Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № PLXRFО07551011 від 06.07.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит в розмірі 8800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.05.2009 року. Проте відповідачем не виконуються зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 30881,86 грн., яка складається з: 28935,10 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1446, 76 грн. - штраф (процентна складова), яку просили стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що свої вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, у якій просив справу слухати без його участі, проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08.04.2013 року з нього стягнута заборгованість по цьому ж кредитному договору, яка ним повністю погашена 05.08.2013 року . Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Встановлено, що 06.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № PLXRFО07551011, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 8800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.05.2009 року (а.с. 53). Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 214 ЦПК визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 08.04.2013 року по справі № 554/4308/13-ц з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № PLXRFО07551011 від 06.07.2008 року у розмірі 6159,42 грн. та 460,42 грн. судових витрат; в іншій частині позовних вимог відмовлено(а.с. 77-79). Згідно з рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 04.07.2013 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 08.04.2013 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором та постановлено нове рішення, яким задоволено частково позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у сумі 677,88 грн.; в іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін (а.с.80-81). Як вбачається зі змісту зазначених судових рішень, предметом спору була заборгованість [PERSON] по кредитному договору № PLXRFО07551011 від 06.07.2008 року станом на 13.07.2011 року у розмірі 34042,32 грн., а саме: 6159,42 грн. - заборгованості за кредитом; 3,22 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 25 782,43 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина); 1597,25 грн. - штрафу (процентна складова) Згідно з квитанціями № ПН 554, ПН555, ПН 556, ПН557, ПН 560 від 05.08.2013 року заборгованість згідно з рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 08.04.2013 року та рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 04.07.2013 року сплачена на рахунок ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 83-87). За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 25 782,43 грн.за період з 15.12.2008 року по 13.07.2011 року, 500,00 грн. штрафу(фіксована частина) та 1446, 76 грн. - штраф (процентна складова), слід відмовити, оскільки ці вимоги були предметом судового розгляду і по них ухвалене судове рішення, яке виконане боржником у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»№5 від 30 березня 2012 року, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 14.07.2011 року по 05.08.2013 року. Разом з тим, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік встановлюється до вимог про стягнення неустойки(штрафу, пені). Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду 24.04.2014 року. Виходячи з положень ст. 258 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову в позові в частині позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом за період з 14.07.2011 року по 23.04.2013 року у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Таким чином, до задоволення підлягають позовні вимоги у частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 24.04.2013 року по 05.08.2013 року у розмірі 127,28 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі - пропорційно до задоволених вимог. На підставі вкладеного та

Outcome: partial