Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 20.10.2010 року Хустським районним судом було винесено рішення по цивільній справі № 2-825/2010, згідно якого відповідач зобов'язаний сплатити йому борг у сумі 35730 гривень та судові витрати у розмірі 477,30 гривень. 11 грудня 2014 року відділ ДВС Хустського районного управління юстиції надіслав йому постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві без виконання. Станом на 28.01.2015 року боржник рішення суду не виконав, у зв'язку з чим заборгував позивачу 20437,36 гривень, з яких: 9075,42 грн. розмір індексу інфляції від суми боргу, 321,70 грн. три відсотки річних від простроченої суми, 8146,24 грн. відсотки за користування грошима. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму відсотків за користування грошима з урахуванням встановленого індексу інфляції та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився. Подав до суду заяву, в якій він просить провести розгляд справи без його участі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, день і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі. В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 20.10.2010 року по цивільній справі № 2-825/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу з останнього стягнуто на користь позивача борг у сумі 35730 гривень та судові витрати в сумі 477гривень 30 копійок. На підставі цього рішення стягувачу 03.02.2011 року було видано виконавчий лист, який він надіслав до відділу ДВС Хустського районного управління юстиції для виконання. Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ Корнута В.В. від 11.12.2014 року даний виконавчий лист повернутий позивачу без виконання, через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. На сьогоднішній день боржником не виконано рішення суду від 20.10.2010 року про стягнення з нього суми боргу та судових витрат. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. З відповіді управління статистики у Хустському районі Державної служби статистики України від 27.01.2015 року № 12-25/12 індекс інфляції з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року склав 25,4%, що від суми боргу 35730 гривень становить 9075,42 гривень. Три відсотки річних за період із 29.01.2012 року по 28.01.2015 року від простроченої суми боргу становить 3215,70 гривень. Розмір процентів за користування чужими грошима у сумі 35730 гривень, з урахуванням розміру облікової ставки визначеної постановами НБУ «Про регулювання грошово-кредитного ринку» починаючи з 01.03.2012 року по 16.01.2015 року складає 8146,24 гривень. Отже, станом на 28.01.2015 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем по відсотках за користування грошима з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми та індексу інфляції за весь час прострочення складає 20437,36 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконує взяте на себе зобов'язання по поверненню боргу, а тому з нього слід стягнути на користь позивача відсотки за користування грошима з урахуванням встановленого індексу інфляції та судові витрати по справі.

Outcome: approved