Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи їх тим, що відповідач в порушення умови кредитного договору № б/н від 20.02.2012 р., укладеного між сторонами, допустив заборгованість за кредитом, яка станом на 30.06.2015 року становить 6917,90 грн. Оскільки відповідач порушує взяті на себе вказаним договором зобов'язання й не повертає заборгованість добровільно, позивач просить стягнути з нього заборгованість та судові витрати у справі на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву згідно якої просить відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та надав копію квитанції про сплату заборгованості за кредитним договором в сумі 6917,90 грн. Враховуючи заяву позивача суду ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 20 лютого 2012 року між позивачем, Банком та відповідачем як Позичальником підписано заяву № б/н для отримання кредиту/кредитної карти з встановленим кредитним лімітом 2500 грн.зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 2.1.1.2.3 передбачено, що після здобуття банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 визначено, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Пунктом 1.1.2.5 Умов передбачено, що Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У пункті 1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що у разі невиконання зобов'язань за Договором, Позичальник на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту, в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту, виплаті винагороди Банку. Відповідно до п. 1.1.2.9 Умов, передбачено, що у разі виникнення заборгованості Держателя по картрахунку в результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках клієнт зобов'язується погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту виникнення. Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у poзмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 30.06.2015 року має заборгованість 6917,90 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1163,24 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3149,05 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1800,00 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); - 305,61 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 5-6). Стовно наданої відповідачем квитанції про сплату грошових коштів у сумі 6917,90 грн. суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів стосовно того, що дані кошти сплачені в рахунок погашення заборгованості саме за даним кредитним договором № б/н від 20.02.2012 року, з реквізитів квитанції також неможливо ідентифікувати зазначену суму коштів як оплату боргу за вказаним договором. Відтак, суд прийшов до висновку про доведеність факту наявної заборгованості відповідача за кредитним договором і наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме, про стягнення заборгованості на суму 6917,90 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved