Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за невраховану електричну енергію в розмірі 2464,45 грн. та судовий збір у розмірі 243,6 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] є споживачем електричної енергії, якому ПРЕМ, що є виробничим підрозділом ПАТ «ЕК Одесаобленерго» присвоєно особовий рахунок № [NUMBER]. 28.08.2013 року при перевірці уповноваженими представниками енергопостачальника за адресою: м. Одеса, [ADDRESS], де проживає відповідач, було зафіксоване порушення ПКЕЕН актом № 027175, а саме: «самовільне підключення електричної енергії після відключення поза приладом обліку; електрична енергія споживається, електричним лічильником не враховується». У зв'язку із вказаним порушенням відповідачеві було видано рахунок на оплату вартості не облікованої електричної енергії на суму 2464,45 грн., який на день звернення з позовом відповідачем не сплачено. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак звернулася до суду з письмовою заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі існуючих в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі особового рахунку № [NUMBER] є споживачем електричної енергії, яку у квартиру за адресою: м. Одеса, [ADDRESS], де мешкає відповідач поставляє Південний район електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго», який є виробничим підрозділом ПАТ «ЕК Одесаобленерго». 28.08.2013 року працівниками Південного РЕМ ПАТ «ЕК Одесаобленерго» складено акт про порушення № 027175, відповідно до якого споживач [PERSON] самовільно підключив електричну енергію після відключення поза приладом обліку; електрична енергія споживається, електричним лічильником не враховується. Згідно з додатком до акту № 027175 від 28.08.2013 року споживач відмовився від підписання акту з невідомих причин. Акт підписано трьома уповноваженими представниками енергопостачальника електричної енергії. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Національної комісії з регулювання електроенергетики України від 26.07.1999 року № 1357 споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку тощо. Відповідно до п. 48. «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених постановою Національної комісії з регулювання електроенергетики України від 26.07.1999 року № 1357 споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. На підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, позивачем була визначена кількість недоврахованої безобліково спожитої [PERSON] електроенергії. Відповідно до розрахунку кількості недоврахованої електроенергії та її вартості № 027175 за період з 15.01.2013 р. по 28.08.2013 р. загальна сума нарахування складає 2464,45 грн. (за 6444 кВт*г). Як встановлено судом, на день звернення позивача до суду з відповідним позовом, відповідач зобов'язання щодо оплати вказаної суми не виконав. Таким чином, спірні відносини між сторонами є зобов'язанням щодо користування електричною енергією, що регулюється загальними положеннями ЦК України про зобов'язання (глави 47, 48), а також Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Національної комісії з регулювання електроенергетики України від 06.07.1999 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «ЕК Одесаобленерго» є законними, обґрунтованими та такими, що належить задовольнити в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved