Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за весільну сукню, а саме матеріальної шкоди в розмірі 2000,00 грн., зазначивши, що вона дала в борг [PERSON] 12.03.2013 року свою весільну сукню, за яку остання зобов'язувалась повернути гроші після свого весілля, яке відбулося 16.03.2013 року і взамін написала їй розписку, але гроші в призначений термін ніхто не повернув, сукню порвали і зіпсували брудними плямами, в результаті чого позивачка звернулася до суду. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак замість неї присутня була її мати [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], яка зобов'язалась, написавши розписку 17.07.2013 року в строк до 18.01.2014 року відшкодувати борг своєї дочки за весільну сукню в сумі 2000,00 грн., рівними платежами кожного місяця не менше ніж по 300,00 грн. до повного відшкодування боргу, при свідках: [PERSON], [PERSON]. У зв'язку з мирним договором сторін суд залишив нерозглянутою справу до теперішнього часу. Відповідач повернула всього 300, 00 грн. (100,00 грн - 09.08.2013 року, 200, 00 грн. - 23.08.2013 року), решту боргу не повртає, на прохання позивача про добровільне повернення боргу не реагує. Гроші повертати відмовляється Позивач вказує, що для неї дана сума є значною, тому що її чоловік на даний момент безробітній, у них є малолітня дитини, яку потрібно забезпечити. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлений в установленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2013 року [PERSON] позичила свою весільну сукню [PERSON] за яку вона зобов'язувалась повернути гроші після свого весілля, яке відбулося 16.03.2013 року і взамін написала їй розписку, але гроші в призначений термін не повернула, сукню зіпсувала. Після чого позивач звернулася до суду. В судове засідання з'явилася мати [PERSON] - [PERSON], яка 17.07.2013 року написала розписку про зобов'язання відшкодувати борг до 18.01.2014 року. У зв'язку з мирним договором сторін суд залишив нерозглянутою справу. Відповідач повернула всього 300, 00 грн. (100,00 грн - 09.08.2013 року, 200, 00 грн. - 23.08.2013 року), решту боргу не повртає, на прохання позивача про добровільне повернення боргу не реагує. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушила зобов'язання. Згідно ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в посному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. При зверненні до суду позивачкою був сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджено квитанцією про сплату. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України: стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає, судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved