Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на ту обставину, що [INFO] помер його батько, [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території колишньої Олександропільської сільської ради, яка належала батькові позивача на підставі державного акту на право приватної власності. Після смерті батька спадщину прийняв позивач, а також мати позивача, оскільки проживали разом з ним на момент смерті однією сім'єю та вели спільне господарство. [INFO] померла мати позивача, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина: 1) земельна ділянка, розташована на території колишньої Олександропільської сільської ради право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку; 2) ? частки земельної ділянки, розташованої на території колишньої Олександропільської сільської ради, яка належала матері в порядку спадкування за законом на спадщину, що відкрилася за батьком позивача, однак яку вона не встигла переоформити як спадкоємець. З метою отримання спадщини позивач звернувся до Новопсковської державної нотаріальної контори з метою отримання спадщини, однак отримав відмову через непідтвердженість факту родинних відносин між позивачем та його батьками, відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на земельні ділянки, а також відсутність документів, які б підтверджували факт шлюбних відносин між батьками позивача. За таких обставин позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що він є сином померлих [PERSON] та [PERSON], факт перебування його батьків в шлюбі, а також право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті матері позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача - в.о. старости с. Олександропіль до суду не з'явився, надіславши попередньо заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив суд розглянути справу без його участі. Дослідивши наявні в справі докази кожний окремо та в сукупності, суд знаходить заявлені вимоги обґрунтованими і такими що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом в ході судового розгляду справи встановлено що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 червня 1962 року, батьками позивача записано: батько - [PERSON] російською мовою, мати - [PERSON] російською мовою. (а.с.12) Відповідно до паспортних даних позивача прізвище ім'я та по-батьковї позивача записано як «[PERSON]» українською мовою та «[PERSON]» російською мовою.(а.с. 13). За таких обставин суд вважає, що факт родинних відносин повністю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вважає за можливе визнати, що позивач дійсно є сином [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], яким помер [INFO]. Щодо можливості встановлення факту шлюбних відносин суд приходить до такого. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року за №5 суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, що: з заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа. Виходячи з матеріалів справи, позивач не є особою, шлюб якої не визнається або оспорюється. Таким чином [PERSON] не є належним позивачем в справі про встановлення факту шлюбних відносин між його батьком та матір'ю. Позивачем надано копію свідоцтва про шлюб, укладений між його батьками, факт реєстрації якого не оспорюється відповідачем. Суд також звертає увагу на той факт, що позивач є спадкоємцем першої черги відповідно до закону, а тому незалежно від факту наявності або відсутності шлюбних відносин між його батьками є спадкоємцем першої черги відповідно до ст.. 1261 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що у встановленнв факту шлюбних відносин між батьками позивача слід відмовити. Щодо визнання права власності на спадкове майно по порядку спадкування за законом суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до такого. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 17.11.2010 року, помер батько позивача - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка, право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], яка знаходиться на території Олександропільської сільської ради, про що в книгу записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі внесено запис за № 010541500006(а.с. 14). Відповідно до надоної довідки з виконкому Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області за № 34 від 04.04.2016 року на момент смерті [PERSON] разом з ним проживали його дружина [PERSON] та син [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивач після смерті батька прийняв спадщину повністю, оскільки не написав заяву про відмову у прийнятті спадщини. Відповідно до наданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08.02.2011 року, [INFO] померла мати позивача, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, розташована на території Олександропільської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, що належала матері позивача на підставі державного акту на право приватної власності серії [NUMBER], виданого 13.09.2004 року за № 010441500404 загальною площею 7,3207 га. Однак зазначений державний акт було втрачено, що унеможливлює нотаріальне переоформлення спадщини. Відповідно до наданої довідки з виконкому Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області за № 35 від 04.04.2016 року, мати позивача - [PERSON] на момент смерті проживала разом з позивачем. (а.с. 19) Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість визнання права власності за позивачем як спадкоємцем першої черги спадкового майна у вигляді двох земельних ділянок, розташованих на території Білокуракинського району Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: partial