Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 04.10.2017 року обґрунтовуючи тим, що 18.11.2011 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] було укладено договір № 244 на користування об'єктом благоустрою. Відповідно до п. 1.1 даного договору, відповідач використовує об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: [ADDRESS]. Ціна послуг за договором визначається відповідно до п.п. 4.3. додатку № 1 рішення Білоцерківської міської ради від 11.07.2008 року № 800 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Біла Церква» та становить 100 грн. на місяць в т.ч. ПДВ 16,67 грн.. Відповідно до п. 3.1. Договору, відповідач має проводити оплату до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100 % суми. Строк дії договору починає свій перебіг у момент підписання та закінчується 31.12.2012 року, якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмо заяви про його припинення, пропозицій щодо змін його положень та зауважень до нього, то даний договір вважається пролонгований на наступний календарний рік на умовах, що встановлені в даному договорі. Ні позивачем ні відповідачем жодних змін та пропозицій і зауважень до договору не ініційовано, відтак, договір пролонговано на наступний 2013 календарний рік на умовах, що встановлені у даному договорі. 30.12.2013 року між сторонами у справі укладено додаткову угоду до договору, яка полягає, зокрема, у продовженні строку дії договору до 31.12.2014 року з подальшою щорічною пролонгацією (продовженням) у разі відсутності вмотивованих заяв щодо розірвання договору або необхідності його перегляду, які можуть бути подані відповідно до умов договору. Однак, відповідач належним чином не виконує зобов'язання за договором, зокрема щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.03.2015 року по 31.08.2017 року в розмірі 1850 грн. 00 коп. В добровільному порядку відповідач не виконує умови договору та борг не сплачує, в зв'язку з цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на їх користь кошти в розмірі 1850 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява від представника позивача за довіреністю Гайдукова Бориса Борисовича про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив та не подав до суду відзив на позов, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 18.11.2011 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] було укладено договір №244 на користування об'єктом благоустрою (а.с.10). Відповідно до якого відповідач має право використовувати об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: [ADDRESS], а позивач в свою чергу зобов'язувався за плату надати відповідачу послуги з забезпечення можливості користування об'єктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та здійснювати контроль щодо використання об'єкта благоустрою, шляхом оформлення відповідних документів. Плата за дані послуги відповідно до п. 2.2 договору становить 100 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 16,67 грн. протягом терміну дії договору. Оплату за надані послуги відповідач повинен був проводити до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100 % суми. Відповідно до п. 5.2. Договору, строк дії даного договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 5.1 Договору (тобто з моменту його підписання) та закінчується 31.12.2012 року. Відповідно до п. 5.3. Договору, якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмово заяви про припинення, пропозиції щодо змін його положень та зауважень до нього, то даний договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у даному договорі, що підтверджується договором (а.с. 8). 30.12.2013 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 244 на користування об'єктом благоустрою від 18.11.2011 року, відповідно до якого строк дії договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 5.1. (з моменту підписання даного договору) та закінчується 31.12.2014 року. Якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмово вмотивованої заяви про його припинення (розірвання), або необхідності його перегляду, то даний договір вважається щороку продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у даному договорі, при цьому, кількість продовжень (пролонгації) даного договору необмежена, що підтверджується копією додаткової угоди (а.с. 11). Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач виконав умови договору в повному обсязі, а відповідач в свою чергу порушив умови договору, чим спричинив заборгованість за період з 01.03.2015 року по 31.08.2017 року в розмірі 1850 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою від 28.09.2017 року №639 та розрахунком заборгованості від 28.09.2017 р. (а.с. 8, 9). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору був ознайомлений при його укладенні та підписав вказаний договір. Відповідач знав про існування заборгованості, оскільки на його адресу було направлено претензію - вимогу про сплату заборгованості, однак будь-яких дій він не вчинив для погашення боргу, даний факт підтверджується претензією - вимогою від 17.08.2017 року № 66 (а.с. 13). Також, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 03.01.2014 року, у справі № 357/16252/13-ц ( а.с. 38), з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за договором № 224 від 18.11.2011 року за період з 18.11.2011 року по 01.11.2013 року в розмірі 2198,33 грн. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором за період з 01.03.2015 року по 31.08.2017 року в розмірі 1850 грн. 00коп. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved