overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідачки заборгованість по батьківській платі в сумі 6710,85 грн. та витрати на пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник Комунального закладу «Мелітопольська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР у судове засідання не з»явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість по батьківській платі у розмірі 3712 грн. 97 копійок, оскільки частина заборгованості [PERSON] сплатила /а.с. 19/. Відповідачка у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що не заперечує проти задоволення позовних вимог /а.с. 20/. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON][INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 5/. Згідно заяви /а.с. 7/ [PERSON], [INFO], було прийнято до Комунального закладу «Мелітопольська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР та мати дитини - відповідач по справі особисто був ознайомлений про правила оплати. 28.11.2011 року директором інтернату виданий наказ № 36-Р від 28.11.2011 року /а.с. 6/ про зарахування [PERSON] до школи інтернат на загальних умовах утримання. Однак, за час перебування дитини у школі- інтернат відповідач не сплачував рахунки за перебування дитини, про що свідчить розрахунок заборгованості по батьківській платі /а.с. 8/, в результаті чого борг становить 6710,85 грн. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 року № 1243 (1243-2002-п) «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернативних навчальних закладів» та Наказу міністерства освіти та науки від 21.11.2002 року № 667 батьки або особи, які їх замінюють, щомісяця вносять плату в розмірі 20 відсотків середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім»ї за утримання одного вихованця у загальноосвітній школі - інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступенів (крім загальноосвітніх закладів Міністерства культури і мистецтв), загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації. У зв»язку з вищенаведеним, та беручи до уваги той факт, що відповідачка частково сплатила частину заборгованості по батьківській платі, що підтверджується копією квитанції /а.с. 22/ та розрахунком заборгованості /а.с. 8/ , суд вважає необхідним стягнути з відповідачки заборгованість по батьківській платі у розмірі 3712,97 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача витрати пов'язані за сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту у сумі 5611,09 грн. Крім того, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у розмірі 243,60 гривень, які були сплачені при поданні позову. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та просить позов задовольнити /а.с. 34/. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить конверт /а.с. 37, 63/ Згідно, до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд, вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Між позивачем та відповідачкою [PERSON] 24.01.2014 року був укладений кредитний договір № 94, що підтверджується копією кредитного договору /а.с. 4-5/. Згідно умов цього договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 5600 гривень на ремонт житла терміном на 12 місяців, тобто строком до 24.01.2015 року, з виплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних. Крім того, 24.01.2014 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № 94 /а.с. 11/, згідно якого [PERSON] поручилася відповідати перед позивачем за виконання договору кредиту відповідачкою [PERSON] у повному обсязі. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши [PERSON] кредит у сумі 5600 грн., а в свою чергу вона неналежним чином виконувала умови вказаного договору. В результаті прострочення відповідачкою [PERSON] зобов'язань з повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом перед позивачем заборгованість складає 5133,33 гривень - сума основного боргу, 477,76 гривень - сума процентів за березень-травень 2014 року , а всього заборгованість становить 5611,09 гривень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір процентів встановлених договором. Крім того, на підставі ст. 554 ЦК України, відповідач [PERSON] повинна нести солідарну відповідальність разом з відповідачкою [PERSON] Таким чином, суд вважає, необхідним стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 5611,09 гривень, у зв'язку з несвоєчасною оплатою кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем /а.с. 7/. Також, стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача підлягає сума судових витрат у розмірі 243,60 гривні, що були сплачені позивачем при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісяця , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER]. В цьому шлюбі 07 серпня 2007 року народилася дочка [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER], де матір'ю записана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою Переяслав-Хмельницької міської ради від 25.03.2015 року №635. За правилами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч.2 ст.181 за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Однак, відповідач такої допомоги не надає. Відповідно до положень ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення Відповідно до довідки ДПТНЗ «Переяслав-Хмельницький центр професійно-технічної освіти» від 27.03.2015 за №291, позивач [PERSON], працює на посаді чергової по гуртожитку. Відповідно до довідки Центру зв'язку та управління державної служби України з надзвичайних ситуацій від 01.04.2015 за №01-44/37, відповідач [PERSON] працює на посаді начальника автотранспортної групи частини забезпечення та обслуговування. За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на обставини та матеріали справи, а також на добуті та досліджені в судовому засіданні докази, матеріальне становище обох із сторін, те що відповідач позовні вимоги визнав, працює і має стабільний заробіток, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позов мотивований тим, що 05.10.1985 року вони уклали шлюб. Шлюбні стосунки у їх не склалися, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження сім`ї стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно , про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином,причини неявки не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити зі слідуючих підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі встановлено, що сторони 05.10.1985 року уклали шлюб (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 05.10.1985 року). Подальше спільне життя позивач вважає неможливим через негаразди в сімї. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами у справі. \~ \~ \~ \~За клопотанням позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 768.40 грн сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем.\~Позов мотивований\~тим,\~що 10.06.2009\~року вони\~уклали шлюб.\~Від шлюбу\~мають сина\~[PERSON],\~[INFO].\~Шлюбні стосунки\~у їх\~не склалися,\~постійно виникали\~сварки,\~вітсутнє взаєморозуміння.\~Подальше спільне\~життя і\~збереження сім'ї\~стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, у випадку неявки відповідача не заперечує в ухваленні заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзив не подавав, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов необхідно задовольнити зі слідуючих підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі встановлено, що сторони 10.06.2009 року уклали шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу серія 1-ЕЛ № 041097 від 10.06.2009 року). Подальше спільне життя позивач вважає неможливим через негаразди в сімї. Злагоди в сімї не досягли, сімя фактично розпалася і збереження цієї сімї уже неможливо. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами у справі. \~ \~ \~ \~При реєстрації шлюбу прізвище позивач не змінювала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позов мотивований тим, що 01.03.2003 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, постійно виникали сварки, вітсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стали неможливими. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01.03.2003 року виконавчим комітетом Чорнотицької сільської ради Сосницького району Чернігівської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вона визнає. Після розірвання шлюбу проситьзалишити прізвище [PERSON]. Врахувавши визнання відповідачем позову, наявність для того законних підстав, суд вважає доцільним ухвалити рішення у справі, що відповідає вимогам ст.ст. ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2003року виконавчим комітетом Чорнотицької сільської ради Сосницького району Чернігівської області за актовим записом № 01,(а.с. 4). Сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через відсутність взаємопорозуміння, сварки та розбіжності у поглядах на життя, в тому числі і на сімейне. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 352,40 грн., та повертає позивачу з державного бюджету 352,40 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позов мотивований тим, що 02.10.1994 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають синів: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стали неможливими. Спору про поділ спільного майна немає. Позивач просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 02.10.1994 року Чорнотицькою сільською радою Сосницького району за актовим записом №06. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує без заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив не подала, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.10.1994 року Чорнотицькою сільською радою Сосницького району за актовим записом №06, (а.с. 3). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи положення ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через відсутність взаємопорозуміння, сварки та розбіжності у поглядах на життя, в тому числі і на сімейне. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами у справі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду, в сумі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позов мотивований тим, що 05.08.2017 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, постійно виникали сварки, вітсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стали неможливими. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 05.08.2017 року Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №66. 06.03.2019 року підготовче провадження в цивiльній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було зупинено та надано строк на примирення за заявою відповідача [PERSON] до 07 червня 2019 року. 03.07.2019 року провадження по справі за позовом[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було відновлено. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна письмова заява позивача про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вона визнає. Врахувавши визнання відповідачем позову, наявність для того законних підстав, суд вважає доцільним ухвалити рішення у справі, що відповідає вимогам ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05.08.2017 року Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №66, (а.с. 6). Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про нароження серії [NUMBER] , (а.с. 7). Сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через відсутність взаєморозуміння, сварки та розбіжності у поглядах на життя, в тому числі і на сімейне. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 384,20 грн., та повертає позивачу з державного бюджету 384,20 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позов мотивований тим, що 18.10.2013 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають дочок: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, постійно виникали сварки, вітсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стали неможливими. Спору про поділ спільного майна немає. Позивач просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 18.10.2013 року виконкомом Чорнотицької сільської ради Сосницького району за актовим записом №03. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив не подала, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи положення ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18.10.2013 року виконкомом Чорнотицької сільської ради Сосницького району Чернігівської області за актовим записом № 03, (а.с. 3). Із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07.10.2014 року та серії [NUMBER] від 17.08.2017 року вбачається, що сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , (а.с. 7, 8). Сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через відсутність взаємопорозуміння, сварки та розбіжності у поглядах на життя, в тому числі і на сімейне. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами у справі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved