Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~ Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну і моральну шкоду заподіяну з вини останнього в результаті скоєного відповідачем ДТП. В обґрунтування позову посилається на те, що 04 грудня 2015 року о 11.25 год. в м. Радивилів по вул.. Кременецька відповідач, керуючи автомобілем ГАЗ 3309, державний номерний знак [NUMBER], при русі заднім ходом не впевнився в безпеці руху та скоїв наїзд на припаркований позаду автомобіль [NUMBER] чим пошкодив його. Цивільна відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відповідно до страхового полісу. Розмір франшизи страхувальника становить 1000грн.. Позивачу страховою компанією виплачено страхове відшкодування за мінусом розміру франшизи, що становить 1000 грн.. На усні і письмові звернення до відповідача про відшкодування йому вартості відновлювального ремонту в розмірі франшизи відповідач відмовляється. Для відновлення автомобіля потрібні значні кошти. Просить стягнути з відповідача 1000 грн. (неоплачена франшиза) відповідно до ст.12 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилається, що стаття передбачає страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, а відповідно не відшкодовується потерпілому і є частиною шкоди завданої відповідачем та підлягає стягненню в порядку цивільного законодавства, як шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки. З вини відповідача позивач поніс матеріальні затрати змушений був неодноразово їздити в м. Рівне для отримання рішення Рівненського міського суду про притягнення відповідача до відповідальності, а також для подачі документів у страхову компанію, яка знаходиться в м. Львів. Витрати становлять1499 грн.89 коп., а саме кошти які він затратив на придбання пального для поїздок в м.Рівне і м.Львів. Крім того позивач терпить моральні страждання: отримав стрес, душевні страждання, погіршився зір. Змушений був збирати необхідну кількість документів для отримання страхового відшкодування, при поганих погодних умовах перебував за кермом, від перенапруження і стресу відбувся прогрес захворювання очей. Моральну шкоду оцінює в 5000 грн.. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Дав покази в межах заявлених позовних вимог. Показав, що 04 грудня 2015 року в 11.25 год в м. Радивилів на вул. Кременецька відповідач здійснив наїзд на його автомобіль [NUMBER] і пошкодив його. Механічні пошкодження становлять: вмятина лівої дверки, вмятина лівої стойки, пошкоджена фарба. Автомобілем володіє по генеральній довіреності. Страхова компанія оцінила вартість відновлювального ремонту його автомобіля в сумі 4700 грн., але виплатила йому страхову виплату в сумі 3700 грн. за мінусом франшизи. Гроші перераховано на його банківський рахунок. Позивач просив відповідача в добровільному порядку відшкодувати йому розмір франшизи, однак [PERSON] відмовився. Відповідач відмовився надати йому документи необхідні для подання до страхової компанії. Позивач змушений був тричі їздити в м. Рівне в Рівненський міський суд для отримання рішення суду по справі, а також копій документів із даної справи, тому що в постанові суду від 22.12.2015 року не вказано марку і номерний знак його автомобіля. А тому він змушений був надати в страхову компанію копії всіх документів із матеріалів справи, яка знаходиться в Рівненському міському суді. Також тричі їздив в страхову компанію в м. Львів. Він постійно проживає в [INFO] на відстані 160 км від м. Рівне. Поїздки відбулися 12.01.2016 року, 14.01.2016 року, 20.01.2016 року. На бензин на поїздки затратив значні кошти в т.ч. згідно квитанцій які надав суду. Крім того йому повідомили, що ремонт його автомобіля буде коштувати близько 8000 грн.. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що не працював, відчував себе пригніченим, приниженим, пошкоджений автомобіль, тратив час на поїздки до м. Рівне і м. Львів, погіршився зір. Просить задовільнити позов в повному обсязі і стягнути з відповідача понесені ним матеріальну і моральну шкоду. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з»явився в т.ч.: 25.02.2016 року, 17.03.2016 року, 13.04.2016 року, 25.05.2016 року. Про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв та будь-яких заперечень по суті позовних вимог від відповідача. до суду не надходило, а також суду не надано доказів поважності причини неявки його до суду. При таких обставинах суд знаходить можливим розглянути справу в особливому порядку без участі відповідача по доказах, здобутих в судовому засіданні з ухваленням заочного рішення. Заслухавши позивача, дослідивши надані суду письмові докази суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково. Неявку відповідача в судове засідання і відсутність будь-яких заперечень з його сторони по суті позовних вимог суд розцінює як фактичне пасивне визнання ним позову. Вина [PERSON] в скоєнні ДТП доводиться постановою судді Рівненського міського суду Герасимчука М.К. від 22 грудня 2015 року. Справа №569/16641/15-ц. Постанова судді набрала законної сили і є чинною. З постанови Рівненського міського суду від 22 грудня 2015 року, наданої суду позивачем, встановлено, що [PERSON], [INFO], визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 04 грудня 2015 року о 11 год.25 хв. [PERSON] на вул.. Кременецькій в м. Радивилів Рівненської області керуючи автомобілем «Гарзу 2», державний номерний знак [NUMBER], в порушення п.10.9 Правил дорожнього руху під час руху заднім ходом здійснив зіткнення зі стоячим автомобілем. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.(а.с.5) Автомобіль марки ГАЗ 3309 номерний знак [NUMBER] відповідно до страхового полісу №А17 7493794 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого страховою компанією ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», застрахований на період з 23.03.2015 року по 22.03.2016 року. За шкоду заподіяну майну визначено страхове відшкодування в сумі 50000 грн. Розмір франшизи становить 1000 грн.(а.с.6) З наданої позивачем копії довідки, виданої на його ім.»я інспектором Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції [PERSON], встановлено що 04 грудня 2015 року о 11год.25хв. в м. Радивилів на вул. Кременецька внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб марки «Renault Kangoo» державний номер [NUMBER], який отримав механічні пошкодження:вмятина лівої дверки зі сторони водія, вмятина лівої стійки з пошкодженням лакофарбового покриття.(а.с.4) З вищевикладеного встановлено, що в результаті ДТП, яке мало місце 04.12.2015 року об 11.25 год. в м. Радивилів, вул.. Кременецька, з вини відповідача пошкоджено автомобіль [NUMBER] чим власнику заподіяна матеріальна шкода. Власником автомобіля [NUMBER] являється [PERSON], що встановлено з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 061895. Відповідно до довіреності, виданої [PERSON] від 05.10.2015 року і посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №2597, він уповноважив [PERSON] бути його представником з усіх питань пов»язаних з управлінням та розпорядженням належним йому автомобілем [NUMBER], 2008 року випуску, білого кольору, вантажний фургон малотоннажний, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ061895. Виходячи з викладеного в судовому засіданні позивачем доведено вину відповідача у заподіянні матеріальної шкоди майну, зокрема автомобілю [NUMBER], яким на законній правовій підставі володіє і розпоряджається позивач. Позивач заявляє, що страхова компанія виплатила йому страхове відшкодування в сумі 3700 грн. і не виплатила франшизу в сумі 1000грн.. Доказів, які б ствердили це, він суду не надав. Разом з тим з наданого позивачем суду страхового полісу цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, яким керував відповідач під час ДТП, розмір франшизи становить 1000 грн.. Відповідач також не надав суду доказів, які б спростували покази дані в судовому засіданні позивачем, а також подані письмові докази. Відповідно до ч.2ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом. Суду не надано достовірних доказів, хто є власником автомобіля марки «Гарзу 2», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач під час ДТП 04 грудня 2015 року. В п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред»явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом ст.1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Аналогічне передбачено в правових позиціях ВСУ у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016 року, де вказано, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Винною особою в даному випадку є відповідач [PERSON], вина якого доведена постановою Рівненського міського суду від 22.12.2015 року. Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В ст.12.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правовї відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Ст.36.6 згаданого закону передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.. Ст.22.3 цього ж закону передбачає, якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст..1192 ЦК України з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Позивач просить відшкодувати шкоду у виді невиплаченої страхувальником франшизи в сумі 1000 грн. і затрат понесених ним на зібрання документів, які необхідні для подання до страхової компанії і які йому добровільно не надав відповідач, в сумі 1499 грн.89 коп. шляхом стягнення з відповідача грошових коштів. Понесені затрати на придбання пального доводяться квитанціями наданими суду позивачем від 12.01.2016 року на суму 429,92 грн., від 14.01.2016 року на суму 500,04 грн. і від 20.01.2016 року на суму 569,93 грн..(а.с.7) Жодних заперечень по суті вимог і з приводу розрахунку відповідач не заявляє. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів, які б спростували докази надані позивачем, відповідач суду не надав. Суд знаходить, що позов в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди доведений позивачем і підлягає до задоволення в повному обсязі. Що стосується позовних вимог про відшкодування заподіяної моральної шкоди позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи фактичні обставини справи, вартість пошкодженого майна, тривалість страждань позивача, вимоги розумності і справедливості суд знаходить обґрунтованою моральну шкоду в розмірі 2000 грн. До стягнення також підлягають сплачені позивачем судові витрати по справі в розмірі сплаченого судового збору.

Outcome: approved