Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, уточнивши який зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, яку прийняв шляхом спільного проживання, [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом четвертої черги. До складу спадщини ввійшла земельна ділянка, право власності на яку було посвідчено Держаним актом СМ№000630. [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняли її чоловік [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] .. До складу спадщини також ввійшла земельна ділянка, право власність на яку посвідчено Держаним актом СМ №000636. [INFO] помер [PERSON] і до складу спадщини останнього, ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку за спадкодавцем було посвідчено Державним актом СМ №000635 та 1/3 частина земельної ділянки після смерті його дружини [PERSON] та земельна ділянка після смерті [PERSON] .. Спадщину після смерті останнього прийняв його син [PERSON] , який не встиг юридично її оформити і також помер [INFO] . Спадкоємцем після смерті останнього став позивач та його мати, дружина спадкодавця, - [PERSON] .. Спадщину вони прийняли, оскільки на день смерті проживали із спадкодавцем. Однак [INFO] померла і його мати [PERSON] , до складу спадщини якої ввійшла земельна ділянка, право власності на яку було посвідчено Державним актом СМ №041252. Після смерті матері він також прийняв спадщину, а коли звернувся до нотаріуса було встановлено, що у правовстановлюючих документах на земельні ділянки наявні незастережні виправлення. Крім того постало питання доведеності факту проживання однією сім`єю не менше 5 років між [PERSON] та [PERSON] .. За таких обставин нотаріус не видав йому свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим просив встановити такий факт, що має для нього юридичне значення та визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача про розгляд справи повідомлений, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення судового розгляду справи не надав. Суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами. Свідки [PERSON] та [PERSON] , кожний окремо, підтвердили, що [PERSON] була [PERSON] мачухою і вони проживали разом однією сім`єю більше ніж п`ять років. Вели спільне господарство він піклувався про неї. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала в с. Нижня Сагарівка, Буринського району Сумської області, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на її майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.8). До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,057 га, до якої ввійшли земельні ділянки площею 2,8527 га з кадастровим номером 5920987000:06:001:0077 та площею 0,2042 га з кадастровим номером 5920987000:06:001:0357, що розташована на території Суховерхівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №000630, що підтверджується копією Державного акту, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.9-16). Спадщину після смерті останньої прийняв її пасинок [PERSON] , який, як встановлено судом, проживав з нею однією сім`єю з 01.01.2001 року до дня смерті останньої. Вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, піклувалися одне про одного і вказані обставини підтверджується показами представника позивача, свідків та довідками Суховерхівської сільської ради (а.с.17,19). Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як вбачається\~з роз`яснень,\~які містяться\~в п.24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України \~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» від\~30.05.2008\~року №7,\~ При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Даючи оцінку вказаним обставинам суд вважає доведеним факт проживання між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України після смерті своєї мачухи [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. [INFO] в с. Нижня Сагарівка померла [PERSON] , спадщину, що відкрилася після її смерті, прийняли її чоловік [PERSON] ( в силу ч.3 ст.1268 ЦК) та їхні діти [PERSON] (в силу ч.3 ст.1268 ЦК) та [PERSON] ( в силу ч.1 ст.1269 ЦК), що вбачається із свідоцтва про смерть, свідоцтва про одруження № [NUMBER] , свідоцтв про народження № [NUMBER] та № [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] , копії спадкової справи №175/2008, (а.с.20,30,31). До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,313 га, до якої входять земельні ділянки площею 2,8008 га з кадастровим номером 5920987000:06:001:0083 та площею 0,5119 га з кадастровим номером 5920987000:06:001:0604, що розташована на території Суховерхівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №000636, що підтверджується копією Державного акту, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.21-28). Тобто кожний із вказаних спадкоємців набув право на спадкування 1/3 частки цієї земельної ділянки. Між тим, [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті прийняв син - [PERSON] .. До складу спадщини ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,288 га, до якої входять земельні ділянки площею 2,8008 га з кадастровим номером 5920987000:06:001:0558 та площею 0,4874 га з кадастровим номером 5920987000:06:001:00082, що розташована на території Суховерхівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка належала спадкодавцю відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №000635, а також земельна ділянка, успадкована ним, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] та 1/3 частка земельної ділянки успадкована ним після смерті [PERSON] (а.с.32-41). В подальшому, [INFO] [PERSON] помер (а.с.42), не оформивши спадщини після свого батька [PERSON] .. При цьому відкрилася спадщина, до якої ввійшла крім земельних ділянок успадкованих від попереднього спадкодавця, земельна загальною ділянка площею 3,015 га, що складається із земельної ділянки площею 2,8010 га з кадастровим номером 5920987000:06:001:0603 та площею 0,2144 га з кадастровим номером 5920987000:06:001:00602, що розташована на території Суховерхівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка належала спадкодавцю відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії СМ №000632 (а.с.42-50). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього стали його дружина [PERSON] та син [PERSON] позивач по справі, які прийняли спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, свідоцтва про народження № [NUMBER] , довідки Суховерхівської сільської ради. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка проживала в с. Нижня Сагарівка Буринського району Сумської області, спадщину після смерті якої прийняв позивач [PERSON] в силу ч.3 ст.1268 ЦК, що вбачається із свідоцтва про смерть та довідки Суховерхівської сільської ради. (а.с.53,59). До складу спадщини останньої ввійшла земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,001 га з кадастровим номером 5920987000:06:001:0091, що розташована на території Суховерхівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка належала спадкодавцю відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №041252, а також частина земельної ділянки успадкована після попереднього спадкодавця, але юридично не оформлена, що підтверджується також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.54-58). Однак, як вбачається з роз`яснення нотаріуса, останній позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, оскільки правовстановлюючі документи на них мають виправлення в площах земельних ділянок та кадастрових номерах (а.с.62). Між тим, право вищевказаних спадкодавців на зазначені земельні ділянки у суду сумнівів не викликає, адже воно підтверджено вищенаведеними доказами. При цьому позивачу відмовлено у видачі дублікатів чи нових Державних актів у зв`язку із змінами в чинному законодавстві (а.с.60) Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак наявні виправлення в оригіналах вищевказаних правовстановлюючих документах унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину після смерті своєї матері, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності задоволення позову в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved