Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що в результаті незаконного засудження йому спричинено матеріальну та моральну шкоду, відповідач відмовляється відшкодувати в добровільному порядку заподіяну шкоду тому вимушений звернутись до суду про стягнення в примусовому порядку. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити на надали суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представники відповідачів у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просять суд відмовити в задоволені позову. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Встановлено, що 14 липня 2010 року [PERSON], затримано працівниками Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області за підозрою у вчиненні розбійного нападу 26 лютого 2010 року та предявлено обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2012 року визнанно винним у вчиненні вище зазначеного злочину. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області зазначений вирок скасовано, справу направлено для додаткового розслідування прокурору м. Хмельницького та [PERSON] який перебував під вартою з 14 липня 2010 року по 05 вересня 2012 року (два роки один місяць та 22 дні) , звільнено з під варти у залі суду. Постановою Хмельницької місцевої прокуратури від 10 травня 2016 року провадження №1201224010000025 відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України закрито у зв'язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпні можливості їх отримати. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, згідно вимог ст.1176 ЦК України відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає також у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. У наведених в статті 1 цього Закону випадках згідно вимог ст.3 громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги, моральна шкода. Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення втраченого заробітку, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на день звернення до суду - 1378 грн., розмір відшкодування складав 35460,60 грн. Враховуючи, що з 01 травня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» становить 1450 грн., то до стягнення пілягає 1450 х 25 міс. + (1450:30 днів х 22 дні) =37313,33 грн. тому вимоги є в цій частині є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Також, підлягають до задоволення витрати на оплату правової допомоги адвокатів, що здійснювали захист інтересів на досудовому слідстві та під час судового розгляду кримінальної справи у розмірі 31000 грн. Не підлягають до задоволення вимоги про стягнення витрат, понесених у зв'язку з придбанням продуктів харчування, предметів повсякденного вжитку та медикаментів, що передавались для [PERSON] до Хмельницького слідчого ізолятора у розмірі 67162 грн. так, як зазначені витрати не відносяться, згідно вимог ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Способом захисту цивільних прав та інтересів також, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту п'ятого статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, межі якої визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, слід виходити з розміру мінімальної заробітної плати, що був установлений на час розгляду справи. Відповідно до статті 8 Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено з 1 травня 2016 року мінімальну заробітну плату на рівні 1 тис. 450 грн. З урахуванням викладеного розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Оскільки [PERSON] перебував під слідством та судом з 14 липня 2010 року по 05 вересня 2012 року, тобто 25 повних місяців, то розмір відшкодування моральної шкоди становить 36250 грн (мінімальна заробітна плата * кількість місяців). Зважаючи на викладене суд вважає, що до стягнення з Державної казначейської служби України на користь позивача підлягає матеріальна шкода у розмірі 68313,33 грн., та моральна шкода у розмірі 36250 грн.

Outcome: partial