Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що він передав відповідачу в борг 40 000 доларів США, які той зобов»ячався повернути йому на першу вимогу, про що 2 вересня 2009 року видав йому розписку, яка є договором позики. 20 червня 2010 року був укладений договір повернення боргу згідно якого відповідач підтвердив суму боргу у розмірі 40 000 доларів США, які [PERSON] зобов»язався в термін до кінця 2013 року в рівних долях повертати борг. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім цього вказувавё що відповідач своє зобов»язання по виконанню умов договору позики та умов договору повернення боргу не виконав і станом на травень 2014 року борг не повернув. Крім цього вказував, що за його заявою до правоохоронних органів в процесі кримінального провадження відповідач пояснив, що поверне борг в сумі 40 000 доларів США до кінця 2013 року, однак цього не зробив до даного часу. Просив стягнути з відповідача на його користь 466 400 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просили позов задоволити. Крім цього, пояснили, що добровільно повернути борг відповідач не бажає. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, але при цьому пояснив, що згоден з обставинами, вказаними в позовній заяві. Визнав той факт, що він винний позивачеві 40 000 доларів США, які поверне, коли у нього покращиться матеріальний стан та економіка в країні. Коли він позичав вказані гроші курс долара був 5,05 грн. Він розуміє, що він повинен повернути борг позивачеві, ніколи цього не заперечував, згоден повертати борг частинами, але в якому розмірі не знає. Розписку і договір про повернення боргу він дійсно підписував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підставі вимог ст.ст 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник обов»язується повернути позикодавцю ту ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості, а на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики це односторонній договір, оскільки обов»язки виникають лише у однієї сторони позичальника, а права лише у позикодавця. На позичальника покладається обов»язок повернути позикодавцю грошові кошти у такий самій сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такої самої якості та такого самого роду, що були передані йому позикодавцем, та сплатити винагороду (проценти), якщо договір не є безпроцентним, а позикодавцеві належить право вимагати від позичальника повернення позики та сплати винагороди, якщо договір не є безпроцентним. Судом встановлено, що договір позики був укладений між позивачем та відповідачем, ствердженням чого є розписка відповідачки про отримання нею в борг від позивача 40 000 доларів США, які зобов»язувалася повернути до кінця 2009 року. Слід вважати, що договір позики належить до реальних договорів і, отже, вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, а обов»язки з договору позики виникають тільки для однієї сторони позивальника, бо отримавши у власність передані йому позикодавцем гроші або речі, позичальник стає забов»язаним повернути позикодавцю таку ж суму грошей, або рівну кількість грошей такого ж роду і якості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved