Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23.07.2015 року він уклав з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та поваги одне до одного. В січні 2016 року у звязку із постійними сварками та неможливістю знайти спільну мову, позивач був вимушений забрати свої речі і почати жити окремо ( переїзд до батьків в смт. Веселе Запорізької області). Спроби примиритися до позитивного результату не призвели. Таким чином, позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, внаслідоок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюб суперечить його інтересам та інтересам їх дітей. У звязку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Судові витрати поскласти на відповідача. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище : «Пурич». Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 310018, згідно якого 23.07.2015 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «Пурич»; копіями свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 549499, [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 549498, [PERSON], [INFO], серія І-КИ № 494504, з яких вбачається, що їх батьками є сторони по справі; довідкою квартального комітету № 21 про склад сімї [PERSON], згідно якої остання проживає разом з дітьми: [PERSON], [PERSON], [PERSON]; копією паспорта [PERSON], серія СЮ № 256652; копією паспорта [PERSON], серія АО № 288447. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved