Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 13.09.2010 року розірвано шлюб між ним та відповідачем [PERSON] .. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з відповідача, на підставі рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 12.12.2005 року, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Рішенням Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2015 року з позивача стягуються щомісячно аліменти в розмірі 1/ 6 частки заробітку на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Остаточна сума його заробітної плати, що залишається після відрахувань, є занадто малою для задоволення його потреб та потреб членів його сім`ї. Окрім того, він має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після народження третьої дитини, його матеріальний стан суттєво змінився, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються з нього на користь [PERSON] з 1/ 4 до 1/ 6 частки з усіх видів його заробітку. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.12.2018 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання (а.с.26). На підставі ухвали від 28.03.2019 року справу до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено [PERSON] (а.с.54). Ухвалою суду від 03.05.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.66). В судове засідання сторони та третя особа не з`явились, про дату і час розгляду справи повідомлені своєчасно. Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі. Справу просить розглянути без його участі (а.с.78). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і дату розгляду справи неодноразово повідомлялась за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] та за останнім відомим місцем проживання по [ADDRESS] , а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача, відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.77). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2005 року з позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15.11.2005 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.24). Позивач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.12), на утримання якої з позивача згідно рішення суду від 16.09.2015 року стягнуті аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/ 6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини (а.с.10-11). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] (а.с.13). 24.02.2018 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). Позивач є учасником бойових дій (а.с.15,16). Останній працює водієм автотранспортних засобів в ПАТ «Південний ГЗК». Його нарахована заробітна плата за період з червня 2018 року по листопад 2018 року склала 69575,87 грн., утримано податків на суму 14473,39 грн (а.с.25). Із довідки ПАТ «Південий ГЗК» №301 від 05.03.2019 року слідує, що із заробітної плати [PERSON] утримуються аліменти в розмірі 1/ 4 частки на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та на користь [PERSON] у розмірі 16,67% з усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Заборгованості по виконавчим листам немає (а.с.51). Викладеним обставинам справи відповідають правовідносини, що витікають із зміни розміру аліментів. Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Приписами ст.180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 вказаного кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається з аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, за наявності доведених у судовому порядку підстав. Слід з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Як встановлено судом, у позивача після винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] на користь відповідача [PERSON] змінився сімейний та матеріальний стан, так як позивач уклав шлюб, має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з нього стягнуті аліменти за рішенням суду від 16.09.2015 року в розмірі 1/ 6 частки його заробітку (доходу), а також позивач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка також потребує утримання. Таким чином, у судовому засіданні знайшла своє підтвердження зміна сімейного та матеріального стану позивача, якому необхідно утримувати родину, малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 грн.. Мінімальний розмір аліментів визначений рішенням суду про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - становить не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд враховує, що розмір аліментів, який утримується із заробітку (доходу) позивача на утримання сина [PERSON] перевищує визначений законом мінімальний розмір аліментів. При встановлених обставинах, виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дитини, враховуючи зміни у сімейному та матеріальному становищі позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню, як обґрунтовані, відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2005 року щодо стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , мінімальний розмір аліментів на одну дитину було визначено - в розмірі не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», в якому ч.2 ст.182 СК України викладено в наступній редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому при винесені даного рішення, суд вважає за необхідне зазначити про стягнення аліментів з позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - у розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення інтересів всіх дітей позивача, приймаючи до уваги обґрунтованість позовної заяви [PERSON] , суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати аліменти у зменшеному розмірі, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. У зв`язку з тим, що позивачем сплачено судовий збір при подачі позовної заяви та останній не просить стягнути його з відповідача на свою користь, суд вважає за необхідне не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі ст.ст. 7,141, 142, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved