Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеним сторонами кредитним договором та наявність значної заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.05.2014 року між ПАТ «Акцент-Банк» (правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк») та відповідачем було укладено кредитний договір № SAMAB00000001885584,згідно якого банк надав, а відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, умови якого відповідачем порушуються, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 32735 грн. 56 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій суду заяві просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, подав через канцелярію копію довідки виданої АТ «А-Банк» про відсутність заборгованості. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. 31 травня 2014 року відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку і отримав кредит. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як підтверджується матеріалами справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував у зв`язку з чим станом на 05 травня 2020 року утворилась заборгованість - 32735 грн. 56 коп., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту 16221 грн. 90 коп., заборгованості по відсоткам 16313 грн. 66 коп., 200 грн. 00 коп. Разом з тим, 04.11.2020 до суду надійшла копія довідки № EHU1-3AHF-6S2A-I9O8 від 26.10.2020 видана АТ «А-Банк» про те, що [PERSON] , [INFO] , станом на 26.10.2020 не має заборгованості перед АТ «А-Банк». Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі вищезазначеного, а також враховуючи відсутність заборгованості відповідача перед позивачем на момент розгляду справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставах вищевказаного, ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed