Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 01.06.2012 [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, в зв'язку з чим підписав заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В результаті порушення відповідачем умов договору, станом на 04.10.2016 виникла заборгованість у розмірі 18 906,36 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 6 666 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 477,83 грн., заборгованості за пенею та комісією - 6 236,04 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 876,49 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив надання йому банком кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, якою користувався шляхом зняття коштів, які в подальшому сплачував з пенсійного нарахування, був впевнений, що сплатив кредит повністю, висловив нерозуміння нарахування банком кредитної заборгованості у визначеному в позовній заяві розмірі. Заслухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до умов договору від 01.06.2012, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на відповідному банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, про що свідчить його підпис в заяві. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON], за вищевказаним договором змінювався кредитний ліміт. Із розрахунку вбачається, що станом на 04.10.2016 заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 01.06.2012 становить 18 906,36 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 6 666 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 477,83 грн., заборгованості за пенею та комісією - 6 236,04 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 876,49 грн. Вказаний розрахунок заборгованості був перевірений судом з урахуванням наданих відповідачем квитанцій про сплату заборгованості та визнаний вірним. При цьому відповідачем не було надано суду свого розрахунку та не надано суду будь-яких доказів на підтвердження невірності розрахунку заборгованості наданого банком. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Узагальнюючи викладене, враховуючи, що [PERSON] з умовами кредитного договору був ознайомлений, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню в межах встановленого судом розміру заборгованості. Судові витрати по справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved