Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.12.2014 року він придбав у відповідача житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку загальною площею 0,1407 га, розташовані по вул. Пилипінська, 49 м. Лебедин Сумської області. Договір купівлі-продажу був оформлений між сторонами розпискою. При цьому сторони домовилися про наступне посвідчення договору у строк до 01.01.2015 року. Однак, до цього часу договір між ними не укладений, оскільки відповідач ухиляється від взятих на себе зобовязань. Тому [PERSON] просив визнати договір купівлі-продажу, укладений між ними, дійсним та визнати за ним право власності на придбане нерухоме майно. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача в наданій заяві позов підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. Відповідача також надав заяву, вказавши те, що проти задоволення позову не заперечує, в судове засідання зявитися не може. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про право власності на нерухоме майно, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 03.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу домогосподарства, розташованого по вул. Пилипінська, 49 м. Лебедин Сумської області, яке складається з житлового будинку цегляного, 1995 року побудови, загальною площею 97,2 кв.м., житловою площею 67,2 кв.м., під літ. А, надвірних будівель: погреба з/бетонного під літ. п/г, гаража цегляного під літ. Б, майстерні цегляної під літ. В, огорожі металевої, дощатої під літ. № 1-2, а також земельної ділянки загальною площею 0,1407 га в тому числі: площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0407 га для ведення особистого селянського господарства. Даний договір між сторонами був оформлений у вигляді розписки, зі змісту якої вбачається, що позивач сплатив відповідачеві кошти за придбане домогосподарство, а відповідач передав йому документи на будинок. Претензій продавець до покупця не має. Також вони домовилися посвідчити договір купівлі-продажу в послідуючому у строк до 01.01.2015 року. Однак, договір сторони не уклали в звязку з тим, що відповідач уникає від виконання взятих на себе зобовязань. До цього часу право власності [PERSON] на придбане майно не оформлене належним чином, незважаючи на те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу домогосподарства і позивач, будучи покупцем у даному договорі, виконав взяті на себе зобовязання, що підтверджується письмовими доказами. Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що права позивача порушені, а тому його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved