Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 21.07.2014 року мотивуючи тим, що 24.03.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», в особі Білоцерківського відділення № 1,було укладено Договори банківських вкладів з видачею безкупонних ощадних (депозитних) сертифікатів на пред'явника, на загальну суму 200.000 доларів США, строком на 3 місяці. Відповідач зобов'язався повернути вклади, нарахувати і сплатити 5,1% річних від суми вкладів 24.06.2014 року, однак не виконав умови договору, тобто порушив зобов'язання. Згідно довідки Банку від 26.06.2014 року заборгованість по договору складає 202 543,02 доларів США. Він звернувся до Білоцерківського відділення № 1 ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» про виплату належних йому коштів та отримав листа про відмову у їх виплаті в зв'язку з тим, що згідно Постанови НБУ від 30.05.2014 року за № 328 їх зобов'язано обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, тобто Банк на даний час не може виконати своїх зобов'язань за договором. Позивач вважає, що такі дії Банку є протиправними та не відповідають вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст.1059,1065 ЦК України, а постанова НБУ від 30.05.2014 року за № 328 не є підзаконним актом, не зареєстрована в Міністерстві юстиції України, тому не повинна братись до уваги при здійсненні діяльності і носить лише рекомендаційних характер. Оскільки в добровільному порядку вирішити спір неможливо, позивач просить суд зобов'язати відповідача погасити Ощадні ( депозитні) сертифікати та пред'явника серія СР 000626 від 24.03.2014 року на суму 100 000 доларів США та серії СР 000625 від 24.03.2014 року на суму 100 000 доларів США - шляхом видачі йому готівкою через касу Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» в доларах США, одноразовою операцією. Суму вкладу в розмірі 200 000 доларів США та нараховані проценти в розмірі 2 543,02 долари США, всього видати 202 543,02 доларів США. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгялд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача за договором адвокат [PERSON], в судовому засіданні обставини викладені в позові підтримав, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» на користь [PERSON] грошові кошти за Ощадними ( депозитними) сертифікатами на пред'явника серії СР 000626 від 24.03.2014 року та серії СР 000625 від 24.03.2014 року в сумі 202 543,02 доларів США. Представник відповідача за довіреністю Шишина Ірина Валеріївна в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача за довіреністю Озадовська Інна Іванівна в судовому засіданні позов не визнала, підтримала письмові заперечення та просила відмовити в позові. Суд, заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас , договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст.11 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. ( ст..633 ЦК України). Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Згідно ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати від виконавця, щоб якість наданої послуги відповідала вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів, умовам договорів. 24.03.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», в особі Білоцерківського відділення № 1,було укладено Договори банківських вкладів з видачею Ощадних (депозитних) сертифікатів на пред'явника, на загальну суму 200 000 доларів США, строком на 3 місяці.( а.с. 8,9). Позивач передав, а відповідач отримав, згідно Договорів банківського вкладу ( депозиту) № 3320/054/592912 та № 3320/054/592926 від 24.03.2014 року, актів прийому передачі від 24.03.2014 року та прибуткових позабалансових ордерів № 32781773 та № 32783003 від 24.03.2014 року, грошові кошти в загальній сумі 200 000 доларів США. ( а.с. 13-22). Згідно виписки по особовим рахункам ( а.с.10,11,23,24) та довідки Білоцерківського відділення № 1 Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» за № 89/7/50-35 від 26.06.2014 року ( а.с.25), в Публічному акціонерному товаристві «Дочірній банк Сбербанку Росії» на відповідальному зберіганні знаходяться депозитні сертифікати, передані [PERSON], на загальну суму з відсотками 202 543,02 доларів США. Згідно з п. 1.8 Договорів банківського вкладу ( депозиту) від 24.03.2014 року, погашення Сертифікату ( сплата номінальної вартості такого Сертифікату) та сплата процентів за ним відбувається у валюті, в якій Сертифікат було випущено, якщо інше не передбачено чинним законодавством України. При цьому погашений Сертифікат вилучається Банком. Банк в строк не пізніше 3 ( трьох) робочих днів від дня пред'явлення Сертифікату для погашення ( в разі, якщо Пред'явником Сертифікату було подано заяву якою він доручає Банку здійснити перевірку ( встановити факт) справжності пред'явленого Сертифікату ) в разі невідповідності даних, зазначених в Сртифікаті, даним, зазначеним в цьому Договорі) перераховує суму номінальної вартості Сертифіката та нарахованих процентів по ньому на поточний рахунок Пред'явника Сертифіката, відкритий в Банку або через касу Банку ( на вибір Клієнта), якщо Пред'явниокм Сертифікату є резидент України , або сплачує суму номінальної вартості Сертифіката та нарахованих процентів по ньому готівкою через касу банку, якщо Пред'явником Сертифікату є нерезидент України. ( п.2.2. Договору). Сплата процентів нарахованих за Сертифікатом відбувається одноразово при погашенні Сертифікату. ( п. 3.3 Договору). Відповідно до умов зазначеного вище договору, а також п. п. 3, 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» є виконавцем обумовлених ними послуг, а позивач споживачем, тому захист його прав як споживача регламентовано Законом України №1023 від 12.05.91р. «Про захист прав споживачів», та відповідними нормам ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.2. ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст.610 ЦК України: невиконання зобов'язання є порушенням зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст..612 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З заяви позивача від 24.06.2014 року ( а.с.7) вбачається, що він звернувся до відповідача по закінченню дії Договору з вимогою про повернення суми вкладів за депозитними Сертифікатами в повному обсязі та у валюті вкладів. 26.06.2014 року листом № 88/7/50-35 ( а.с.6) Білоцерківське відділення № 1 Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» повідомили про неможливість виконати вимоги, а саме виплатити суму вкладів за депозитними Сертифікатами в повному обсязі та у валюті вкладів посилаючись на роз'яснення НБУ № 328 від 30.05.2014 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» на яку також посилається відповідач в письмових запереченнях проти позову. Згідно п.7 постанови Правління НБУ №328 від 30.05.2014 року, уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнта через каси та банкомати в межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Однак зазначений нормативно-правовий акт не пройшов державну реєстрацію в Мінюсті України, а також суперечать Конституції та Законом України, які мають найвищу юридичну сили ніж підзаконні акти. Так, згідно ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно ст.56 ч.5 Закону України «Про Національний банк України», нормативно-правові акти Нацбанку підлягають обов'язкової реєстрації в Міністерстві юстиції України й набувають чинності відповідно до законодавства України. Згідно Указу Президента України від 03.10.1992 року №493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств і інших органів виконавчої влади», нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державної реєстрації, та набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності. Згідно постанови КМУ від 28.12.1992 року №731, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. Однак п.7 постанови Правління НБУ №328 від 30.05.2014 року, якими керувався відповідач обмежуючі права відповідача на вільне розпорядження власними грошима, не зареєстровані в Мінюсті України. Також слід зазначити, що грошові кошти позивача є його власністю, якою він відповідно до ст.319 ЦК України має право вільно розпоряджатися, зокрема отримати одночасно всі власні кошти, а банк згідно ст.1066 ЦК України не має права його обмежувати в цьому. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.64 Конституції України, права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Таким чином, відповідач безпідставно не виконує розпорядження позивача про видачу йому повної грошової суми за Ощадними ( депозитними) сертифікатами на пред'явника серії СР 000626 від 24.03.2014 року та серії СР 000625 від 24.03.2014 року в сумі 202 543,02 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (станом на 12.08.2014 року 1долар США = 13,13 грн.) - 2659389,85 грн. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представники відповідача в судовому засіданні не довели належними та допустимими доказами заперечення проти позову. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved