Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 29.03.2012 р., вчинений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстраційний №1139 по зверненню стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за іпотечним договором № PML-701/218/2006 від 26.09.2006 р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому належить квартира [ADDRESS], яку він придбав за договором купівлі-продажу від 26.03.2006 р. В лютому 2014 р. позивачу стало відомо, що нотаріусом [PERSON] вчинено виконавчий напис за договором застави рухомого майна №PML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006 р. про стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 280286 грн. 25 коп. суми боргу за кредитним договором № ML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006 р. та 1700 грн. витрат за вчинення виконавчого напису на користь ПАТ «ОТП Банк». Вказаним виконавчим написом нотаріус запропонував ПАТ «ОТП Банк» задовольнити свої вимоги за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставленого нерухомого майна - квартири [ADDRESS], що належить позивачу. У відповідь на заяву позивача, нотаріус [PERSON] виготовила копії документів, що були надані нотаріусу ПАТ «ОТП Банк» для вчинення нотаріального напису, а саме: копію виконавчого напису від 29.03.2012 р., копію досудової вимоги ПАТ «ОТП Банк» вих.№ 22-2/730782 від 13.09.2010 р., копію поштового повідомлення, копію опису вкладення в цінний лист, копію розрахунку заборгованості за кредитним договором №CM-SME 701/208/2007 від 24.12.2007 р., станом на 23.03.2012 р. Позивач зазначає, що зазначена квартира придбана ним, за кошти, які він отримав за кредитним договором №ML-701/218/2006 від 26.09.2006 р. На виконання умов кредитного договору №ML-701/218/2006 було укладено договір іпотеки №PML-701/218/2006 між АКБ «Райффайзенбанк України» та позивачем. Відповідно до цього договору, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. АКБ «Райффайзенбанк України» змінив назву на ПАТ «ОТП Банк». Виконуючи умови зазначеного кредитного договору, позивач здійснював оплату для погашення кредиту, що підтверджується відповідними квитанціями, тому вважає, що на час звернення відповідача до нотаріуса у ПАТ «ОТП Банк» не було правових підстав для звернення з заявою про вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус ХМНО [PERSON], вчинила виконавчий напис на підставі заяви банку та наданих ПАТ «ОТП Банк» документів, а саме: досудової вимоги ПАТ «ОТП Банк» вих. № 22-2/730782 від 13.09.2010 р., до якої було надано поштове повідомлення, опис вкладення в цінний лист, копія розрахунку заборгованості за кредитним договором №CM-SME 701/208/2007 від 24.12.2007 р., станом на 23.03.2012 р. Грошові кошти за які позивач придбав вищевказану квартиру, були надані йому за кредитним договором №ML-701/218/2006 від 26.09.2006 р., на виконання умов якого і було укладено договір іпотеки №PML-701/218/2006 від 26.09.2006 р. Зі змісту досудової вимоги вбачається, що ПАТ «ОТП Банк» вимагав дострокового виконання зобов'язань за іншим кредитним договором №CM-SME 701/208/2007 від 24.12.2007 р., в той же час, як у виконавчому напису нотаріуса зазначається, що пропонується задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» у розмірі заборгованості згідно кредитного договору №ML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006 р. Крім наданих нотаріусу документів ПАТ «ОТП Банк» взагалі не надав жодних документів, щоб свідчили про існування у позивача заборгованості перед банком за кредитним договором №ML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006 р., тому позивач вважає, що у нотаріуса не було підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Всупереч вимогам законодавства нотаріус вчинила виконавчий напис, не маючи документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та які б встановлювали прострочення виконання зобов'язання, що є необхідною умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в суді заперечувала проти задоволення позовних вимог. Надала суду письмові заперечення в яких вказує, що спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про нотаріат». Чинна редакція ст.50 Закону України «Про нотаріат», яка діє з 04.12.2008 р., не передбачає такого способу захисту, як визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Не визначено такого способу захисту цивільних прав і положеннями статті 16 ЦК України. Не приведення норм процесуального Кодексу, а саме п.12 ст.110 ЦПК України у відповідність до нової редакції ст.50 Закону України «Про нотаріат» не свідчить, що визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково є належним способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду. До того ж чинним законодавством не визначено, за яких умов та обставин може бути визнано виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, на думку представник відповідача позивач обрав неіснуючий спосіб захисту цивільного права. Крім того, як вбачається з документів, наданих третьої особою - приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], що містяться в матеріалах справи, відповідач звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, до якої були надані всі необхідні документи, відповідно до Закону України «Про нотаріат» та інших нормативних актів, якими користується нотаріус при вчиненні виконавчого напису. Підчас вчинення виконавчих написів нотаріус керується законодавством України, зокрема, положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та іншими актами чинного законодавства України. Згідно до п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , що діяла на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Статтями 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як вбачається з матеріалів справи, вказана вимога була отримана позивачем від відповідача ще 02.03.2010 р., проте жодних заперечень щодо цієї вимоги до вчинення виконавчого напису від останнього до банку не надходило. Згідно до п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. При зверненні до нотаріуса з заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису на договорі іпотеки №PML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006р., заявником було подано всі необхідні документи, передбачені законодавством, для вчинення даної нотаріальної дії, зокрема, як вбачається з матеріалів справи, розрахунок заборгованості саме за кредитним договором №ML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006р., а не за кредитним договором №CM-SME 701/208/2007 від 24.12.2007 р., як було вказано позивачем. Вважають, що приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] діяла у відповідності до вимог чинного законодавства України, тому в задоволенні позову просять відмовити. Треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, треті особи належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутність приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та представника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Харківській області відповідно до ст. 169 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 26.09.2006 р. між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-SME 701/218/2006, відповідно до якого позивач отримав кредитні кошти в розмірі 50760 доларів США (а.с.20-26). Для забезпечення повного і своєчасного виконання позивачем боргових зобов'язань за кредитним договором №ML-SME 701/218/2006, Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та позивачем укладено договір іпотеки №PML-701/218/2006 від 26.09.2006 р., відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку належне йому нерухоме майно - трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.243-245). Відповідач ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна». В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №ML-SME 701/218/2006 щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту відповідно до умов кредитного договору, 20.02.2010 р. Банком було направлено позичальнику [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором від 14.12.2009 р., що відповідає приписам ст.35 Закону країни «Про іпотеку» (отримана позичальником 02.03.2010 р.). Станом на 23.03.2012 р. заборгованість позичальника за кредитним договором становить 280 286, 25 грн. Тому 29.03.2012 р. Банк звернувся до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусом на Договору іпотеки №PML-701/218/2006 від 26.09.2006 р. До заяви додано договорі іпотеки №PML-701/218/2006 від 26.09.2006 р., розрахунок заборгованості до Кредитного договору №ML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006 р. станом на 23.03.2012 р., досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором та докази її отримання іпотекодавцем, витяг зі статуту АТ «ОТП Банк» (а.с.239-247). Отримавши заяву про вчинення виконавчого напису від представника ПАТ «ОТП Банк», 29.03.2012 р. приватний нотаріус ХМНО [PERSON] вчинила виконавчий напис, реєстраційний №1139, по зверненню стягнення на трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], передану в іпотеку за іпотечним договором № PML-701/218/2006 від 26.09.2006 р., в забезпечення зобов'язань за кредитним договором №ML-SME 701/218/2006 з метою задоволення вимог ПАТ «ОТП Банк» в розмірі заборгованості за кредитним договором №ML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006 р. станом на 23.03.2012 р. у сумі 280 286,25 грн. та плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 1700 грн. (а.с.12). Підчас вчинення виконавчого напису нотаріус керується положеннями Закону України «Про нотаріат», Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Цивільного кодексу України, постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, що передбачено ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно до п.283 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Як вбачається з матеріалів справи, вказана вимога була отримана позивачем від відповідача ще 02.03.2010 р., проте жодних заперечень щодо цієї вимоги до вчинення виконавчого напису від останнього до банку не надходило. Згідно до п.284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. При зверненні до нотаріуса з заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису на договорі іпотеки №PML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006 р., заявником було подано всі необхідні документи, передбачені законодавством, для вчинення даної нотаріальної дії, в тому числі розрахунок заборгованості саме за кредитним договором №ML-SME 701/218/2006 від 26.09.2006 р., що спростовує доводи позивача про те, що розрахунок заборгованості надавався за кредитним договором №CM-SME 701/208/2007 від 24.12.2007 р. Приймаючи до уваги викладене, що приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], вчиняючи оскаржуваний позивачем виконавчий напис, діяла у відповідності до вимог чинного законодавства України, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed