Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.04.2014 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 19348-OWNCASH, згідно якого банк зобов'язався видати кредит у сумі 36 203,16 грн. на строк до 13.04.2016, а відповідач зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі і в терміни, передбачені цим договором. Позивач зазначив, що прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору банк виконав в повному обсязі та видав кредит в сумі 36 203,16 грн. Також позивач вказав, що 06.04.2012 між ПАТ «Кредобанк» та ТзДВ «Інтер-Ріск Україна» було укладено договір доручення № б/н, згідно якого позивач врегулювання питання щодо повернення вказаних коштів доручило ТзДВ «Інтер-Ріск Україна», яке спеціалізується на поверненні проблемних боргів. Позивач наголосив на тому, що відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором і станом на 17.01.2014 загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 41 599, 17 грн. Крім того, позивач зазначив, що з метою досудового врегулювання спору, 10.12.2014 на адресу відповідача була надіслана вимога про усунення порушень зобов'язань, проте останній взяті на себе зобов'язання не виконав, чим порушив права та законні інтереси позивача. У зв'язку з зазначеним, тим, що відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 17.01.2015 за кредитним договором № 19348-OWNCASH в розмірі 41 599 гривень 17 копійок, яка складається з: 33 447 гривень 99 копійок - неповернена сума кредиту, 1 981 гривня 99 копійок - прострочені відсотки, 894 гривні 90 копійок - сума пені, 5 274 гривні 29 копійок - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту. Також позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 415 гривень 99 копійок. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, неодноразово звертався з заявами про відкладення розгляду справи, однак в судові засідання призначені на 21.04.2015, 14.05.2015, 03.07.2015, 20.07.2015, 14.08.2015, 16.11.2015 жодного разу не з'явився, що свідчить про зловживання відповідачем своїми правами та затягування судового процесу. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, того, що правом участі в судовому засіданні відповідач розпорядився на власний розсуд, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. 14.04.2014 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 19348-OWNCASH (а.с.а.с. 6-8). Кредитним договором визначено, що банк зобов'язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості та цільового характеру використання, а позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, вказані і цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, сума кредиту складає 36203, 16 грн. Згідно з договором, термін кредитування - до 13.04.2016. П.2.4 кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти в розмірі 9.99 % річних. 06.04.2012 між ПАТ «Кредобанк» та ТзДВ «Інтер-Ріск Україна» укладено договір доручення, за яким позивач доручив ТзДВ Інтер-Ріск Україна» від імені і за рахунок позивача здійснити дії, спрямовані на стягнення належної до сплати заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до розрахунку суми позову, заборгованість по кредитному договору станом на 17.01.2015 складає 40 704,27 грн. (а.с.15). З розрахунку пені по простроченій заборгованості вбачається, що сума пені складає 894, 90 грн. (а.с.16). 10.12.2014 начальником відділу досудового врегулювання ТзДВ «Інтер-Ріск Україна» було направлено повідомлення - вимогу [PERSON], в якій зазначено, що станом на 08.12.2014 сума заборгованості за ерудитним договором становить 38 713, 42 грн., в тому числі прострочена заборгованість 12 160, 67 грн., вимога про дострокове погашення заборгованості протягом 30 календарних днів та зазначено, що у випадку непогашення заборгованості, буде ініційоване примусове стягнення боргу в судовому порядку (а.с.17). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунки, надані банком спростовані не були. В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем не було надано доказів на спростування позовних вимог. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення та підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість - 41 599 гривень 17 копійок, яка складається з: 33 447 гривень 99 копійок - неповернена сума кредиту, 1 981 гривня 99 копійок - прострочені відсотки, 894 гривні 90 копійок - сума пені, 5 274 гривні 29 копійок - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту. Стягнути з [PERSON] судові витрати в сумі 415 гривень 99 копійок. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 543, 554, 559, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved