного злочину проти власності дарувальника. В судовому засіданні позивач підтримав позов і дав покази в межах заявлених позовних вимог. Показав, що після смерті дружини позивача відповідач почав проживати в його будинку. В зв»язку з похилим віком позивач хотів мати допомогу, фізичну і моральну підтримку зі сторони внука. Позивач подарував внуку згадані в позові дві земельні ділянки. Мати відповідача є дочкою позивача і позивач сподівався, що буде доглянутий в старості. Однак вони (відповідач і дочка позивача) його обманули. Відповідач почав поводити себе негативно: приводив в дім друзів, вони вживали спиртне, ображали позивача, погрожували йому. Внук брав в нього гроші на продукти, але не купував продуктів і не повертав грошей. Відбирав в нього мобільний телефон, щоб позивач не поскаржився на відповідача своїй іншій дочці. Позивач виявив, що з його господарства почали пропадати речі і він звернувся до працівників міліції. Працівники міліції виявили, що крадіжку майна потерпілого скоїв [PERSON]. Відповідач визнаний винним і засуджений за скоєну крадіжку. Крім того є інші кримінальні справи, які ще не передані до суду. Представник позивача [PERSON] позов підтримала. Показала, що сторони проживали в одному будинковолодінні, власником якого є позивач. Позивач подарував відповідачу дві належні йому на праві власності земельні ділянки. Позивач сподівався, що відповідач в знак подяки буде допомагати позивачу у веденні господарства, підтримуватиме його враховуючи його похилий вік. Проте відповідач почав негідно себе поводити, ображав позивача, знущався над ним, викрадав його майно і продавав стороннім особам. Скоєння відповідачем умисних злочинів проти власності позивача є підставою для розірвання договорів дарування земельних ділянок. Відповідач в судове засідання двічі не з»явився з невідомих причин, хоча був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи. В тому числі останній раз шляхом оголошення через газету «Вісті Рівненщини». Жодних заяв від відповідача, в тому числі і заперечень по суті позовних вимог, до суду не надходило. При таких обставинах суд знаходить можливим розглянути справу в особливому порядку без участі відповідача з дослідженням доказів, наданих суду, із ухваленням заочного рішення. Неявку відповідача в судові засідання і відсутність з його сторони заперечень по суті позовних вимог суд розцінює як фактичне пасивне визнання ним позову. Заслухавши позивача [PERSON], його представника адвоката [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Показаннями свідка [PERSON] встановлено, що позивач є її батьком. Вона проживає у Львівській області і доглядає доньку-інваліда першої групи. Восени 2015 року батько зателефонував до неї по мобільному, плакав, просив про допомогу. Повідомив про негідну поведінку відповідача, що останній його ображає, не дає продуктів, які свідок привозила батькові. Коли свідок приїхала до будинковолодіння позивача, [PERSON] не пускав її з чоловіком на подвір»я і в будинковолодіння, грубив. В будинку було брудно, не було їжі, меблі поламані, шпалери на стінах обірвані. Батько повідомив, що відповідач викрав багато майна з будинку, з сараїв. По фактах крадіжок відкриті кримінальні провадження. Свідок забрала батька в лікарню і на даний час здійснює догляд за ним. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] подарував відповідачу [PERSON] дві земельні ділянки в т.ч.: земельна ділянка площею 0,25га, кадастровий №5625881600:01:002:0174, що розташована в с. Бугаївка вул.. Воз»єднання,6 Радивилівського району Рівненської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,2859га кадастровий №5625881600:01:002:0175, що розташована в с. Бугаївка вул.. Воз»єднання,6 Радивилівського району Рівненської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Договори дарування посвідчені приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу [PERSON] 04.11.2013 року та зареєстровані в реєстрі відповідно за №№2025 №2026. Дані договори внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.(а.с.9-12) Дані земельні ділянки належали позивачу [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку відповідно: серія ЯМ №554642 та серія ЯМ №554643, виданих Бугаївською сільською радою Радивилівського району Рівненської області 26 червня 2012 року. Вироком Радивилівського районного суду від 20 жовтня 2015 року (справа №568/1056/15-к) [PERSON] визнаний винним у викраденні майна [PERSON] з його господарства в с. Бугаївка Радивилівського району Рівненської області на загальну суму 2600 грн. 70 коп. в т.ч.: циркулярки кустарного виробництва вартістю 2033 грн. та двох металевих кутників розміром 4х4см довжиною по 6 метрів кожний загальною вартістю 567 грн. 60 коп.. Відповідач засуджений до покарання у виді два роки позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Вирок набрав законної сили 24 листопада 2015 року.(а.с.13) Відповідно до ч.1ст.727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдарований умисно вчинив злочин проти життя, здоров»я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. З вищевикладеного вбачається, що відповідач (обдарований) вчинив умисний злочин проти власності позивача (дарувальника). А отже позивач, як дарувальник, має право вимагати розірвання договорів дарування земельних ділянок, укладених з відповідачем. Оцінивши докази суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і доведеними. До стягнення також підлягають сплачені судові витрати по справі.

Outcome: approved