Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» є замовником будівництва ЖК «Коцюбинський» за адресою: [ADDRESS]. 18.03.2011 житловий будинок [ADDRESS] , був введений в експлуатацію. Даний факт підтверджується Сертифікатом відповідності КС № 00002053, який засвідчує відповідність закінченого будівництва багатоповерхового житлового будинку з об`єктами соціально-побутового призначення та багатоповерхового паркінгу. 09.06.2011 рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області було присвоєно поштову адресу житловому будинку [ADDRESS] та доручено КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити й видати свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-сіті» на квартири закінченого будівництва за адресою: [ADDRESS] . 20.03.2011 [PERSON] звернулась з позовною заявою до ТОВ «Аверс-сіті» про визнання права власності на нежитлові приміщення [NUMBER] , [NUMBER] у корп.. [ADDRESS] . 17.07.2013 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/3847/13-ц позов [PERSON] задоволено. 08.10.2013 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ТОВ «Аверс-сіті» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 було відхилено. 26.02.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» задоволено частково та передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 16.04.2014 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у задоволенні позовної заяви [PERSON] було відмовлено повністю. 22.05.2014 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено. 24.12.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу [PERSON] було задоволено частково та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 18.06.2015 рішенням Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву [PERSON] залишено без задоволення. 16.07.2015 ухвалою Апеляційного суду Київської області [PERSON] було відмовлено у відкритті апеляційного провадження. 05.04.2017 представник ТОВ «Аверс-Сіті» отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізнався, що Нежитлове приміщення належить на праві власності [PERSON] . 27.12.2013 [PERSON] зареєструвала за собою право власності на нежитлове приміщення на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 справа № 367/3847/13-ц, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4109470, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданого Державним реєстратором Льовушкіним О.Є., від 27.12.2013, індексний номер витягу: 15601088. 28.12.2013 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 1635, виданий 28.12.2013, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Льовушкін О.Є. 01.05.2015 між [PERSON] та Відповідачем, було укладено договір дарування нежитлового приміщення, серія та номер: 618, виданий 01.05.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В. Виходячи з вищевикладеного, нежитлове приміщення було відчужено протиправно, адже [PERSON] та [PERSON] не мали права розпоряджатись неналежним їм майном. З вищевикладеного випливає, що ТОВ «Аверс-Сіті» є власником Нежитлового приміщення, адже є замовником об`єкта будівництва, а саме будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказують, що нежитлове приміщення вибуло з власності ТОВ «Аверс-сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за [PERSON] на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 у справі № 367/3847/13-ц, що є підставою для застосування способу захисту, передбаченого ст.. 388 ЦК України. У зв`язку з вищевикладеним просять суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті» (ЄДРПОУ 33939099) нежитлове приміщення [NUMBER] в будинку [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідача. В процесі розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги (08.09.2017, 20.11.2017). Згідно уточненої позовної заяви від 20.11.2017 встановлено, що 08.06.2017 ТОВ «Аверс-Сіті» звернулось з позовною заявою про витребування з чужого незаконного володіння. Свої позовні вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння нежитлового приміщення [NUMBER] за адресою : [ADDRESS] (далі - Нежитлове приміщення) представник ТОВ «Аверс-Сіті» обгрунтовував інформаційною довідкою № 84350313 з Державного реєстру х прав на нерухоме майно від 05.04.2017. Виходячи з вищевказаної інформаційної довідки, власником Нежитлового приміщення є [PERSON] Однак, виходячи з інформаційної довідки № 99050762 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2017, 30.05.2017 власником нежитлового приміщення стала [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 23.02.1999). У зв`язку з вищевикладеним просять суд витребувати у [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 23.02.1999) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті» (ЄДРПОУ 33939099; 08298, Київська область, смт. Коцюбинське, вул.. Пономарьова, буд. 26, корп. 2, офіс 173) об`єкт нерухомості нежитлове приміщення [NUMBER] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 258078232109, загальною площею 57,2 кв.м. В судовому засіданні представник позивача уточнену позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити. В судове засідання треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та оголошенням про виклик розміщеним на офіційному веб-сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливо розглядати справу без їх участі. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до ст. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.» Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» У судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» є замовником будівництва ЖК «Коцюбинський» за адресою: [ADDRESS]. 18.03.2011 житловий будинок [ADDRESS] , був введений в експлуатацію. Даний факт підтверджується Сертифікатом відповідності КС № 00002053, який засвідчує відповідність закінченого будівництва багатоповерхового житлового будинку з об`єктами соціально-побутового призначення та багатоповерхового паркінгу. 09.06.2011 рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області було присвоєно поштову адресу житловому будинку [ADDRESS] та доручено КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити й видати свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-сіті» на квартири закінченого будівництва за адресою: [ADDRESS] . 20.03.2011 [PERSON] звернулась з позовною заявою до ТОВ «Аверс-сіті» про визнання права власності на нежитлові приміщення [NUMBER] , [NUMBER] у корп.. [ADDRESS] . 17.07.2013 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/3847/13-ц позов [PERSON] задоволено. 08.10.2013 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ТОВ «Аверс-сіті» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 було відхилено. 26.02.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» задоволено частково та передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 16.04.2014 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у задоволенні позовної заяви [PERSON] було відмовлено повністю. 22.05.2014 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено. 24.12.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу [PERSON] було задоволено частково та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 18.06.2015 рішенням Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву [PERSON] залишено без задоволення. 16.07.2015 ухвалою Апеляційного суду Київської області [PERSON] було відмовлено у відкритті апеляційного провадження. 05.04.2017 представник ТОВ «Аверс-Сіті» отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізнався, що Нежитлове приміщення належить на праві власності [PERSON] . 27.12.2013 [PERSON] зареєструвала за собою право власності на нежитлове приміщення на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 справа № 367/3847/13-ц, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4109470, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданого Державним реєстратором Льовушкіним О.Є., від 27.12.2013, індексний номер витягу: 15601088. 28.12.2013 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 1635, виданий 28.12.2013, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Льовушкін О.Є. 01.05.2015 між [PERSON] та Відповідачем, було укладено договір дарування нежитлового приміщення, серія та номер: 618, виданий 01.05.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В. Виходячи з вищевикладеного, нежитлове приміщення було відчужено протиправно, адже [PERSON] та [PERSON] не мали права розпоряджатись неналежним їм майном. З вищевикладеного випливає, що ТОВ «Аверс-Сіті» є власником Нежитлового приміщення, адже є замовником об`єкта будівництва, а саме будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, нежитлове приміщення вибуло з власності ТОВ «Аверс-сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за [PERSON] на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 у справі № 367/3847/13-ц, що є підставою для застосування способу захисту, передбаченого ст. 388 ЦК України. Згідно інформаційної довідки № 99050762 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2017, встановлено, що 30.05.2017 власником вищевказаного нежитлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1639, виданий 30.05.2017, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Красовський О.О. стала [PERSON] . Відповідно до ст. 876 Цивільного кодексу України «власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.» Відповідно до ст. 876 ЦК України та свідоцтва про право власності, [NUMBER] , 29.09.2011, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради № 177 від 09.06.2011 р., позивач був власником нежитлового приміщення [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . При цьому, в судовому засіданні було встановлено, що у ТОВ «Аверс-Сіті» відсутній оригінал свідоцтва про право власності [NUMBER] від 29.09.2011 оскільки його було вилучено органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 12013000000000558 на підставі протоколу обшуку від 07.10.2011. Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно. 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-866цс від 29.03.2017р» Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом цієї норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.». Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року у справі № 6-146цс13 від 28 січня 2015 року у справі № 6-218цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15 міститься правовий висновок. Відповідно до постанови Верхового Суду України від 17.12.2014 року у справі № 6-140цс14, передбачено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.» Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і. крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК). оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна. Враховуючи викладені обставини, поскільки нежитлове приміщення [NUMBER] за адресою : [ADDRESS] вибуло з власності ТОВ «Аверс-Сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за [PERSON] на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 справа № 367/3847/13-ц, яке було скасовано 26.02.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає за необхідне задовольнити позов та витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення [NUMBER], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 258078232109 загальною площею: 57.2 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. На підставі ст..388 ЦК України,

Outcome: approved