Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала до дня смерті по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася на спадщина на належне її майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] за законом в порядку ст. 1261 ЦК України, оскільки двоє інших дітей спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, про що надали відповідні заяви нотаріусу. В установлений законодавством строк позивач подав відповідну заяву про прийняття спадкового майна. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця свідоцтва про право власності на житловий будинок, та запропоновано звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, оскільки проживає та працює в сільській місцевості і в зв'язку з цим не зможе прибути в судове засідання. Позов підтримує в повному обсязі. В разі неявки в підготовче судове засідання представника відповідача по справі та надання ним листа (заяви) про визнання позову, просить суд ухвалити рішення про його задоволення в підготовчому судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує щодо його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 132/2018, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5), яка до дня смерті проживала [ADDRESS] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне її майно, в тому числі на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], загальною площею 62,5 кв.м, житловою - 21,4 кв.м. Позивач в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно. Крім того, спадкоємцями на спадкове майно першої черги за законом в силу ст. 1261 ЦК України є сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON], які своїми заявами відмовилися від належної їм частки спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] на користь позивача (а.с.10). Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Як вбачається із копії Свідоцтва про народження серія [NUMBER], [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с.6). Згідно Експертного висновку за № 056/1143-m від 11.07.2018 Українського бюро лінгвістичних експертиз, імена по батькові [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Крім того, імена по батькові [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.6). Спадщину у встановлений законом шестимісячний строк позивач прийняв, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса, після чого було заведено спадкову справу № 132/2018. 30.10.2018 позивач звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області із заявою про видачу Свідоцтва про право власності за законом на спадковий житловий будинок. Постановою № 1093/02-14-132/2018 від 30.10.2018 приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області (а.с.22) було відмовлено позивачу у видачі вказаного свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Факт того, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно був спадкодавець, підтверджується довідками № 512/02-31 від 05.07.2018 та №1056/02-31, 1057/02-31 від 17.10.2018, виписками з погосподарської книги № 5 за 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 роки, виданими 17.10.2018 виконавчим комітетом Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області (а.с.12-14, 19-21). За даними технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок, житловий будинок (прибудова), сарай, гараж-літня кухня, сарай, сарай, сарай, вбиральня, літній душ, погріб, огорожа, хвіртка, ворота, колодязь. Вартість будинковолодіння становить 265 000 грн (а.с.16-18). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом своєчасно, відповідно до ст. 1269 ЦК України, подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нього. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування, чи з інших підстав, претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. За таких обставин,

Outcome: approved