Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та уточненнями до нього, вказавши, що вона з 04 серпня 2009 року працювала в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод». Наказом №172 у від 22 жовтня 2014 року була звільнена відповідачем на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. Проте в день звільнення відповідач остаточного розрахунку не здійснив, у звязку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 3495,75 грн., яку вона просить суд стягнути з відповідача на її користь, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23 жовтня 2014 року по 26 жовтня 2015 року, компенсацію за затримку виплати заборгованості по заробітній платі в сумі 5000 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн.. В судове засідання позивачка не зявилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 04 серпня 2009 року перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод»; наказом №172у від 10 березня 2015 року була звільнена на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за угодою сторін. Відповідно до розрахункового листа за липень 2015 року виданого на імя [PERSON] заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі складає 3495 грн. 75 коп. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За таких підстав, враховуючи що відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того в установлений законом строк після звільнення позивача не провів з нею повного розрахунку, суд враховуючи наданий позивачкою розрахунок середньо заробітку, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 3495 грн. 75 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23 жовтня 2014 року по 26 жовтня 2015 року (день постановлення рішення суду) в розмірі 10873,20 грн. з подальшим утриманням податків та обовязкових платежів (2040 годин затримки розрахунку Х 5,33 грн. середнього динна заробітна плата позивача = 10873,20 грн.). Крім того враховуючи, що порушено законні права позивача, які призвели до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що розмір відшкодування, заподіяної позивачу моральної шкоди, слід визначити у розмірі 3000 грн., оскільки такий розмір відповідачем не оспорено, задовольнивши позов цій частині. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації за затримку виплати заборгованості по заробітній платі в розмірі 5000 грн., то вона задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів з приводу заявленої позовної вимоги, саме розрахунку з якого входила позивачка заявляючи таку вимогу. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. за майнову вимогу та 243,60 грн. за вимоги про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial