Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить поновити його на роботі на посаді завідувача зуботехнічною лабораторією (завідувача виробництвом) у Житомирському обласному стоматологічному медичному обєднанні Житомирської обласної ради та стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 08.01.2016 року по 29.01.2016 року в сумі 2174,28 грн. При цьому посилається на те, що його було незаконно звільнено з займаної посади у звязку з скороченням штату працівників, оскільки його було звільнено раніше ніж передбачено законом та без надання щорічної відпустки. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, які в ньому викладені, просили його задовольнити, після перерви один представник не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову у повному обсязі, після перерви один з представників не зявився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, позивач працював з 12.09.1994 року на посаді завідуючого зуботехнічної лабораторії (завідуючого виробництвом) в Житомирському обласному стоматологічному медичному обєднанні Житомирської обласної ради (далі ЖОСМО). У звязку з невиконанням фінансового плану ортопедичним відділенням ЖОСМО (дефіцит коштів за 2014-2015 роки склав більше 100,000 тис. грн.) виникла необхідність скорочення посади завідуючого зуботехнічною лабораторією, а тому наказом головного лікаря Житомирського обласного стоматологічного медичного обєднання Житомирської обласної ради від 30.10.2015 року №123 вирішено скоротити з 11.01.2016 року посаду завідуючого зуботехнічною лабораторією і виключити посаду із штатного розкладу. Від підпису про ознайомлення з вказаним наказом позивач відмовився, про що складено відповідний акт. Наказом головного лікаря ЖОСМО від 03.11.2015 року №124 попереджено завідуючого зуботехнічною лабораторією [PERSON] про наступне його звільнення з роботи за скороченням штатів (п.1 ст.40 КЗпП України) 11.01.2016 року через два місяці після попередження, від підпису про ознайомлення з яким позивач відмовився, про що складено відповідний акт. Начальником Управління охорони здоровя Житомирської облдержадміністрації 31.12.2015 року затверджено зміни до штатного розпису на 2016 рік по ЖОСМО, відповідно до яких посаду завідувача зуботехнічною лабораторією виведено з штатного розпису з 08.01.2016 року. Згідно п.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення за цієї підставою допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до наказу головного лікаря ЖОСМО від 04.01.2016 року №1-О [PERSON] звільнено з обійманої посади з 08.01.2016 року відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992р. із змінами, розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивача було звільнено за п.1 ч.1ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату працівників із додержанням вимог ст.ст.42, 43, 44, 47, 116 КЗпП України. Позивач був попереджений за два місяці про наступне вивільнення. Від переведення на вакантну посаду техніка зубного ортопедичного відділення ЖОСМО позивач відмовився, про що 02.11.2015 року складено відповідний акт. На день звільнення позивач не перебував у відпустці та на лікарняному, при звільненні йому було виплачено грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної відпустки відповідно до ст.83 КЗпП України. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про поновлення позивача на роботі та повязані з ними вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed