overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26.10.2013 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними на сьогодні фактично припинились. Позивач любив відповідачку, але більше не може терпіти її неналежного ставлення до їхніх сімейних цінностей. Без жодних законних підстав відповідачка не дає позивачу навіть побачити їхню спільну доньку. Спільне господарство сторони не ведуть. Позивач та відповідач фактично розлучились ще влітку 2014 року, подальше сімейне життя є неможливим. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу істотно суперечить його інтересам, а тому просить розірвати з відповідачкою шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. До початку судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Миргородська». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб, серія І-КИ № 260258, згідно якого 26.10.2013 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідачки після реєстрації шлюбу : «Миргородська»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що її батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія АН № 601811; копією паспорта [PERSON], серія АО 188161. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26 червня 2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 72. Від шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у звязку з відсутністю порозуміння та поваги. Особисті відносини між ним та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Вони мають різні погляди на ведення спільного господарства та виховання дітей. Втрачені всі фізичні та духовні звязки. Продовжувати такі шлюбні відносини він не бажає. Діти проживають з відповідачем. У звязку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Судові витрати просив покласти на нього. До початку судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище : «Умалатова». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 165424, згідно якого 26.06.2010 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «Умалатова»; копією паспорта [PERSON], серія АО № 224317. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27.10.1990 року він уклав шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Кислянській сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №21. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки і ведення спільного господарства вони припинили два роки тому. За цей час ні він ні дружина не робили спроб відновити сімейні відносини. На теперішній час він створив іншу сім'ю і у нього виникла необхідність юридично оформити їх відносини. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу неможливо, так як це суперечить своїм інтересам. Матеріальну допомогу на утримання сина він надає в добровільному порядку. Спору про поділ майна немає. Шлюб розриває перший. У зв'язку з цим просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], згідно якого 27.10.1990 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 28 листопада 2015 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Від шлюбу дітей не мають. Розірвати шлюб у добровільному порядку в державному органі реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Сімейне життя не склалося, у звязку з різними поглядами на життєві ситуації, сім»ю. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено з вересня 2016 року. За цей час позивач неодноразово пропонував відповідачу переїхати жити до його батьків, або винайняти квартиру, але відповідач не погоджувалась. Позивач вважає, що сім»я з відповідачем розпалася остаточно і подальше знаходження у шлюбі суперечить його інтересам. Спір про поділ майна відсутній. У звязку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Судові витрати просив не стягувати з відповідача. До початку судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила відновити її дошлюбне прізвище : «Кедік». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 327101, згідно якого 28 листопада 2015 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «Лусь»; копією паспорта [PERSON], серія АО № 091561. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він 13.08.2011 року уклав з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Приблизно через рік після одруження їх стосунки з дружиною різко погіршилися, між ними виникли чисельні непорозуміння з приводу його служби та фінансових труднощів. Після народження доньки між ними все частіше стали виникати сварки, а у червні 2013 року відповідач, забравши доньку і свої речі залишила його та поїхала проживати до своїх батьків, де мешкає і по цей час. З цього часу їх шлюб фактично припинений. Вони втратили почуття любові і поваги один до одного, спільного побуту та інтересів не мають, кожен з них живе своїм життям, тому подальше перебування у шлюбі, а також примирення між ними позивач вважає неможливим. У зв'язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, однак при поданні заяви просив суд розглядати справу без його участі та прийняти по ній рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : «[PERSON]». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], згідно якого 13.08.2011 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «[PERSON]»; копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], з якого вбачається, що її батьками є сторони по справі; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обгрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він 22.10.2016 року уклав з відповідачкою шлюб. Спільних дітей від шлюбу не мають. З відповідачкою проживають окремо. Через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обовязки з ведення спільного господарства та будування міцної родини їх спільне життя не склалося. Відповідач влаштовує постійні сварки, що ображає його честь і гідність, веде антигромадський образ життя. При цьому вона матеріально не бере участі в житті сімї, весь тягар забезпечення родини лежить на його плечах. Добровільно розірвати шлюб відповідач відмовляється. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб та стягнути з неї судовий збір. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач не зявилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 345543, згідно якого 21.10.2016 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : «Лебединцева»; копією паспорта [PERSON], серія АН № 667646. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він 26.08.1995 року уклав з відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, вони зрозуміли, що вони чужі люди, в зв'язку з чим, з початку 2015 року припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Питання про розділ майна, місце проживання та утримання дитини сторони будуть вирішувати в позасудовому порядку, або в інших позовних провадженнях. Крім того, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.11.2015 року сторонам було надано строк на примирення терміном три місяці, однак це позитивних результатів не дало. У зв'язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Крім того, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище : «[PERSON]». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, враховуючи відсутність примирення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], згідно якого 26.08.1995 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «[PERSON]»; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]; копією паспорта [PERSON], серія [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він 29.12.2014 року уклав з відповідачкою шлюб. Від шлюбу дітей не мають. З лютого 2015 року з відповідачем однією сімєю фактично не проживають, спільного господарства не ведуть. На протязі останніх місяців сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Тривалий час між ними відсутні взаєморозуміння і повага один до одного. Сторонами неодноразово приймалися заходи щодо збереження сімї, але не це призвело до примирення і вони остаточно втратили почуття любові і поваги один до одного. Крім того, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 29.07.2015 року сторонам було надано строк на примирення терміном один місяць, однак це позитивних результатів не дало. У звязку з цим, просить розірвати з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Судові витрати просив покласти на себе. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Крім того, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище : «Котельник». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, враховуючи відсутність примирення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб, серія І-КИ № 297358, згідно якого 29.12.2014 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «Котельник»; копією паспорта [PERSON], серія АК № 600745; копією паспорта [PERSON], серія АО № 255139. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved