Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати [PERSON],1966року народження, такою, що втратила право користування житловим будинком №4, який розташований за адресою: Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вулиця Шевченка. В обґрунтування своїх вимог зазначив , що відповідачка в спірному будинку не проживає більше 10 років, комунальні платежі не сплачує, особистих речей в будинку немає і ніколи не було. В судове засіданні позивач зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в ньому, прохав позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень або заяв про відкладення розгляду справи на адрес суду, не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Печенізька селищна рада Печенізького району Харківської області в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 15), через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника (а.с. 16). Відповідно до ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, суд вважає за можливим розглянути справу заочно, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно паспорта МН215473 виданого Печенізьким РВ УМВС України в Харківській області, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO]. Як убачається з матеріалів справи, будинок № 4 по вулиці Шевченка в смт. Печеніги, Печенізького району, Харківської області (далі за текстом, спірний будинок), належить на праві приватної власності , відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.02.2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Печенізьке бюро технічної інвентаризації» 21.09.2009 року, за реєстраційним номером 21948785 (номер запису 1611 в книзі 13) належить власнику [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області № 3049 від 04.09.2017 року [PERSON], дійсно зареєстрована в [INFO], але фактично за даною адресою не проживає з 24.02.2004року.(а.с.7) Свідок [PERSON] будучи допитаною в ході судового розгляду справи, пояснила, що вона близько 10 років проживає по сусідству з позивачем, що вони спілкуються та відвідують домівки одне одного, при цьому вона відповідачку у спірному будинку ніколи не бачила . Особистих речей відповідачки в спірному домоволодінні не має і ніколи не було. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.2 ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч.1 ст.321 ЦК України). Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів, а саме: визнання права, припинення дії, яка порушує право. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування за громадянами, які хоч і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членами його сімї. На час розгляду справи встановлено, оскільки не спростовано сторонами, що відповідачка не є членом сімї [PERSON] у розумінні ст. 64 та ч. 4 ст. 156\~ ЖК України, будь-які речові прав на спірний будинок у відповідачки відсутні, у звязку з чим, суд захищаючи права власності позивача, вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право на користування спірним домоволодінням. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved