Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що на підставі договору дарування будинку від 03.07.2002, зареєстрованого в реєстрі за № 1500, є власником будинку [ADDRESS] . У зазначеному будинку також зареєстрований [PERSON] , відповідач у справі, з яким позивач не перебуває у родинних відносинах та який є сином дружини позивача від першого шлюбу. При цьому відповідач не проживає за вказаною адресою з 2010 року, комунальні послуги не оплачує, участі в його утриманні не бере та взагалі не з`являється за місцем реєстрації, в той час як реєстрація відповідача за вказаною адресою є перешкодою для оформлення позивачем житлової субсидії. Посилаючись на вищевказане, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним будинком, а витрати по справі просив покласти на нього. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, відзив на позов не подав. При цьому пояснив, що не проживає за місцем реєстрації по [ADDRESS] з 2010 року. Проживає по [ADDRESS] . Позов відповідач не визнає у зв`язку з тим, що після зняття з реєстрації за вказаною адресою, йому немає де зареєструватися. З`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, дослідивши надані докази, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. На підставі договору дарування будинку від 03.07.2002 позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 6). В силу ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. Копією будинкової книги, довідкою виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 04.11.2020 № 6425 та комісійним актом від 11.11.2020 підтверджено те, що у будинку [ADDRESS] крім позивача та інших осіб зареєстрований і відповідач у справі, який з 2010 року за вказаною адресою не проживає, а проживає по [ADDRESS] (а.с. 7-9, 10, 11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що є сусідами позивача у справі. [PERSON] , відповідач у справі, не проживає з позивачем та його родиною з 2010 року. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що ними передбачено право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. За встановлених обставин, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved