Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 22180,22 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.12.2011 р. відповідач отримала кредит у розмірі 6300,00 грн. від позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконувала, станом на 30.06.2015 р. виникла вищезазначена заборгованість за кредитом. А позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, вимоги позову підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду повернулося поштове повідомлення з викликом останнього в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а тому відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином. У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що 06.12.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір, відповідно до якого позивачем надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківський послуг підписання вищевказаного договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позивач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.06.2015 року за відповідачем наявна заборгованість за договором б/н від 06.12.2011 р. в сумі 22180,22 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 8697,33 грн.; заборгованість по процентам - 11014,83 грн.; заборгованість по комісії - 935,7 грн., заборгованість по судовим штрафам - 1532,39 грн. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК Українисудові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved