Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 09.08.2014 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через зради дружини. Крім того, вона постійно нехтує сімейними цінностями, у зв'язку з чим між ними виникали постійні сварки, що впливало на нього, та спричиняло душевні страждання, погіршилося його самопочуття, він перебував в стані постійного стресу. З березня 2017 року вони припинили спільне проживання. Вважає подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та проханням розірвати шлюб. Зауважив, що наданий строк на примирення результатів не дав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.08.2014 року. Мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З березня 2017 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Сторони не бажають зберегти сім'ю, подальше сумісне життя вважають неможливим. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved