Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він являється власником квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15.06.1993 року. Позивач посилався на те, що у вказаній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], яка являється бувшою дружиною сина позивача. Позивач вказував на те, що з липня 2010 року по даний час відповідачка у вказаній квартирі не проживає, і місце її проживання позивачу невідоме. Також позивач вказував на те, що відповідачка не проводить оплату за комунальні послуги за вищевказану квартиру, житлом не цікавиться. Позивач просив в судовому порядку визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України. Позивач у суді свої вищевказані позовні вимоги підтримав. Відповідачка до суду не з'явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, а тому суд згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що не заперечував позивач. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до договору дарування від 15.06.1993 року нотаріального посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Мельничук І.М. і зареєстрованого в реєстрі №4-2950, позивачу [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина жилого будинку з частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. На вказаному договорі міститься реєстраційний напис про те, що 1/3 частина вищевказаного будинку зареєстрована на праві власності за [PERSON] в Білоцерківському МБТІ 26.03.1994 року. Вказана частина будинку складає квартиру [ADDRESS]. Також встановлено, що у вказаній квартирі зареєстрована з 10.10.2006 року відповідач ка [PERSON], яка являється невісткою позивача. Наведене підтверджується копією довідки виданною КП БМР ЖЕК № 6 від 09.04.2013 року №254. В судовому засіданні встановлено, що 17.05.2011 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду було розірвано шлюб між сином позивача [PERSON] та відповідачкою [PERSON] і вказане рішення суду набрало законної сили 07.06.2011 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачка з серпня 2007 року не проживає у [ADDRESS], а проживає в іншому житловому приміщенні. Наведене ствердив в судовому засіданні позивач, а також вказане підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім вказаного, також встановлено, що відповідачка витрат на утримання спірної квартири не несе і комунальні послуги не сплачує, а всі вказані витрати несе позивач. Згідно до ст. ст. 64, 156 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. А в ч. 2 цієї ж статті вказано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що необхідно визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], оскільки відповідачка більше року не проживає у вказаному житловому приміщенні без поважних причин. На підставі ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved