Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.12.2016 року за договором купівлі-продажу він придбав у ФОП [PERSON] нежитлову будівлю (ангар), який складається з підсобного приміщення під літ.«А», площею 491,4 м2, розміщену за адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Штепівка, вул. Миру, б/н. При підписанні договору купівлі-продажу позивач сплатив відповідачеві грошові кошти за придбане майно в сумі 160\~000 грн. Одночасно сторони домовилися, що посвідчать договір купівлі-продажу нотаріально у десятиденний термін з дня підписання договору. В той же час відповідач свого обов'язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі-продажу майна всіляко ухиляється. Тому він просив визнати за ним право власності на придбане майно. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивач в адресованій суду заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та треті особи в наданих заявах вказали, що проти задоволення позову не заперечують, справу також просять розглянути у їх відсутності. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про право власності, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 27.12.2016 року Фізична особа-підприємець [PERSON] продав позивачеві металічну конструкцію ангар 17 х 30 х 8,5 м. На підтвердження укладеної угоди вони підписали договір купівлі-продажу (а.с. 6), з якого вбачається, що сторони узгодили всі істотні умови договору, а саме його ціну, що склала 160 000 грн., порядок передачі майна та про наступне нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. В той же день позивач провів розрахунок за придбане майно та отримав його у своє фактичне користування. Однак, право власності [PERSON] на будівлю ангару до цього часу належним чином не оформлене, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобовязання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для визнання за [PERSON] права власності на спірне майно. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги те, що згідно технічного паспорту (а.с. 8-10), виготовленого за замовленням позивача, будівля ангару має наступну характеристику нежитлова будівля (ангар) з з/б панелей, який складається з підсобного приміщення під літ.«А» площею 491,4 м2, розміщений за адресою: Сумська обл., Лебединський р-н., с. Штепівка, вул. Миру, б/н.

Outcome: approved