Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив зобов`язати [PERSON] повернути аванс у розмірі 500 доларів США, а у випадку неможливості повернення 500 доларів США, стягнути з [PERSON] гроші в сумі 3996, 50 гривень.(а.с. 13) Зазначив, що 1 жовтня 2013 року позивач і відповідач домовилися про купівлю належного відповідачу автомобіля марки «Опель-Вектра», державний номер [NUMBER], обговоривши також і ціну автомобіля, що склала 15000 доларів США. Цього ж дня відповідач отримав в якості авансу за автомобіль 500 доларів США, що підтверджується його власноручною розпискою від 01.10.2013 року. 500 доларів США за офіційним курсом валют, станом на 01.10.2013 року, встановленим НБУ становили 3996 гривень 50 копійок. Вранці 2 жовтня 2013 року в телефонній розмові гр. [PERSON] збільшив ціну за свій автомобіль до 17000 доларів США, обґрунтовуючи це тим, що машина в доброму стані і за таку ціну її на наступний день приїздить начебто купувати покупець з м. Коростень. Не маючи такої суми коштів, позивач відмовився купувати вищевказаний автомобіль і просив відповідача повернути йому сплачену авансову суму 500 доларів США. Але до цього часу гроші [PERSON] не повернув. Автомобіль проданий вже іншим людям, тому позивач просив задоволити позов. В судовому засіданні позивач позов просив задовольнити повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Надав оригінал розписки від 01.10.2013 року. Відповідач у судове засідання 07.02.2014 року не з»явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням. Заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надано. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 07.02.2014 року повідомив суду, що позивач є його батьком. У вересні 2013 року домовились з відповідачем купити його автомобіль «Опель-Вектра» за 15000 доларів США, хоча просив спочатку останній 16500 доларів США. 01.10.2013 року відповідачу було надано аванс 500 доларів США. В подальшому відповідач передумав, хотів вже 17000 доларів США, але не повернув аванс його батьку в сумі 500 доларів США. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено обставини, викладені вище, що підтверджуються письмовими доказами. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а вони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, то передана однією із сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Така ж правова позиція вказана в постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13.02.2013 року у справі № 6-176 цс 12. Враховуючи вище викладене, суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved