Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та заявленою в ньому вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача 43\~222,86 грн., та про вирішення питання про розподіл судових витрат в сумі 1\~921,00 грн. Позов обґрунтований тим, що позивачем була виплачена потерпілій стороні спричинена в дорожньо-транспортній пригоді, винуватцем якої у судовому порядку визнаний відповідач, та автомобіль під його керуванням ГАЗ 2705 р/н [NUMBER] не був забезпечений договором ОСЦПВВТЗ, сума страхового відшкодування в розмірі 42 643,34 грн. Окрім того, за надані послуги ТОВ «Укравтоекспертиза» (судовий експерт Чернецький М.В.) МТСБУ було сплачено 579, 52 грн. Посилаючись у позові на те, що відповідачем в добровільному порядку витрати не відшкодовані, у позові й заявлено відповідну вимогу. Представник позивача не скористався правом брати участь у судових засіданнях; окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2016 р. (а.с. 7) 13.06.2016 року близько 09:20 год. у м. Дніпро по Донецькому шосе, в районі е/о №330., водій [PERSON] керуючи автомобілем ГАЗ 2705, д/н [NUMBER] , при виникненні перешкоди для руху своєчасно не вжив заходів гальмування, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в наслідок чого останній скоїв зіткнення із зупинившимся попереду автомобілем Мітсубісі, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який в свою чергу зіткнувся із зупинившимся попереду автомобілем Мітсубісі, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , тим самим порушив вимоги п. 12.3 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажир [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Постановою судді [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. (а.с. 7), що підтверджується відповідною постановою. Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на день дорожньо-транспортної застрахована не була (а.с. 31). Згідно зі звітом про оцінку вартості шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу від 21.07.2016 р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складових транспортного засобу Мітсубісі, д/н [NUMBER] становить 48\~204 грн. 40 коп. (а.с. 14-17 звор.). Відповідно до платіжного доручення від 06.09.2016 р. позивачем було сплачено на користь ТОВ АК «Укравтоекспертиза» 579,52 грн. за послуги аварійного комісара. Судом встановлено на підставі довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України №1 від 11.10.2016 р. про визначення розміру відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих в розмірі 42\~643,34 грн. (а.с. 29), та зазначена сума виплачена на користь власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] , що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 30). Позивачем була направлена на адресу відповідача претензія від 05.07.2016 №3/1-05/ 18124 про необхідність відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 31-32 звор.), проте, шкода станом на час звернення до суду з даним позовом відповідачем позивачу не відшкодована. Спірні правовідносини виникли із зобов`язань, що виникають із відшкодування шкоди, завданої іншою особою, в порядку регресу до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Дослідив в межах заявлених вимог докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Враховуючи, що відповідач не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, дані спірні правовідносини регулюються загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За ч. 6 ст. 82 УПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено судом, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка салася 10.08.2016 р., є відповідач. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень п. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, позивач має право вимагати сплати страхового відшкодування як від власника, так і від водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду на вищенаведене, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, оскільки в позасудовому порядку понесені позивачем та зазначені вище витрати відповідачем не відшкодовані, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, розв`язано у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved