Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач перебувала на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 1996 року. 18 серпня 2014 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON], за власним рішенням. Згідно розрахунків сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з травня 2010 року по грудень 2010 року відповідач за найманих працівників нарахувала 11 117,93 грн. з них сплатила в розмірі 9 499,85 грн. На момент подання позовної заяви за відповідачем залишаються не сплачені страхові внески в розмірі 1 618,08 грн. Також на подання позовної заяви не погашена відповідачем сума фінансових санкцій(штрафу) та пеня в розмірі 1 537,45 грн. За період здійснення підприємницької діяльності у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 3 155,53 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Згідно п.1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками є роботодавці фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законодавством, у разі: якщо сума страхових внесків, нарахована страхувальником, не підтверджується документами. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 07 серпня 2015 року, Фізична особа-підприємець [PERSON] перед Управлінням пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва має заборгованість,яка становить 3 155,53 грн.(а.с. 6) Згідно ч. 10 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Згідно до п. 3 ст. 11 ЗУ від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особами, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню (застрахованими особами) визначені фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Згідно з п. 5 ст. 14 цього Закону застраховані особи, зазначені в п. 3, 4 ст.11 страхувальниками є, а у відповідності до ч.1 ст. 15 Закону - платниками страхових внесків. Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону, яка діяла на момент виникнення заборгованості) ці страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. На підставі п. 6 ст. 20 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду (кварталу). Відповідно до ст. 106 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону, яка діяла на момент виникнення заборгованості) у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій у порядку, що передбачено п.З ст.106 Закону. Вимогою від 06.05.2011 року № Ф-0182 загальна сума боргу платника страхових внесків [PERSON] за станом на 01.05.2011 року становить 3 374,08 грн., яку надіслано відповідачу, (а.с. 41), але сума боргу до теперішнього часу не сплачена. Згідно ч. 6 ст. 15 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зняття з обліку страхувальника здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, страхувальників - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок страхувальника та проведення остаточного розрахунку, а страхувальників, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», - за їх заявою після проведення передбачених законодавством перевірок страхувальника звірення розрахунків з ним і проведення остаточного розрахунку». Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-125цс13 від 04.12.2013 року, згідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачений такий спосіб захисту порушеного права або інтересу, як відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно рішення Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва № 47 від 07 лютого 2012 року до відповідача застосовано у вигляді стягнення суми штрафу за період з 21.06.2010 року по 07.02.2012 рік в розмірі 711,79 грн. та нараховано пеню у розмірі 825,66 грн.(а.с. 37) Згідно ч. 14 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом. Суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків. Відповідно до п. 15 ст. 106 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» строк щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Отже, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не сплатила Управлінню пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва суму страхових внесків за період з травня 2010 року по грудень 2010 року за найманих працівників у розмірі 1 618,08 грн. А також у зв'язку з ти, що рішенням Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва № 47 від 07 лютого 2012 року до відповідача застосовано у вигляді стягнення суми штрафу за період з 21.06.2010 року по 07.02.2012 рік в розмірі 711,79 грн. та нараховано пеню у розмірі 825,66 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь держави повинна бути стягнена сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved