Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 09 липня 1996 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, якийтривав до серпня 2011 року. Під час спільного проживання 10 вересня 2009 року народився син [PERSON], а вже після припинення шлюбних відносин, 22 травня 2011 року, дочка [PERSON]. Батьком дітей у свідоцтві про народження записано позивача, хоча зі слів відповідача йому стало відомо, що він не є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначивши, що з позивачем вона перебувала у шлюбі. Під час шлюбу вона народила сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], однак позивач не є їх біологічним батьком, оскільки на час їх народження їх шлюбні відносини фактично були припинені. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 09 липня 1996 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 липня 2011 року (а.с. 26). Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖС № 123179 та серії 1-ЖС № 172276 (а.с. 3, 25 відповідно). Фактично шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем були припинені у 2009 році, з того часу подружжя не проживало разом, вони не мали жодних стосунків. Відомості про батька дітей в актових записах про народження записані на підставі ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, відповідно до якої дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач визнала позов повністю, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved