Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що 28 травня 2015 року померла його мати [PERSON], яка своїм заповітом від 26 жовтня 1998 року все належне їй майно заповіла йому, позивачу у справі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку із господарськими спорудами, розташованого у с.Воскресенка (колишня назва Чапаєвка) Пологівського району Запорізької області по вул.Навроцького,28. В строк до шести місяців він, позивач, звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Державний нотаріус свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок з господарськими спорудами до нього не видав, відмовивши своєю постановою в цьому від 11 серпня 2017 року, оскільки на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії він, позивач, не оскаржував, бо вважає її законною. Оскільки його мати померла, він, позивач, не може отримати в установленому законом порядку правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Тому він може реалізувати свої спадкові права на спадковий житловий будинок не інакше, як звернувшись з позовом до суду. Спадковий житловий будинок згідно погосподарської книги Чапаєвської сільської ради належав його, позивача, матері. [PERSON] сільська рада виділила земельну ділянку у постійне користування за адресою розташування житлового будинку, про що свідчить рішення Чапаєвської сільської ради від 03 листопада 1995 року. Для виготовлення технічного паспорту на житловий будинок він, позивач, звернувся до ФОП [PERSON], яка має право на виготовлення технічної документації на нерухоме майно, де йому, [PERSON], було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами до нього. На спадковий житловий будинок він, позивач, є єдиним спадкоємцем, проте він не може провести державну реєстрацію будинку на свою матір, так як вона померла, а зареєструвати право власності на померлу особу не можливо. З зазначених підстав з посиланням на ст.ст.182,328,334,1216,1218 ЦК України, ст.41 Конституції України позивач просить постановити судове рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок №28 по вул.Навроцького у с.Воскресенка (Чапаєвка) Пологівського району Запорізької області з господарськими будівлями і спорудами до нього. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.47-48). Позивач і його представник за договором про надання правової допомоги від 01 вересня 2017 року адвокат [PERSON] звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі і просять їх задовольнити (а.с.49,50). На адресу суду за підписом сільського голови Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області надійшла письмова заява з проханням справу за позовом [PERSON] до сільської ради розглянути у відсутність представника відповідача, заперечень проти задоволення позову не мають (а.с.28). У звязку з надходженням від всіх осіб, які беруть участь у справі, заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і його представником, зясувавши міркування відповідача щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] своїм заповітом від 26 жовтня 1998 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області за реєстровим номером 138, все майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на яке вона матиме право, в тому числі житловий будинок №28 по вул.Навроцького у с.Чапаєвка Пологівського району Запорізької області зі всіма надвірними і господарськими забудовами, заповіла своєму сину [PERSON]. Зазначений заповіт за даними сільської ради не змінювався і не відмінявся (а.с.40-41). [PERSON] померла 28 травня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ЖС №329713, виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28 травня 2015 року (а.с.5). Судом встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок №28, розташований по вул.Навроцького у селі Воскресенка (колишня назва Чапаєвка) Пологівського району Запорізької області, з господарськими спорудами і будівлями до нього. Судом встановлено, що державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області своєю постановою від 11 серпня 2017 року №778/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №28 по вул.Навроцького у с.Воскресенка (Чапаєвка) Пологівського району Запорізької області після померлої 28 травня 2015 року [PERSON] у звязку з тим, що спадкоємцем документ, що підтверджує право власності на спадковий житловий будинок, не наданий (а.с.45-46). З копії технічного паспорту на житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] 25 серпня 2017 року (а.с.18-20), судом встановлено, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с.Воскресенка, вул.Навроцького,28, не зареєстроване. Зі звіту з незалежної оцінки від 31 серпня 2017 року на а.с.21 судом встановлено, що ринкова вартість житлового будинку №28 по вул.Навроцького у с.Воскресенка Пологівського району Запорізької області з господарськими спорудами і будівлями до нього становить 38942 грн. Загальна площа будинку 41,4 кв.м, в тому числі житлова 25,0 кв.м. Планування внутрішніх приміщень відповідає проектному рішенню, відхилень від плану БТІ не виявлено. Згідно витягу з погосподарської книги по Воскресенській сільській раді Пологівського району Запорізької області, згідно запису в погосподарській книзі №7, особовий рахунок №0602-1, житловий будинок, який побудований до 05 серпня 1992 року та знаходиться за адресою: с.Воскресенка, вул.Навроцького,28 належав до 28 травня 2015 року [PERSON]. В користуванні [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,55 га: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,30 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року село Чапаєвка Пологівського району Запорізької області перейменовано в село Воскресенку (а.с.12). На підтвердження викладеного у витязі Воскресенської сільської ради позивачем до позовної заяви додана копія рішення виконавчого комітету Чапаєвської сільської ради народних депутатів №58 від 03 листопада 1995 року з додатком до нього (а.с.14,15-17). Згідно копії довідки, виданої сільським головою і секретарем Воскресенської сільської ради Пологівського району 22 серпня 2017 року, померла [PERSON] була зареєстрована у [INFO] з 1925 року по день смерті 28 травня 2015 року. Спадкоємцем за заповітом і за ст.1241 ЦК України є син померлої [PERSON] [INFO]. Інших спадкоємців нема. Заборон і арештів на житловий будинок та земельну ділянку нема (а.с.11). Згідно копії довідки №1077, виданої 06 червня 2014 року виконавчим комітетом Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області, згідно запису в погосподарській книзі №7, особовий рахунок №0602-1, житловий будинок, який знаходиться за адресою: с.Чапаєвка, вул.Навроцького,28, належить [PERSON] (а.с.13). З копії спадкової справи №140/2015 до майна померлої 28 травня 2015 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] 06 листопада 2015 року звернувся до Пологівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] і про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом і за законом державним нотаріусом не видавалися (а.с.34-46). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що позивачу державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння; сільський голова Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області в своїй заяві до суду не заперечує проти задоволення позову [PERSON]; своєчасне звернення позивача до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері і про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом доводить, що позивач не відмовлявся від спадщини; володіння і розпорядження матірю позивача спадковим житловим будинком знайшло підтвердження дослідженими письмовими доказами, суд відповідно до вимог ст.1268 ЦК України вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері [PERSON] на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого у с.Воскресенка Пологівського району Запорізької області по вул.Навроцького,28, з господарчими спорудами і будівлями до нього.

Outcome: approved