Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , зазначивши, що 23.08.2017 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес - Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 289306/58/к2. Згідно даного договору відповідач отримала кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на рахунок завантаження по кредитному продукту 58 - «ФІНАНСОВА ПІДТРИМКА», в сумі 11400,00 грн, на строк 24 місяців, з 23.08.2017 року по 23.08.2019 року. Не виконуючи належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, відповідач допустив виникнення простроченої заборгованості за кредитом, яка станом на 02.01.2019 року становить 18198,44 грн., яка складається з: 4275,00 грн. - сума заборгованості по кредиту; 5700,00 грн. - сума простроченої заборгованості по кредиту; 343,76 грн. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам; 4633,73 грн. - сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам; 1075,92 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 774,26 грн. - сума пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків; 255,77 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту; 140,00 грн. - штраф за невиконання зобов`язань за кредитним договором. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача Притика І.В . звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про слухання справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ІНДУСТРІАЛБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №289306/58/к2 (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на рахунок завантаження по кредитному продукту 58- «ФІНАНСОВА ПІДТРИМКА») (а.с.13-14,15,17-18). Позивач зобов`язання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав, перерахував кошти на рахунок відповідача двома траншами згідно меморіальних ордерів від 23.08.2017 року №44962 на суму 10545,00 грн. та №44963 на суму 855,00 грн. (а.с.19-20). Згідно п.1.4 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на рахунок завантаження, відкритий у кредитодавця, становить 28,00 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на рахунок завантаження, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 45 процентів річних. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, визначені кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов`язання за кредитним договором, та повернути позивачу кредит на умовах та в строки (терміни), визначені кредитним договором. Як передбачено п.2.5 кредитного договору, погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3 кредитного договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у додатку №1, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору, нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником щомісячно, шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих за відповідний період процентів на рахунок, відкритий у кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Повне погашення нарахованих процентів за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту. Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4 договору та 5 процентів річних (п.4.3 кредитного договору). Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог статті 634 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Згідно частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів позивачу. Відповідно до пунктів 6.2, 6.3 договору, позичальник за прострочення визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом, повернення кредиту сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконання зобов`язання за кожний день прострочення. Пунктом 6.4. договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, визначеної в п. 5.2.3., 5.2.4, 5.2.5. договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. З наданого розрахунку, вбачається, що станом на 02.01.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 18198,44 грн., яка складається з: 4275,00 грн. - сума заборгованості по кредиту; 5700,00 грн. - сума простроченої заборгованості по кредиту; 343,76 грн. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам; 4633,73 грн. - сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам; 1075,92 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 774,26 грн. - сума пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків; 255,77 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту; 140,00 грн. - штраф за невиконання зобов`язань за кредитним договором(а.с.28-39). Такий розрахунок відповідач не спростував належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.76-78,81,83 ЦПК, а тому суд приймає його за основу суми боргу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з вищевикладеним у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за порушення умов договору та стягнення пені за несвоєчасне повернення відсотків слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховував відповідачу інфляційні нарахування та пеню за несвоєчасне повернення кредиту, стягнення штрафу носить разовий характер, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня за несвоєчасне повернення кредиту та інфляційні нарахування. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15. Зазначена правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2018року у справі № 1521/5041/12-ц, в постанові від 18квітня 2018року у справі № 705/6051/15-ц, та в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 548/264/15-ц, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Врахувавши наведене та відповідно до статті 549 ЦК України Верховний Суд України зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене суд вважає, що одночасно застосовувати штраф і пеню, в даному випадку, є неправомірно, а тому відмовляє в частині позовних вимог ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» про стягнення штрафу у розмірі 1140,00 грн. і пені за прострочення сплати нарахованих відсотків у розмірі 774,26 грн., та стягує з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1075,92 грн. та інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту у розмірі 255,77 грн. Таким чином, позов банку є доведений на суму 4275,00 грн. (заборгованість по кредиту) + 5700,00 грн. (прострочена заборгованість по кредиту) + 343,76 грн. (заборгованість по нарахованим відсоткам) + 4633,73 грн. ( прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам) + 1075,92 ( пеня за несвоєчасне повернення кредиту) + 255,00 (інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту) =16283,41 грн., а тому позов банку необхідно задовольнити частково. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1921 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви .

Outcome: partial