Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати недійсним патент України [NUMBER] від 11.04.2011 року на корисну модель «Вибухобезпечний ящик для акумуляторної батареї», зареєстрований на ім'я [PERSON] та [PERSON], та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні відомості про це до Державного реєстру патентів України на корисні моделі і здійснити відповідну публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». В обґрунтування вимог позивач вказав, що підприємство ПрАТ «ВКФ «Амплітуда» в 2012 році почало розробку акумуляторного батарейного ящика вибухобезпечного типу АБВ і, отримавши відповідні погодження наглядових органів, перейшло до його випробувань. Як зазначає позивач, 12.12.2012 року до підприємства надійшов лист від ТОВ «НВП «Енергія» з вимогою негайно припинити виготовлення, пропонування для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання в зазначених цілях з тих підстав, що ТОВ «НВП «Енергія» отримало ліцензію на використання корисної моделі за патентом України [NUMBER] від 11.04.2011 року на корисну модель «Вибухобезпечний ящик для акумуляторної батареї», та здійснює виробництво та продаж цих ящиків. На переконання позивача, корисна модель за патентом України [NUMBER] не є новою та промислово придатною, а отже відповідно не відповідає умовам патентоздатності, визначеним ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», що і дає підстави для визнання такого патенту недійсним. На підтвердження вказаного позивач посилається на висновок проведеної експертизи ДП «Український інститут промислової власності» від 26.03.2013 року, яким встановлено, що корисна модель не є промислово придатною та новою. В судовому розгляді представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини вказані в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] і ТОВ «НВП «Енергія» проти задоволення позову заперечував, зазначивши про необґрунтованість і недоведеність доводів позивача. Так представник вказав, що висновок проведеної експертизи ДП «Український інститут промислової власності» від 26.03.2013 року не може бути допустимим доказом у справі, оскільки така експертиза проведена за замовленням позивача у справі, в той час як у даній справі за ухвалою суду від 17.07.2013 року Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності проведена судова експертиза та надано висновок №176/13, за яким корисна модель «Вибухобезпечний ящик для акумуляторної батареї» визнана новою та промислово придатною. Таким чином представник вважає, що доводи позову не підтверджуються матеріалами справи та в задоволенні позову слід відмовити. Представник Державної служби інтелектуальної власності України проти задоволення позову також заперечував, зазначивши, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» патент на корисну модель видається під відповідальність його власника за відповідність такої моделі умовам патентоздатності, а отже в діях Державної служби інтелектуальної власності України відсутні будь-які ознаки порушення прав позивача. Суд, заслухавши пояснення представників та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» особа, яка бажає одержати патент (деклараційний патент) і має на це право, подає до Установи заявку. Згідно ч. 2 статті 6 вказаного закону, об'єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу. Відповідно до вимог вказаного закону за заявками на корисну модель проводиться формальна експертиза, під час якої встановлюється дата подання заявки на підставі статті 13 цього Закону; визначається, чи належить об'єкт, що заявляється, до об'єктів технології, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону, та чи не відноситься він до об'єктів технології, зазначених у частині третій статті 6 цього Закону; заявка перевіряється на відповідність формальним вимогам статті 12 цього Закону та правилам, встановленим на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності; документ про сплату збору за подання заявки перевіряється на відповідність встановленим вимогам. Встановлено, що гр.-ни [PERSON] та [PERSON] є власниками патенту України [NUMBER] від 11.04.2011 року на корисну модель «Вибухобезпечний ящик для акумуляторної батареї». В свою чергу ТОВ «НВП «Енергія» отримало ліцензію на використання корисної моделі за патентом України [NUMBER] від 11.04.2011 року на корисну модель «Вибухобезпечний ящик для акумуляторної батареї», та здійснює виробництво та продаж цих ящиків. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, у 2012 році ПрАТ «ВКФ «Амплітуда» почало розробку акумуляторного батарейного ящика вибухобезпечного типу АБВ і, отримавши відповідні погодження наглядових органів, перейшло до його випробувань. 12.12.2012 року до ПрАТ «ВКФ «Амплітуда» надійшов лист від ТОВ «НВП «Енергія» з вимогою негайно припинити виготовлення, пропонування для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання в зазначених цілях з тих підстав, що ТОВ «НВП «Енергія» отримало ліцензію на використання корисної моделі за патентом України [NUMBER] від 11.04.2011 року на корисну модель «Вибухобезпечний ящик для акумуляторної батареї», та здійснює виробництво та продаж цих ящиків. Позивач в обґрунтування вимог вказує на те, що корисна модель за патентом України [NUMBER] не є новою та промислово придатною, а отже відповідно не відповідає умовам патентоздатності, визначеним ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», що і дає підстави для визнання такого патенту недійсним. Згідно з ч. 1 статті 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» Винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним. Корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною. Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об'єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17.07.2013 року у справі було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності (т. 1 а.с. 196), проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності. Висновком №176/13 судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 14.11.2013 року (т. 1 а.с. 237-267) встановлено, що корисна модель «Вибухобезпечний ящик для акумуляторної батареї» за патентом України [NUMBER] від 11.04.2011 року відповідає умові патентоздатності «новизна» та умові «промислова придатність» відповідно до матеріалів справи. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Представник позивача, заперечуючи проти зазначеного висновку судової експертизи, посилається на висновок проведеної експертизи ДП «Український інститут промислової власності» від 26.03.2013 року, яким встановлено, що корисна модель не є промислово придатною та новою, а також Експертний висновок КНДІСЕ №11985/13-53 від 20.11.2013 року, наданий за замовленням ПрАТ «ВКФ «Амплітуда», за яким корисна модель також не жє новою. Проте, суд критично ставиться до вказаних доказів, оскільки не може вважатися актом судової експертизи висновок спеціаліста, наданий заявникові (юридичній чи фізичній особі) на підставі його заяви, - навіть якщо відповідний документ має назву «висновок судового експерта» або подібну до неї, оскільки особа набуває прав та несе обов'язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем відсутності новизни та промислової придатності корисної моделі «Вибухобезпечний ящик для акумуляторної батареї» за патентом України [NUMBER] від 11.04.2011 року, оскільки такі доводи позивача спростовані зібраними доказами, що є в матеріалах справи. При цьому суд критично ставиться до заперечень представника позивача проти висновку №176/13 судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 14.11.2013 року, оскільки такі заперечення представника не підтверджені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до остаточного висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed