Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 28.01.2015р. між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивач надав відповідачу позику в сумі 340\~000,00грн. з кінцевим терміном повернення - до 28.02.2015р. З метою забезпечення виконання відповідачем зобовязань за договором позики, 28.01.2015р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, за яким відповідач передав в заставу позивачу автомобіль марки TOYOTA CAMRY, легковий, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], який належить застоводавцю [PERSON] Дане обтяження було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 28.01.2015р. 04.08.2016р. Хортицьким ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження №51849086 за виконавчими листами, виданими 16.02.2016р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя на підставі рішення №337/3774/15-ц від 12.10.2015р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу в розмірі 603487,35 грн. та судового збору. 11.08.2016р. в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем Хортицького ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] була винесена постанова про розшук майна боржника [PERSON], а саме транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY, легковий, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], а 11.10.2016р. складено акт опису та арешту майна боржника та надалі вищевказаний транспортний засіб був вилучений у боржника та постановлений за місцем зберігання на підприємстві, з яким ВДВС уклала договір про зберігання арештованого майна. Вважає, що він, як заставодержатель, має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставне майно, а наявне обтяження державного виконавця (арешт рухомого майна) позбавляє його такого пріоритетного права перед іншими кредиторами, в звязку з чим він вимушений звернутись до суду з цим позовом. Просить звільнити з-під арешту транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY, легковий, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], який належить застоводавцю [PERSON] та виключити його з акту опису майна. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог в повному обсязі не заперечує. Представник відповідача ПАТ КБ «Альфа-Банк» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Хортицького ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третіх осіб за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 28.01.2015р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким позикодавець [PERSON] надав позичальнику [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 340\~000,00грн. з кінцевим терміном повернення - до 28.02.2015р. (арк.5-6). В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором позики, 28.01.2015р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу (із змінами від 29.03.2016р.) - автомобілю марки TOYOTA моделі CAMRY, тип легковий седан, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], який належить застоводавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК 688923, виданого ВРЕВ №3 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 28.04.2012р. Заставна вартість транспортного засобу 170000,00грн. (арк. 7-11). Договір застави посвідчений 28.01.2015р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №237. Дане обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 28.01.2015р. за №14954937 (запис №3). 10.03.2017р. заставодержатель [PERSON] звернувся до заставодавця [PERSON] з письмовою вимогою про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики від 28.01.2015р., або про передачу в добровільному порядку у разі несплати боргу в десятиденний термін предмету застави (арк..12-14). 16.03.2017р. застоводавець [PERSON] письмово повідомив заставодержателя [PERSON] про неможливість повернення боргу через відсутність грошових коштів та про згоду надати автомобіль, який є предметом застави за договором від 28.01.2015р., для зберігання та реалізації будь-який третій особі-покупцю (арк.15). Також судом встановлено, що на примусовому виконанні в Хортицькому ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться зведене виконавче провадження ВП №53483579 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/1572/2015, виданого 16.02.2016р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 603487,35грн. та виконавчого листа №2/337/1572/2015, виданого 16.02.2016р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» судового збору в сумі 3654,00 грн., за якими 04.08.2016р. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, постанова про обєднання їх у зведене виконавче провадження від 23.02.2017р. (арк.45-50). 11.08.2016р. в межах виконавчого провадження ВП №51849086, державним виконавцем Хортицького ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] винесена постанова про розшук майна боржника [PERSON], а саме: транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY, легковий, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], техпаспорт САК 688923, кузов JTDBE30K603048288, номер двигуна [NUMBER] (арк..52). Дане обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 13.03.2017р. за №16180521 (запис №6). 11.10.2016р. в межах виконавчого провадження ВП №51849086, державним виконавцем Хортицького ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] складено акт опису та арешту майна боржника, за яким предметом опису є легковий автомобіль марки TOYOTA CAMRY, чорного кольору, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] (арк..53-55). 13.03.2017р. транспортний засіб TOYOTA CAMRY, легковий, 2005 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], передано державним виконавцем на реалізацію до Запорізької філії ДП «СЕТАМ» для подальшої реалізації зазначеного майна в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем. За висновком оцінки описаного та арештованого майна, вартість транспортного засобу становить 151 696,15 грн. (арк.57). Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого\~\~ заставою зобов'язання одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.585 ЦК України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ст.588 ЦК України наступна застава майна, що вже заставлене, допускається, якщо інше не встановлено попереднім договором застави або законом. Наступна застава майна не припиняє право застави попереднього заставодержателя. Перший заставодержатель має переважне право перед наступними заставодержателями на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Вимоги наступних заставодержателів задовольняються в порядку черговості виникнення права застави, крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та застав, які зареєстровані пізніше. Згідно зі ст.589,590 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги містяться в Законі України «Про заставу». Крім того, відповідно до ст.11,12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Так, відповідно до ст.14 вказаного Закону обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від\~21.04.1999р., який був чинний на час накладання державним виконавцем арешту на транспортний засіб, (далі Закон №606-XIV), передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для зняття арешту з майна за вимогою заставодержателя є встановлення судом факту належності саме йому переважного права на заставлене майно (звернення на нього стягнення) за умови, що застава виникла раніше, ніж право вимоги у інших стягувачів та вартість заставного майна не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог. При цьому, суд виходить з того, що право застави за договором між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 28.01.2015р., тобто до винесення судового рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь іншого стягувача ПАТ «Альфа-Банк», який не є заставодержателем, у звязку з чим заставодержатель [PERSON] як обтяжувач з вищим пріоритетом, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна. Також суд враховує, що вартість предмета застави не перевищує розміру заборгованості [PERSON] перед застоводержателем [PERSON], у звязку з чим підстав для задоволення за рахунок нього вимог інших стягувачів, які не є заставодержателями, немає. Отже, в даному випадку накладання арешту на предмет застави та його реалізація на користь іншого стягувача є перепоною для реалізації прав позивача [PERSON] як заставодержателя, який має переважне право на задоволення своїх вимог до [PERSON] за рахунок предмета застави. На підставі викладеного, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved