Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», просить суд визнати недійсним кредитний договір, укладений між ним та ПАТ «Укрсиббанк», визнати припиненою поруку за договором поруки, укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , визнати недійсним договір іпотеки, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] , зобов`язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жамойда Г.М. виключити з реєстру іпотек та заборони відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 26.07.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПАТ «Укрсиббанк» про повернення позовної заяви та залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 21.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової економічної експертизи. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що всі обставини зазначені у позові. Представник відповідача -ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі та застосувати строк позовної давності до позовних вимог. Представник відповідача - ПАТ «Укрсиббанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі та застосувати строк позовної давності до позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 10.09.2008 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №11392815000, відповідно до умов якого банк надав позивачу грошові кошти в сумі 248800 доларів США, зі сплатою 14,5 процентів річних з щомісячним погашенням основної заборгованості та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 10.09.2015 року. Також, між сторонами було підписано додаткові угоди 1 № 11392815000 та 2 № 11392815000 від 30.01.2009 року, 3 № 1139281500, від 31.03.2009 року про зміну схем погашення кредиту. 10.09.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» був укладений іпотечний договір, за яким позивач передав банку в іпотеку належне йому майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 207,4 кв.м. літ. «А-1», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Для забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, погашення інших можливих витрат, між банком та [PERSON] укладено договір поруки №228222 від.10.09.2008 року. Ці обставини підтверджуються копіями зазначеного кредитного договору, іпотечного договору, копіями додаткових угод, договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Суд враховує той факт, що наявність кредитних зобов`язань сторонами не оспорювалась. [PERSON] позов подано більше ніж через 9 років після укладення Договору кредиту і Додаткових угод до нього. Суд бере до уваги, що в момент підписання кредитного договору та додаткових угод [PERSON] був ознайомлений з усіма умовами договору, ним не доведено жодними належними доказами те, що банк не надав йому як споживачу фінансових послуг у галузі споживчого кредитування повної інформації про умови кредитування та детальний розпис загальної вартості кредиту. Згідно ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони, а саме банк та позичальник, підписавши спірний кредитний договір, встановили факт досягнення згоди між собою щодо всіх істотних умов, наявність підписаного правочину свідчить про те, що обидва учасники бажали укласти правочин і зовнішній вираз волі відповідає внутрішній. Правочин визнається судом недійсним, якщо одна сторона навмисно замовчує існування обставин, які мають істотне значення і можуть перешкодити вчиненню правочину. З тексту спірного договору кредиту, іпотечного договору вбачається, що такі містять всі істотні умови, погоджені сторонами договорів між собою. Таким чином, [PERSON] не наведено жодних належних аргументів, які б підтверджували несправедливість спірних договорів, суперечність їх змісту вимогам закону, а тому суд приходить до висновку, що такі договори відповідають ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Позовні вимоги щодо зобов`язання приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жамойда Г.М. виключити з реєстру іпотек та заборони відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку, як похідної від даної вимоги задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог, щодо визнання припиненою поруку за договором поруки укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Разом з цим, позивач звертається до суду в інтересах [PERSON] , яка не є стороною у справі, а рішення суду безпосередньо впливає на її права та обов`язки, а тому суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Крім того, представниками відповідачів було заявлено клопотання про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належно їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність встановлена згідно ст. 258 ЦК України. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України). Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України. У даному разі строк позовної давності не сплинув, оскільки відповідно до кредитного договору строком виконання зобов`язання зазначено 10 вересня 2015 року, а позивач звернувся до суду 14.12.2017 року. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні заяви представника відповідача. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: dismissed