Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № ПУ-00314003122 від 01.07.2014 року в розмірі 8620,00 грн. та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору із ТОВ «Прайм Інвест Україна» № ПУ-00314003122 від 01.07.2014 року відповідач отримала кредит в розмірі 1000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі та порядку, що визначені договором. 26.09.2014 року ТОВ «Прайм Інвест Україна» відступило право вимоги за цим договором ТОВ «Смарт Фінексперт». Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 20.08.2015 року заборгованість за кредитом становить 8620,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не зявлялася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 01.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Інвест Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ПУ-00314003122. Відповідно до договору ТОВ «Прайм Інвест Україна» надало [PERSON] кредит в розмірі 1000,00 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 16.07.2014 року. В свою чергу [PERSON] зобовязалася повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та порядку, що визначені цим Договором. Згідно п. 1.2. договору позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцю проценти за користування кредитом. Проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування ним (732% річних) та підлягають сплаті в день повернення суми кредиту. Процентна ставка є фіксованою. Відповідно до додаткової угоди № 1 до вказаного договору від 16.07.2014 року були внесені зміни, згідно яких позичальник зобовязується не пізніше 01.08.2014 року здійснити остаточний розрахунок, а відповідно до додаткової угоди № 2 від 01.08.2014 року, позичальник зобовязується не пізніше 17.08.2014 року здійснити остаточний розрахунок. Так згідно п. 5.1. договору у випадку, якщо позичальник у визначений термін не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплати нарахованих до вказаного терміну процентів, позичальник зобовязаний з наступного дня після настання передбаченої в п. 3.1. дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню в розмірі 2,5% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. При цьому з початком періоду прострочення позичальником виконання своїх грошових зобовязань проценти на суму кредиту не нараховуються. Видатковим касовим ордером від 01.07.2014 року підтверджується видача кредиту [PERSON] згідно кредитного договору № ПУ-00314003122 в розмірі 1000,00 грн. На підставі Договору факторингу № 26/09 від 26.09.2014 року, укладеного між ТОВ «Прайм Інвест Україна» та ТОВ «Смарт Фінексперт», право вимоги щодо заборгованості за цим договором було відступлено на користь ТОВ «Смарт Фінексперт». Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання по договору не виконувала, тіло кредиту не повертала, проценти за користування кредитом не сплачувала у визначений договором термін. Таким чином, [PERSON] порушила істотні умови укладеного договору, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 20.08.2015 року складає загальну суму у розмірі 8620,00 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 1000,00 грн.; заборгованість по сплаті процентів 320,00 грн.; заборгованість по сплаті пені 7300,00 грн. Зазначена сума заборгованості підтверджується розрахунком в матеріалах справи. Позивач направив на адресу відповідача лист від 20.07.2015 року з повідомленням про відступлення права вимоги та необхідність виконання зобов'язання за договором, який був залишений відповідачем без задоволення. Отже, внаслідок укладення договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, яке виникло на підставі кредитного договору № ПУ-00314003122 від 01.07.2014 року. Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли із приводу надання кредиту та відступлення права вимоги за договором факторингу і регулюються главою 71 ЦК України, загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір, а також главою 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved