Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за не обліковану електричну енергію у розмірі 31699,56 грн. за три роки за період з 26.11.2010р. по 25.11.2013р. Мотивує позов тим, що відповідач є споживачем електроенергії, постачання якого здійснює ПАТ «Київенерго». В порушення п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, було виявлено самовільне незаконне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення через лічильник. В судовому засіданні представник позивача Халимон С.В. позов підтримав у повному обсязі. Пояснив, що 25.11.2013 року за адресою реєстрації відповідача: [ADDRESS], працівниками СВП «Київські електричні мережі» було виявлено відсутність пломб на лічильнику, що означає самовільне підключенні струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення електроенергії, яке зафіксовано 19.10.2010 р., що підтверджується актом №23166 від 25.11.2013 р. (а.с.15). Акт підписали три представника енергопостачальника та споживач [PERSON] без зауважень. Відповідно до п. 3.3. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН на суму 31699,56 грн. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що самовільне підключення до електричної мережі він не здійснював. Пояснив, що, дійсно, за несплату за електричну енергію виникла заборгованість в зв»язку з тяжким матеріальним станом, але у 2010 р. відключення енергопостачальником від електричної мережі не проводилось, оскільки він не отримував повідомлень від ПАТ «Київенерго» про відключення, з нарядом-допуску №1566 від 19.10.2010 р. не ознайомлювався та не пам»ятає, щоб підписував його , подача електроенергії у квартирі не припинялась. Крім того, неодноразово у 2010 р. звертав увагу контролера при знятті показників лічильника, що лічильник вийшов з ладу, про що свідчать записи в журналі звернень громадян, але з відповідними заявами про заміну лічильника не звертався. Заборгованість перед позивачем, яка виникла у 2010 році у розмірі 2035,70 грн. була погашена у повному обсязі після отримання повідомлення про заборгованість. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову, вказував на те, що [PERSON] в грудні 2010 р. та травні 2011 р. звертався до ПАТ «Київенерго» про несправність в роботі приладу обліку. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, прилади обліку електричної енергії мають бути придбані, встановлені, підключені енергопостачальником, що було здійснено ПАТ «Київенерго» лише в 2013 р. Крім того, зазначав, що [PERSON] не заперечує проти сплати певної суми заборгованості за не обліковану електричну енергію, але не 31699,56грн., розраховану по Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Договірні правовідносини між споживачем і енергопостачальною організацією підтверджуються вчиненням споживачем дій у відповідь на дії енергопостачальника, а саме: постачання електричної енергії споживачеві, енергоспоживання, оплата рахунків за спожиту електричну енергію. Отже, відповідач отримував послуги з електропостачання, не відмовлявся від цих послуг, сплачував за них. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, за адресою: [ADDRESS], ПАТ «Київенерго» відкрито особовий рахунок [NUMBER], за яким останнє здійснює постачання електроенергії до вказаного помешкання, де проживає споживач [PERSON] з сім»єю (а.с. 10-14). Судом встановлено, що 25.11.2013 року за адресою місця проживання відповідача при проведенні обстеження приладу обліку ПАТ «Київенерго» було виявлено самовільне підключення до електричної мережі поза засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми підключення. Згідно ч. 4 ст. 4 ЦК України актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.1999р. № 1357 затверджені Правила користування електричною енергією для населення. Відповідно до п. 48 Правил споживач електричної енергії для населення несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. Пункт 53 Правил користування електричною енергією для населення, визначає, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 15), представниками «Київенерго» на підставі виявлених порушень було складено акт порушень від 25.11.2013 року №23166, за яким, споживач порушив ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 10, 14, 42 ПКЕЕН - відсутність пломби електропередавальної організації на клемній кришці електролічильника, п. 36 ПКЕЕН - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення, і зазначений акт був підписаний трьома представника енергопостачальника та споживачем [PERSON] без зауважень. Враховуючи вимоги вищезазначеного п. 53 Правил суд приходить до висновку, що зазначений акт на даний час є дійсним, оскільки належним чином оформлений, ніким не оскаржений і не скасований. Відповідно до підпунктів 3-7 пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Відповідно до п. 3.3. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національною комісією регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 р., у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв'язку з порушенням ПКЕЕН - із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки. Представником позивача взятий до уваги трирічний період до дня виявлення порушення. У відповідності до зазначених вимог ПКЕЕН, 17.12.2013 р. відбулось засідання комісії з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією для населення, було встановлено, що вищевказаний акт було складено правомірно та вирішено провести розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН, відповідно п. 3.4. та за формулою №3.1. Методики за формулою. Нарахована заборгованість за період з 26.11.2010 р. по 25.11.2013 р.( по день виявлення порушення) склала 31699,56 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 17-19). [PERSON] не погоджувався із застосуванням вказаної методики та актом про порушення №23166 від 25.11.2013 р., оскільки самовільного підключення він не здійснював, не порушував пломбування приладу обліку і не був повідомлений про відключення від мережі електропостачання, про що відобразив у протоколі засідання комісії по розгляду акта про порушення №2383 від 17.12.2013 р. (а.с. 16) та пояснювалось у судовому засіданні. Як вбачається з наряду-допуску СВП «Енергозбут Київенерго» № 1566, 19.10.2010 р., було відключено споживача [PERSON] від постачання електроенергії, клемну кришку було опломбовано пломбою №51706999 (а.с. 30) за заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 2035,70 грн., яку він сплатив відповідно до даних ПАТ «Київенерго» лише у березні 2011 р. Крім того, як зазначав у судовому засіданні відповідач, він повідомляв контролера ПАТ «Київенерго» щодо заміни лічильника, який вийшов з ладу у 2010 р., про що остання робила відмітки у відомості для контрольного обходу у 2012 р. (а.с. 75-78). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS], є сусідом [PERSON] У квітні 2013 року відбулося залиття житлових приміщень в під»їзді будинку за вказаною адресою, під час огляду лічильника відповідача зовнішнього пошкодження приладу обліку не було виявлено, цілісність пломб свідок не контролював, оскільки його метою було перевірити залиття лічильника для уникнення процесу замикання. Свідок [PERSON] пояснив, що доглядав за квартирою своєї знайомою №126, яка знаходиться поряд з квартирою відповідача та мають спільну електрощитові. В 2013 р. працівниками ПАТ «Київенерго» було здійснено опломбування лічильника квартири №126. Про самовільне підключення чи несправність роботи лічильника [PERSON] нічого не відомо. Наприкінці 2013 р. в квартирі [PERSON] була відсутня електроенергія, і тому він звертався до свідка, щоб той провів електричний подовжувач з квартири №126, для відновлення електропостачання, щоб готувати їсти для сім»ї. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику», відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.1 Правил користування електричною енергією для населення, регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Стаття 26 Закону України «Про електроенергетику» визначає, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Відповідно до ст. 27 зазначеного Закону, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Крім того, відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, пунктом 14 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що у разі виявлення зовнішнього пошкодження приладу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі споживач зобов'язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. Пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту. Проте, [PERSON], знаючи, що лічильник несправний, тривалий період з березня 2012р. не звертався до позивача з заявами про заміну лічильника, лише звертав увагу контролера, яка знімала показники лічильника , зазначаючи в графі навпроти прізвища [PERSON] «не работает», що підтверджується витягом з «Відомостей для контрольного обходу» (а.с.75-78). Контролер робить огляд показників лічильників споживачів, а не обстеження несправностей лічильників. Згідно вищезазначених Правил на споживача покладається обов»язок негайно письмово повідомляти енергопостачальника в разі його несправностей. Це свідчить про байдужість та халатне відношення відповідача до стану лічильників, що в подальшому сприяє виникненню заборгованості. Тим більше, як пояснив відповідач в судовому засіданні, він допускав, що буде заборгованість, але чекав поки йому поміняють лічильник. Перевірка лічильників проводилась не по показникам контролера, а на виконання завдання на роботу рейдової бригади 25.11.2013р. ( а.с.68), внаслідок чого було виявлено порушення цілісності пломб та складено акт ( а.с.28), а також лічильник направлено на експертизу, за висновком якої вийшла з ладу електросхема в лічильнику.( а.с.21) На спростування позовних вимог відповідач та його представник доказів не надали, окрім як послались на покази свідків та на те, що докази, надані представником позивача не є належними доказами. Разом з тим, покази свідків [PERSON] та [PERSON] не спростовують та не підтверджують факту пошкодження пломб чи відключення електроенергії в квартирі №125 в жовтні 2010р. і свідкам з цього приводу нічого не відомо . А тому суд не приймає їх до уваги. Надані докази ( наряд-допуск №1566 від 19.10.2010р. підписаний керівником робіт [PERSON], дата закінчення виконаних робіт стоїть 19.10.2010р., стоїть печатка «Київенерго», та витяг з електронної програми по фіксації встановлення лічильника завірена належним чином) є належними доказами в розумінні ст.64 ЦПК України. Крім того, відповідачем не спростовано факту особистого підписання наряду-допуску №1566 від 19.10.2010 р. про відключення електропостачання, клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи стороною або його представником не заявлялось. Як пояснив відповідач, він допускає, що наряд-допуск підписала його співмешканка. Судом встановлено, а відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що останнім вищезазначені вимоги норм чинного законодавства України не виконано, у зв'язку з чим на даний час наявний борг за не обліковану електричну енергію в розмірі 31699,56 грн., чим порушуються майнові інтереси позивача. На підставі викладеного, перевіривши розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат у сумі 317,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved