Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, яким з урахуванням уточнення позову від 13.02.2018 року просив суд скасувати арешт нерухомого майна, накладений на земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, цільове призначення «для ведення індивідуального садівництва», кадастровий номер 5122786400:01:001:1036, земельна ділянка № 2441, на підставі постанови Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.11.2010 року, серія та номер [NUMBER] ; скасувати арешт нерухомого майна, накладений на земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, цільове призначення «для ведення індивідуального садівництва», кадастровий номер 5122786400:01:001:1037, земельна ділянка № 2442, на підставі постанови Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.11.2010 року, серія та номер [NUMBER] . На обгрунтування свого позову заявник вказує, що 01.11.2007 року між [PERSON] та ВАТ «РайффайзенБанк Аваль» було укладено Кредитний договір № 014/0035/85/85230 на підставі якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 757190 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язання за даним кредитним договором від 13.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ «РайффайзенБанк Аваль» було укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О. та зареєстрований у реєстрі за № 2443, на підставі якого [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, цільове призначення «для ведення індивідуального садівництва», кадастровий номер 5122786400:01:001:1036, земельна ділянка № 2441, а також земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, цільове призначення «для ведення індивідуального садівництва», кадастровий номер 5122786400:01:001:1037, земельна ділянка № 2442. 27.02.2017 року між ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ПАТ «Вектор» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0035/85/85230 від 01.11.2007 року. Цього ж дня між тими самим сторонами укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, що вказаний вище. 27.02.2017\~року між\~ПАТ «Вектор»\~та \~ТОВ «Фінансова\~компанія «Довіра\~та Гарантія» укладені угоди про відступлення права вимоги як за вищевказаним кредитним договором, та і за договором іпотеки. Таким чином право вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». В теперішній час встановлено, що 15.11.2010 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.11.2010 року, серія та номер [NUMBER] , якою накладено арешт на земельні ділянки, які є предметом вищевказаної іпотеки. Позивач вважає, що вказана постанова державного виконавця порушує переважне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог перед іншими особами. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. У судове засідання [PERSON] не з`явився, сповіщений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник органу ДВС сповіщений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач та третя особа відзиви та пояснення по суті позовних вимог суду не представили, тому суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, 01.11.2007 року між [PERSON] та ВАТ «РайффайзенБанк Аваль» було укладено Кредитний договір № 014/0035/85/85230 на підставі якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 757190 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язання за даним кредитним договором від 13.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ «РайффайзенБанк Аваль» було укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О. та зареєстрований у реєстрі за № 2443, на підставі якого [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, цільове призначення «для ведення індивідуального садівництва», кадастровий номер 5122786400:01:001:1036, земельна ділянка № 2441, а також земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, цільове призначення «для ведення індивідуального садівництва», кадастровий номер 5122786400:01:001:1037, земельна ділянка № 2442. 27.02.2017 року між ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ПАТ «Вектор» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0035/85/85230 від 01.11.2007 року. Цього ж дня між тими самим сторонами укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, що вказаний вище. 27.02.2017\~року між\~ПАТ «Вектор»\~та \~ТОВ «Фінансова\~компанія «Довіра\~та Гарантія» укладені угоди про відступлення права вимоги як за вищевказаним кредитним договором, та і за договором іпотеки. Таким чином право вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 15.11.2010 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.11.2010 року, серія та номер [NUMBER] , якою накладено арешт на земельні ділянки, які є предметом вищевказаної іпотеки. Права і обов`язки державного виконавця визначені у\~статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. У разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (частина перша\~статті 33 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4\~Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з частиною першою\~статті 52 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений\~статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 54 «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто\~у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленного майна. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень\~Закону України «Про іпотеку»\~(частина восьма\~статті 54 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). За положеннями\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у\~розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом частини шостої\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Такими чином, позовні вимоги обгрунтовані, законні, і підлягають задоволенню. За правилами ст. ст. 140-142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню всі судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved