Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Пруди Путивльського району померла його матір [PERSON] Будучи спадкоємцем померлої за її заповітом від 18.05.1999, позивач прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном - житловим будинком [ADDRESS], але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 39,8 кв. м., житловою площею 14 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Витрати по справі просив покласти на нього. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав, а справу просив слухати в його відсутність. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав. Про правові наслідки визнання позову обізнаний і справу просив слухати в його відсутність. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала, просила справу слухати у її відсутність. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідоцтвом про смерть від 12.11.2001 підтверджено те, що [INFO] в с. Пруди Путивльського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 7). Виходячи зі свідоцтва про народження та написання російською і українськими мовами власних імен «[PERSON]» і «[PERSON]» у відповідності до Словника власних імен людей за ред. Л.Г.Скрипника. - Київ, 1976.- 62-63, 150-151, 162-163 с. (а.с. 5, 30-31) померла доводилася позивачу матір'ю. Остання, заповітом від 18.05.1999, зареєстрованим в реєстрі за № 23, який не змінювався та не скасовувався, все своє майно заповіла позивачу (а.с. 6), який прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 12). До спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями (спорудами) загальною площею 39,8 кв. м. (жилою площею 14 кв. м), які розташовані по [ADDRESS], що належав померлій на підставі запису № 357 в погосподарській книзі виконавчого комітету Сафонівської сільської ради Путивльського району (а.с. 11). Вбачається з технічного паспорту від 30.08.2011 та підтверджено даними Сафонівської сільської ради і Путивльського БТІ те, що згаданий будинок садибного (індивідуального) типу - дерев'яний, з шиферною покрівлею, загальною площею 39,8 кв. м (житловою 14 кв. м), з надвірними спорудами (будівлями) побудований у 1948 році (а.с. 10, 13-15, 16). На підставі заяви позивача нотаріальною конторою 09.06.2016 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 8, 9). Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, виходячи з наведених вимог закону та встановлених обставин є підстави для висновку, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте судом.

Outcome: approved