Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачки про встановлення, що він не є батьком [PERSON], [INFO]., виключення відомостей про нього, як батька, із актового запису про народження [PERSON], з внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини, визнання його заяви про стягнення аліментів з нього на утримання [PERSON], 2002 р. н., неспроможною, зі стягненням витрат на проведення експертного дослідження та сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що він перебував у шлюбі із відповідачкою з 10 липня 1999 року по 7 серпня 2006 року. В період шлюбу у відповідачки народився син, [PERSON], [INFO]., батьком якого був записаний позивач. Однак фактично біологічним батьком дитини позивач не є, що підтверджується проведеною у справі генетичною експертизою. Вказує, що він сплачував добровільно аліменти відповідачці на утримання її сина, в тому числі з січня 2005 року шляхом написання відповідної заяви через бухгалтерію ПАТ «ММК імені Ілліча» про утримання з його заробітку аліментів. На підставі переліченого просив суд задовольнити його позовні вимоги повністю. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за його відсутності за присутності його представника. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні на задоволені пред'явленого позову наполягав, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась повторно за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Згідно до ст. 136 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК) особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. За ст. 122 СК дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 133 СК, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. На підставі п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно до копії свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області 26 грудня 2002 року, вбачається, що [INFO] народився [PERSON], про що було зроблено актовий запис № 784 від 26 грудня 2002 року, батьками якого були записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 21). На підставі відповіді з Орджонікідзевського РВ в місті Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області від 27 березня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO]., зареєстрована в [ADDRESS] (а. с. 20). В судове засідання відповідачка не з'явилась, не виявивши таким чином бажання використати надані їй законом процесуальні права. Відповідно до акту висновку про біологічне батьківство від 23 квітня 2014 року № MG06784, проведеного щодо [PERSON], [INFO], та [PERSON] на підставі зразків, відібраних 27 березня 2014 року, вбачається, що батьківство [PERSON] відносно [PERSON] повністю виключається (а. с. 5). З огляду на дослідженні у судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позивачем було доведено відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Таким чином суд вважає встановленим факт того, позивач не є батьком малолітнього [PERSON], тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині на підставі ст. 136 СК шляхом виключення запису про [PERSON] як батька [PERSON], [INFO], з актового запису про народження дитини № 784 від 26 грудня 2002 року із проведенням відповідних змін. Натомість вимоги [PERSON] в частині визнання його заяви про стягнення аліментів з нього на утримання [PERSON], 2002 р. н., неспроможною, суд вважає не можуть бути задоволенні, виходячи з наступного вмотивування. Так відповідно до ч. 2 ст. 82 СК, якщо після припинення права на утримання виконання рішення суду про стягнення аліментів буде продовжуватися, всі суми, одержані як аліменти, вважаються такими, що одержані без достатньої правової підстави, і підлягають поверненню у повному обсязі, але не більш як за три роки. Однак при вирішенні вказаної справи у суді було встановлено відсутність рішення суду про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання [PERSON], [INFO]. При цьому [PERSON] були заявлені вимоги про визнання неспроможною його заяви про проведення стягнення аліментів з нього на утримання [PERSON], 2002 р. н., що не відповідає змісту позовних вимог про стягнення аліментів, одержаних без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню витрати [PERSON] по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Згідно копій квитанцій від 28 березня 2014 року вбачається, що позивач сплатив за проведення ТОВ «Медікал Геномікс Україна» на підставі договору експертного дослідження 2300 грн. (5, 6). Суд при цьому зауважує, що витрати [PERSON] в сумі 2300 грн. на проведення біологічного дослідження від 23 квітня 2014 року не можуть належати до судових витрат, бо таке дослідження не є судовою експертизою в розумінні положень ст. ст. 79, 86 ЦПК України, тому витрати на його проведення [PERSON] не повинні відшкодовуватись.

Outcome: partial