Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 5000 грн., посилаючись на те, що він помилково перерахував 16.07.2018 року грошові кошти в сумі 5000 грн. на картковий рахунок відповідача в АТ КБ «ПриватБанк», який не повернув позивачу безпідставно набуті грошові кошти. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 23.11.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач та представник третьої особи не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що отримав вказані кошти на рахунок та зобовязався їх повернути, однак не відразу. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.07.2018 року [PERSON] помилково здійснив переказ грошових коштів в сумі 5000 грн. 00 коп. у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» на вул. Руська, 37 у м. Тернополі на картковий рахунок №5168742217147309, відкритий на імя [PERSON], що підтверджується копією квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 16.07.2018 року №Р24АР24А450975143А37682. Відповідно до п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» помилковим переказом є рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого субєкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Наявність договірних та інших зобовязальних правовідносин між позивачем та відповідачем на час здійснення позивачем помилкового переказу, судом не встановлено, а тому грошові кошти в сумі 5000,00 грн. набуті відповідачем безпідставно. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, незалежно від того, чи це було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Умовами застосування цієї норми закону обовязково повинні бути: відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття і збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав і обовязків (ст. 11 ЦК України); а право витребування такого майна належить особі, права якої на це майно, захищені законом або договором, порушені діями іншої особи. З таких обставин, коли особа збагатилась за рахунок іншої поза підставами, передбаченими законом, іншими правовими актами, правочином, на підставі ст. 1212 ЦК України ця особа зобовязана повернути потерпілому це майно. При цьому не має правового значення наявність вини особи, яка безпідставно набула майно за рахунок іншої особи. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved