Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити розмір заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з боржника [PERSON] у розмірі 111522,87грн. (сто одинадцять тисяч пятсот двадцять дві грн. 87 коп.) за виконавчим листом №2-1241 від 13.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття. Визначити розмір заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з [PERSON] у розмірі 33369,84 (тридцять три тисячі триста шістдесят девять грн. 84 коп.) за виконавчим листом №2-1242 від 19.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/8 частки від усіх видів його доходів до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні представники позивача: [PERSON], який діє на підставі письмової довіреності та [PERSON], який діє за договором, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, в обґрунтування позову пояснили, що були в апеляційному суді Запорізької області, де розглядалася справа про незаконні дії державного виконавця, та апеляційний суд розяснив, що вони не позбавлені права звернутися до Енергодарського міського суду з позовом про визначення розміру аліментів. Також пояснили, що у вересні 2015р. у Люблінському відділі судових приставів м.Москви, отримали докази про реальні заробітки (доходи) [PERSON] та мають тому підтвердження та провели розрахунки. Відповідач [PERSON] просив зупинити розгляд справи, проте суд не знаходить підстав для зупинення провадження по справі, належним чином повідомивши відповідача та третіх осіб про її розгляд. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні встановлено наступне: У відділі державної виконавчої служби Енергодарського міського Управління юстиції Запорізької області знаходиться зведене виконавче провадження №48349568, до якого включені наступні виконавчі провадження: 1.Виконавче провадження №45068680 від 15.10.2014 р за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 р., виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про примусове стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання їх неповнолітніх дітей, які залишилися з матірю, у розмірі 1/3 частина від усіх видів доходу боржника, починаючі стягнення з 27.05.2010 р. 2.Виконавче провадження №48348409 від 05.08.2015 р за виконавчім листом № 2-1242 від 19.07.2010 р., виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про примусове стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON], у розмірі 1/8 частини його доходів до досягнення їх дитиною [PERSON] трирічного віку, починаючі стягнення з 27.05.2010 р. по 08.05.2012 р. Після розлучення у 2010 р. позивача [PERSON] з її колишнім чоловіком, [PERSON], останній з вересня 2010 р. по вересень 2014 р. мешкав на території Російської Федерації, де на підприємстві ЗАТ «Атомтехэкспорт» працював за контрактом в Ісламській [PERSON] на будівництві АЕС Бушер. Про зміну місця свого перебування, місця роботи та про свої фактичні сукупні доходи [PERSON] колишню дружину та Виконавчу службу України не повідомив, отримав від сільського голови с. Благовіщенка К-Дніпровського р-ну Запорізької обл. [PERSON] довідку про те, що [PERSON] безробітний та постійно проживає за адресою: [INFO], отже державний виконавець за весь час перебування [PERSON]В за кордоном нараховував йому аліменти, виходячи з середньої заробітної плати по К-Дніпровському району, що без врахування його реального доходу, отриманого за той же проміжок часу в іншому місці, а саме за місцем основної роботи на підприємстві ЗАТ «Атомтехекспорт». Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» про «Права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження», вказано: «боржник зобов'язаний … надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно…», отже судом встановлено, що довідка надала можливість боржнику заниженої сплати аліментів за тривали період до 30 місяців. Одержавши відмову державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості боржника [PERSON] за період часу з вересня 2010 року по вересень 2014 року на підставі фінансових документів про одержані [PERSON] доходи, отримані ним за період часу роботи в ЗАТ «Атомтехекспорт», [PERSON] на підставі ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, ч.4 ст. 195 СК України, та ч.7 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» звернулась до суду із вказаною позовною заявою. В матеріалах зведеного виконавчого провадження №48349568 містяться відомості, надані позивачем для здійснення обчислення заборгованості за обома виконавчими листами, та оскільки державний виконавець зробив інші розрахунки заборгованості, позивач зробила за допомогою фахівців свої особисті попередні розрахунки заборгованості: за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 р. (додат. №1 до позовної заяви) та за виконавчим листом №2-1242 від 19.07.2010 р. (додат. №2 до позовної заяви), - на підставі матеріалів, отриманих у відділі К-Дніпровської ДВС (додат. №№ 5,6 до позовної заяви) про нараховані та стягнуті аліменти з [PERSON] за період з вересня 2010 р. по січень 2012 р., коли стягнення відбувалося тільки на території України та на підставі довідок за формою 2НДФЛ (додат. №7 до позовної заяви), отриманих представником позивача [PERSON] у вересні 2015 р. у Люблінському відділі судових приставів м. Москви, про реальні заробітки (доходи) [PERSON] за період, коли він працював на території Російської Федерації у ЗАТ «Атомтехекспорт», та коли аліменти у Росії не стягувалися, тобто за період з 20.09.2010 р. по 31.12.2012 р. Відповідно до ч.2 Статті 194 Сімейного кодексу України про «Стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами» - «якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувалися у звязку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час». Відповідно до ч.4 Статті 195 Сімейного кодексу України про «Визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу)» - «Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом». Відповідно до ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» про «Порядок стягнення аліментів» - «Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України». Відповідно до ч.7 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» про «Порядок стягнення аліментів» - «…у разі якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів». Відповідно до ч.9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» про «Порядок стягнення аліментів» - «Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом». Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України «Про процесуальні права та обов'язки сторін» - «Крім прав та обов'язків, визначених у\~статті 27\~цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов». 29.06.2016 року представником позивача [PERSON] до Енергодарського міського суду Запорізької області подана заява про зменшення розміру позовних вимог в якій він остаточно просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити в наступних розмірах: 1. Визначити розмір заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з боржника [PERSON] у розмірі 111522,87грн. (сто одинадцять тисяч пятсот двадцять дві грн. 87 коп.) за виконавчим листом № 2 - 1241 від 13.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття. 2. Визначити розмір заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з [PERSON] у розмірі 33369,84 (тридцять три тисячі триста шістдесят девять грн. 84 коп.) за виконавчим листом № 2 - 1242 від 19.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/8 частки від усіх видів його доходів до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про застосування позовної давності в якій просив застосувати строк позовної давності до вимог [PERSON] до [PERSON], Відділ ДВС Енергодарського міського управління юстиції про визначення заборгованості по аліментам. Представник позивача [PERSON] по довіреності [PERSON] проти заяви [PERSON] про застосування до вимог [PERSON] строку позовної давності надав письмові заперечення, які суд приймає до уваги з огляду на наступне. Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється в три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Документальне підтвердження наявності боргу із сплати аліментів з боку [PERSON] у представника позивача [PERSON]М [PERSON] з'явилось тільки після серпня 2015 року після його звернення 12 та 13 серпня 2015 року до Мосгорсуду та служби судових приставів Люблінського відділення судових приставів Російської Федерації. До цього часу боржник та відповідач [PERSON] на запит державного виконавця про надання персональних даних надавав відмови у письмовому вигляді. Таким чином, в задоволенні заяви [PERSON] про застосування позовної давності до позовних вимог [PERSON] належить відмовити. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, згідно квитанції від 08.04.2016 року, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.6 т.2) Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з тим, що суд прийшов висновку щодо задоволення вимог позовної заяви, то судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved