Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно з договором «Автопакет» № 898583/АП від 24 вересня 2008 року, додатковою угодою № 1 від 29.09.2010 року до договору «Автопакет» № 898583/АП від 24 вересня 2008 року, додатковою угодою № 2 від 20.01.2012 року до договору «Автопакет» № 898583/АП від 24 вересня 2008 року, додатковою угодою № 3 від 22.07.2013 року до договору «Автопакет» № 898583/АП від 24 вересня 2008 року, фізичній особі [PERSON] було надано кредит в сумі 16 174, 09 доларів США строком до 23.09.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 15,4 % річних. Відповідно до Додаткового договору № 3 від 22.07.2013 року в п.2.1,2.2 встановлено процентну ставку 14 % за умови належного виконання та 14 % + 4 % у разі невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору. Згідно п.2.2.8 змінено строк користування кредитними коштами до 24 листопада 2019 року. Також сторони погодилися, що на момент укладення додаткової угоди № 3 від 22.07.2013 року розмір боргових зобовязань становить 14 008, 57 доларів США. Даний кредит має цільове призначення придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору та ст.3 [PERSON] застави від 22.07.2013 року в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, відповідач [PERSON] передає в заставу рухоме майно-автомобіль марки PEUGEOT 206 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ВТС від 24.09.2008 року. Відповідно до п.3.3 [PERSON] застави від 22.07.2013 року вартість зазначеного автотранспортного засобу складає 14 008,57 доларів США. Крім того, в якості забезпечення виконання відповідачем своїх зобовязань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених кредитним договором [PERSON] виступила поручителем відповідно до п. 3.2 Кредитного договору та [PERSON] поруки від 22.07.2013 року відповідно до умов яких поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі. Відповідно до Кредитного договору [PERSON] повинен був щомісячно вносити мінімальний необхідний платіж згідно з графіком платежів. На теперішній час відповідачем [PERSON] не виконуються належним чином умови кредитного договору. Станом на 03.11.2014 року за кредитним договором утворилася заборгованість перед банком в сумі 134 685,83 грн. , яка складається з заборгованості за кредитом, в тому числі простроченої, в сумі 127 670,91 грн.; заборгованості по сплаті відсотків, в тому числі прострочених в сумі 6 596,33 грн.; пені за прострочення сплати кредиту в сумі 418,59 грн. Просив суд стягнути достроково солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором у сумі 134 685,83 грн. В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги, просив стягнути достроково солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 898583/АП від 24 вересня 2008 року із змінами та доповненнями до нього в сумі 153 962,20 грн. В судовому засіданні відповідачі позову не визнали, пояснивши суду, що позивачем не вказано про укладення додаткового договору від 21.03.2014 року, яким змінено умови кредитного договору: визначено розмір грошового зобовязання в сумі 134 170 грн., змінено строк користування кредитними коштами до 22 листопада 2019 року, змінено валюту виконання зобовязань на національну грошову одиницю гривню та інші умови. Крім того, відповідачі вказують на неврахування платежів за березень та травень 2014 року до суми заборгованості за кредитним договором. Відповідачка [PERSON] в своїх запереченнях зазначила, що порука є припиненою, оскільки позивачем не предявлено вимог до неї протягом 6 місяців з часу порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору стосовно виконання основного зобовязання, при цьому вказала, що банком в порушення договору поруки їй не направлялися повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому або в тій чи іншій його частині. Просила в позові до неї відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір «Автопакет» № 898583/АП, за яким [PERSON] надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості , повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 16 174,09 доларів США на придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п. 1.1.3.1 відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 15,4 % річних. Банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 23 вересня 2015 року. Відповідно до п.3.1.1 [PERSON], в якості забезпечення виконання позичальником зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передає в заставу Предмет застави, який належить заставодавцю на праві приватної власності. Вказане зобовязання забезпечене порукою, поручитель відповідно до п. 3.2.1 [PERSON] безвідзивно та безспірно зобовязується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з цього договору. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обємі, що і позичальник. П. 3.2.5 передбачено, що банк набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає із цього договору, при умові, якщо в установлений [PERSON] строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій іншій частині, вони не будуть виконані, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). П.4.2.5 вказаного [PERSON] має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Відповідно до п.5.1, 5.2 Кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню Кредиту, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У разі порушення Позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9, 4.3.10 цього договору позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п.1.1 цього [PERSON] за кожен випадок. 22 липня 2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено договір застави, предметом застави є легковий автомобіль марки PEUGEOT 206 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ВТС від 24.09.2008 року. Заставна вартість предмета застави складає 14 008,57 доларів США. 22.07.2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким поручитель зобовязується в порядку, передбаченому кредитним договором № 898583/АП від 24 вересня 2008 року, відповідати перед кредитором за належне виконання [PERSON] в повному обсязі грошових зобовязань за Кредитним договором. Між позивачем та [PERSON] за згодою поручителя [PERSON] укладалися додаткові угоди № 1 від 29.09.2010 року, № 3 від 20.01.2012 року, додатковий договір про внесення змін та доповнень № 3 до договору Автопакет № 898583/АП від 24 вересня 2008 року, від 22.07.2013 року. З розрахунку суми заборгованості вбачається, що станом на 03.11.2014 року заборгованість за кредитним договором Автопакет № 898583/АП від 24 вересня 2008 року становить 134 685,83 грн., з них заборгованість по кредиту 127 670,91 грн., заборгованість за відсотками 6 596,33 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 418,59 грн. Станом на 12.05.2015 року заборгованість перед банком зі сплати зобовязань становить 153 962,20 грн. : заборгованість за кредитом в сумі 127 670,91 грн., заборгованість по сплаті відсотків в сумі 18 287,94 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 6 468,72 грн., штраф за порушення умов додаткової угоди до договору в сумі 1544,63 грн., штраф за порушення умов додаткової угоди до договору відповідно до п. 5.3 у розмірі 10% , складає 1544,63 грн. 21.03.2014 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 4 до договору Автопакет, яким змінено валюту кредитування на гривню, для розрахунку розміру зобовязань за кредитним договором у гривнях станом на день укладення договору застосовується курс НБУ, який станом на день підписання цього договору складає 10,1092. Визначено розмір зобовязань станом на час укладення додаткового договору в сумі 134 170 грн. та затверджено новий графік погашення заборгованості по кредитному договору, змінено строк користування кредитними коштами, продовжено строк дії кредитного договору до 22 листопада 2019 року. П.3.1 вказаного додаткового [PERSON] передбачено право Банку вимагати від позичальника дострокового виконання боргових зобовязань у разі несплати позичальником чергового платежу згідно графіку платежів, у разі якщо його розмір перевищує 5 відсотків суми наданого кредиту. З графіку платежів від 21.03.2014 року, вбачається, що з дати підписання додаткового договору щомісячний платіж становить 2596,35 грн. 21.03.2014 року складено також новий договір застави, предметом якої є автомобіль PEUGEOT 206 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] , вартість якого становить 134 170 грн. 21.03.2014 року укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до [PERSON] поруки від 24.09.2008 року, з [PERSON], за яким поручитель зобовязується в порядку, передбаченому кредитним договором № 898583/АП від 24 вересня 2008 року, відповідати перед кредитором за належне виконання [PERSON] в повному обсязі грошових зобовязань за Кредитним договором, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, які можуть мати місце в майбутньому, а саме зобовязань по поверненню кредиту згідно встановленого графіку платежів, в тому числі і в достроковому порядку в сумі 134 170 грн., кінцевий термін повернення кредиту 22.11.2019 року; по сплаті відсотків в сумі 10 % річних, в тому числі і у випадку зміни розміру, типу процентної ставки, а також по сплаті комісій, передбачених кредитним договором; по сплаті неустойки (пеня, штраф) за невиконання та неналежне виконання позичальником умов Кредитного договору; по відшкодуванню збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов Кредитного договору, включаючи збитки Кредитора від інфляційних процесів; по сплаті інших платежів, зокрема, забезпечувального платежу, в разі його наявності по кредитному договору. Відповідно до п. 2.1-2.3 [PERSON] поруки, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання за кредитним договором при умові, якщо у встановлений Кредитним договором строк виконання Зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані належним чином. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором кредитор направляє поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Поручитель зобовязаний виконати взяті на себе зобовязання по цьому [PERSON], не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дня отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором. П. 5.9 зазначеного [PERSON] визначено, що договір поруки діє до повного та належного виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором та/або належного виконання поручителем зобовязань за цим договором. 20 квітня 2015 року на адресу відповідачів позивачем направлено вимогу про дострокове стягнення кредитних коштів в сумі 134 267,24 грн., в якому запропоновано протягом 7 днів з моменту отримання повідомлення банку сплатити зазначену заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З матеріалів справи слідує, що позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір, за яким [PERSON] надав позичальнику споживчий кредит в іноземній валюті в сумі 16 174, 09 доларів США строком до 23.09.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 15,4 % річних для придбання автотранспортного засобу. Крім того, з метою забезпечення зобов'язання [PERSON] уклав договір поруки з [PERSON], за яким остання виступила поручителем [PERSON] і відповідає солідарно за невиконання зобов'язань [PERSON] в повному обсязі. Умови кредитування змінювалися декілька разів шляхом укладення додаткових угод, якими змінювалася валюта кредитування, процентна ставка, строк дії кредитного договору. Останнім додатковим договором від 21.03.2014 року, який укладений з [PERSON] було визначено розмір заборгованості за кредитними зобов'язаннями в сумі 134 170 грн. та затверджено новий графік погашення чергових платежів. Проте відповідач [PERSON] 21.05.2014 року вніс останній черговий платіж і перестав виконувати умови договору, тому позивачем 20.04.2015 року йому було надіслано повідомлення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та запропоновано сплатити заборгованість за кредитним зобов'язанням протягом 7 днів з дня отримання вказаного повідомлення. Протягом вказаного строку [PERSON] не виконано вимоги Банку та не сплачено заборгованість за кредитним договором, тому позивач правомірно звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в достроковому порядку, що передбачено ст. 1050 ч.2 ЦК України, умовами кредитного договору та п.3.1 Додаткової угоди від 21.03.2014 року. Суд не примає до уваги посилання [PERSON] на застосування Банком курсу долару по відношенню до гривні в більшому розмірі, ніж той, що діяв на час укладення ним кредитного договору та не попередження його Банком про зміну розміру кредитної заборгованості у зв'язку із коливанням курсу валют, оскільки відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВВСУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», позичальник при належній завбачливості може, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті тобто вказаний ризик несе позичальник. Таким чином суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 898583/АП від 24 вересня 2008 року із змінами та доповненнями до нього в сумі 153 962,20 грн. Відповідно до ст. 559 ч.4 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як убачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 20 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя. Таким чином, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що останній черговий платіж внесений позичальником [PERSON] 21.05.2014 року, в сумі 2600 грн., наступний черговий платіж він повинен був внести 20.06.2014 року, проте не сплатив його, з цього часу рахується 6 місячний строк для предявлення вимог до поручителя. В порушення п. 2.1-2.3 останнього [PERSON] поруки від 21.03.2014 року позивачем [PERSON] не направлялося повідомлення про порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору протягом 6 місяців з часу порушення ним строку сплати чергового платежу. Повідомлення про дострокове стягнення заборгованості [PERSON] та [PERSON] спрямоване банком 20.04.2015 року тобто за межами 6 місячного строку, тому стосовно частини щомісячних платежів за період з 20.06.2014 року до 20.04.2015 року в сумі 12 981,75 грн.(2596,35 грн., щомісячний платіж за один місяць Х 5 місяців, що знаходяться поза межами 6 місячного строку = 12 981,75 грн.) порука є припиненою. В іншій частині порука діє і решта суми заборгованості підлягає стягненню солідарно з [PERSON] та [PERSON] в сумі 140 980, 45 грн. (153 962,20 грн. 12 981,75 грн. = 140 980,45 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України позивачем понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2309,43 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах в сумі 1154, 71 грн. з кожного, решта судових витрат підлягають стягненню з відповідачів на користь держави в сумі 1346,83 грн. пропорційно сумі задоволених позовних вимог, з [PERSON] в сумі 608,57 грн., з [PERSON] в сумі 738,27 грн.

Outcome: partial