Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 липня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», який змінив свою назву на публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. 1 нової редакції Статуту АТ «ОТП Банк», зареєстрованої Національним банком України 18.06.2009 року, був укладений кредитний договір № ML0DB/057/2008. Також з метою забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором 09.07.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-0DB/057/2008, згідно з яким [PERSON] поручився за відповідача [PERSON] перед банком щодо повернення позики на умовах кредитного договору. 07.11.2014 року між банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, за яким Банк відступив, а позивач прийняв права вимоги за кредитним договором та за договором поруки. У відповідності до п.2 ч.1 кредитного договору, Банк зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 165 445 грн. строком до 09.07.2018 року зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить 4,99 % + ФІДР. Свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав належним чином, що підтверджується кредитною заявкою від 09.07.2008 року, наданою та підписаною [PERSON], відповідно до якої кредитні кошти в сумі 165 445 грн. було направлено на поточний рахунок відповідача [PERSON], відкритий у Банку. Зобовязання за кредитним договором, що передбачені п.1.5 Кредитного договору, щодо своєчасного повернення кредиту, як це визначено у графіку повернення кредиту та сплати процентів, відповідач [PERSON] не виконує, що потягнуло виникнення простроченої заборгованості. Тому позивачем було направлено [PERSON] на підставі п.1.9 Кредитного договору вимогу про дострокове виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Таким чином, станом на 10.02.2015 року сума заборгованості за кредитним договором складає : залишок заборгованості за кредитом -106 332,65 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 13 234,89 грн., пеня 19 252,19 грн. Відповідно до п.4.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно своєчасного та належного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені в кредитному договорі строки, [PERSON] зобовязалася виплачувати банку пеню у розмірі 1% суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочки. Таким чином, за період з 07.11.2014 року по 10.02.2015 року сума належної до сплати пені складає 19 252,19 грн. Окрім того, в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 09.07.2008 року між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки № PML-0DB/057/2008, предметом якого є житлова квартира [ADDRESS], що належить відповідачу [PERSON] та [PERSON] на праві власності. Просив суд достроково стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML0DB/057/2008 від 09.07.2008 року станом на 10.02.2015 року : залишок заборгованості за кредитом 106 332,65 грн., відсотки за користування кредитом 13 234,89 грн., пеню 19 252,19 грн., що разом становить 138 819,73 грн. Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № ML0DB/057/2008 від 09.07.2008 року, а саме житлову квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рахунок погашення боргу [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML0DB/057/2008 від 09.07.2008 року в сумі 138 819,73 грн., що складається із залишку заборгованості за кредитом 106 332,65 грн., відсотків за користування кредитом 13 234,89 грн., пені 19 252,19 грн. шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 06.06.2017 року позивач уточнив та збільшив позовні вимоги, просив достроково стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML0DB/057/2008 від 09.07.2008 року станом на 25.04.2017 року в сумі залишок заборгованості 57 546,04 грн., відсотки за користування кредитом в сумі -13 234,89 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 299 365,96 грн., збільшивши розмір позовних вимог із 138 819,73 грн. до 356 912 грн. 13.12.2017 року позивач зменшив позовні вимоги, просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML0DB/057/2008 від 09.07.2008 року в розмірі 65 692,08 грн., залишок заборгованості за кредитним договором 32 846,04 грн., заборгованість пені в розмірі 32 846,04 грн. та судовий збір в сумі 1388,20 грн. Позовні вимоги до [PERSON] просив залишити без розгляду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов зі зменшеними позовними вимогами визнали частково, просили справу розглядати в їх відсутність. Із відзиву на позовну заяву слідує, що відповідачі вважають, що на час подачі позову із зменшеними позовними вимогами сума несплаченого основного кредитного зобовязання становить 5085,19 грн., бо ними з початку подачі первісного позову постійно сплачувалася заборгованість за кредитним договором, повідомлення про дострокове погашення кредиту ними не отримано, прострочення сплати кредиту ними було допущено лише в 2014 році, тому щодо вимог про стягнення пені вважають, що позивачем пропущено строки позовної давності для предявлення зазначеної вимоги. При цьому у разі дострокового стягнення залишку кредиту не підлягають стягненню суми відсотків, строк сплати яких не настав. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] заперечувала проти первісного позову, не погоджувалася з розміром заборгованості та пені. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх на належність, допустимість, достовірність окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-0DB/057/2008, за яким банк надає позичальнику кредит в сумі 165 445 грн., а позичальник приймає його на наступних умовах : фіксована процентна ставка 20,99 % річних, строк повернення до 09 липня 2018 року. Повернення кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами протягом строку дії кредитного договору. Щомісячне погашення кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених в частині № 1 Договору, а позичальник приймає кредит, зобовязується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати інші зобовязання, як вони визначені в договорі. Відповідно до п. 1.9.1 Кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником, поручителем, майновим поручителем своїх боргових чи інших зобовязань за договором. При цьому зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. П. 4.1 цього Договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені Договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі 1 % від суми не своєчасно виконаних боргових зобовязань за кожен день прострочки. За прострочення виконання боржником понад 15 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п.4.1.1 цього Договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 25 грн. За прострочення виконання боргових зобовязань понад 30 календарних днів позичальник додатково сплачує банку штраф у розмір 0,02 % від простроченої суми боргових зобовязань. Згідно п.6.3 Договору, всі повідомлення, які направляються сторонами одна одній у відповідності до цього договору, повинні бути складені у письмовій формі і будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або курєром за місцезнаходженням відповідної сторони. Відповідно до графіку платежів, що є Додатком до Кредитного договору, щомісячний платіж [PERSON] складав 3 288,58 грн. Окрім того, 09.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника так і до поручителя, яи до обох одночасно. П.2.1 Договору поруки передбачено, що порукою за цим договором забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Зокрема порукою забезпечуються вимоги про повернення основної суми кредиту, наданого боржнику 165 445 грн., сплати процентів за користування кредитом, сплата пені за прострочення повернення кредиту та процентів, а також сплата штрафу за нецільове використання кредиту. П.5.1 Договору поруки передбачено, що кожне повідомлення, що може бути наданим сторонами відповідно до цього Договору, складається у письмовій формі та вручається або надсилається відповідній стороні на її адресу, які визначені в Договорі ( або інші адреси, які адресат визначив у попередньому письмовому повідомленні, наданому іншій стороні). Також між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір № PML-0DB/057/2008 (майнова порука), за яким для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником його боргових зобовязань, визначених у ст. 2 цього Договору іпотекодавця надають іпотекодержателю нерухоме майно, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № ML -0DB/057/2008 станом на 10.02.2015 року час подачі позову до суду, заборгованість по кредиту становить 106 332,65 грн., заборгованість по відсоткам 13 234,89 грн., сума пені за період з 07.11.2014 року до 10.02.2015 року 19 252,19 грн. 05.12.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслав на адресу [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № № ML-0DB/057/2008 від 09.07.2008 року цінним листом на адресу : [ADDRESS]. 17.02.2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслав досудову вимогу поручителю [PERSON] та майновому поручителю [PERSON], в якій зазначив, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направленням цього листа повідомляє, що Фактор придбав право вимоги за кредитним договором і договором поруки відповідно до договору факторингу. Також ТОВ «ОТП Факторинг» вимагав достроково виконати боргові зобовязання позичальника за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги. З договору про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ОТП банк» від 07.11.2014 року слідує, що ТОВ «ОТП банк» відступає ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав належних ТОВ «ОТП банк» відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 07.11.2014 року, в тому числі і за кредитним договором № ML-0DB/057/2008 від 09.07.2008 року, укладеним з [PERSON] Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 27.05.2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто достроково солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-0DB/057/2008 від 09.07.2008 року, яка утворилася станом на 10.02.2015 року у сумі 138 819,73 грн. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № PML-0DB/057/2008 від 09.07.2008 року, на житлову квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рахунок погашення боргу [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML-0DB/057/2008 від 09.07.2008 року в сумі 138 819,73 грн., що складається із залишку заборгованості за кредитом 106 332,65 грн., відсотків за користування кредитом 13 234,89 грн., пені 19 252,19 грн. шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом (на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій), стягнуто судові витрати. Відповідно до квитанцій наданих відповідачкою [PERSON] нею здійснювалися наступні платежі за кредитним договором № ML-0DB/057/2008 від 09.07.2008 року : 02.10.2008 року квитанція № 31 в сумі 3100 грн.; 03.09.2008 року квитанція № 17 в сумі 3150 грн.; 05.08.2008 року квитанція № 117 в сумі 3100 грн.; 04.12.2008 року квитанція № 3 в сумі 3100 грн.; 05.11.2008 року квитанція № 6 в сумі 3100 грн.; 06.01.2009 року квитанція № 2 в сумі 3100 грн.; 06.02.2009 року квитанція № 2 в сумі 3100 грн.; 06.03.2009 року квитанція № 1 в сумі 3100 грн., 07.04.2009 року квитанція № 4 в сумі 3100 грн.; 08.05.2009 року квитанція № 13 в сумі 3100 грн.; 10.06.2009 року квитанція № 1 в сумі 3100 грн.; 08.07.2009 року квитанція № 2 в сумі 3290,45 грн.; 08.07.2009 року квитанція № 1 в сумі 31,55 грн.(погашення пені по кредиту); 10.08.2009 року квитанція №2318179 в сумі 8,11 грн. (комісійна винагорода); 10.08.2009 року в сумі 94,59 грн. (погашення пені про кредиту); 10.08.2009 року квитанція № 1 в сумі 3300 грн.; 07.09.2009 року квитанція №1 в сумі 3300 грн.; 12.10.2009 року квитанція № 1 в сумі 156,50 грн. (погашення пені по кредиту); 12.10.2009 року квитанція № 2 в сумі 3 131, 55 грн. ; 12.11.2009 року в сумі 3 288 грн., 12.11.2009 року в сумі 98,64 грн. (погашення пені за кредитом); 07.12.2009 року в сумі 3300 грн.; 11.01.2010 року в сумі 3300 грн., 09.02.2010 року в сумі 3288,58 грн.; 09.02.2010 року в сумі 32,65 грн. (погашення пені по кредиту); 10.03.2010 року в сумі 3 307,35 грн.; 10.03.2010 року в сумі 32,65 грн. (погашення пені); 07.04.2010 року в сумі 1500 грн.; 09.04.2010 року в сумі 1750 грн., та 34,92 грн. (на погашення пені за кредитом); 11.05.2010 року в сумі 3 286,60 грн., та 131,40 грн. (на погашення пені); 08.06.2010 року в сумі 3 290 грн. та 32,87 грн. ( на погашення пені по кредиту ); 10.08.2010 року в сумі 3 317,12 грн. та 32,88 грн. (на погашення пені); 09.06.2010 року в сумі 3 261 грн. та 65.20 грн. (на погашення пені); 07.10.2010 року в сумі 3288,58 грн. та 08.11.2010 року в сумі 3300 грн.; 08.12.2010 року в сумі 3 288,58 грн. та 32,76 грн. (на погашення пені по кредиту); 10.01.2011 року в сумі 3 288,58 грн. та 07.02.2011 року в сумі 3300 грн., 11.03.2011 року в сумі 3 354 грн., 11.04.2011 року в сумі 3420 грн., 10.05.2011 року в сумі 3288,58 грн.; 10 червня 2011 року в сумі 3 266,72 грн. та 97,95 грн. (на погашення пені); 07.07.2011 року в сумі 3 300 грн.; 08.08.2011 року в сумі 3300 грн., 07.09.2011 року в сумі 3300 грн.; 07.10.2011 року в сумі 3300 грн.; 04.11.2011 року, 08.12.2011 року в сумі 3300 грн., 09.12.2013 року в сумі 3150 грн.; 12.01.2012 року, 06.02.2012 року, 07.03.2012 року, 09.04.2012 року, 07.05.2012 року в сумі 3300 грн.; 08.06.2012 року в сумі 3400 грн., 07.07.2012 року в сумі 3100 грн.; 07.08.2012 року в сумі 3100 грн.; 10.09.2012 року в сумі 3200 грн. та 17.09.2012 року в сумі 200 грн.; 08.10.2012 року, 07.11.2012 року, 07.12.2012 року в сумі 3400 грн.; 08.01.2013 року в сумі 3400 грн., 11.02.2013 року в сумі 3600 грн., 11.03.2013 року в сумі 3200 грн., 29.03.2013 року в сумі 400 грн.; 09.04.2013 року в сумі 3200 грн., 13.05.2013 року в сумі 3200 грн., 10.06.2013 року в сумі 3200 грн., 09.07.2013 року в сумі 3200 грн., 12.08.2013 року в сумі 3300 грн., 09.09.2013 року в сумі 3150 грн., 08.10.2013 року в сумі 3200 грн., 11.11.2013 року в сумі 3200 грн., 10.01.2014 року в сумі 3200 грн., 24.02.2014 року в сумі 2500 грн., 25.10.2015 року в сумі 3500 грн.; 01.07.2014 року, 18.07.2014 року, 04.08.2014 року в сумі 1000 грн., 26.08.2014 року в сумі 1000 грн., 23.10.2014 року в сумі 1000 грн., 19.12.2014 року в сумі 2000 грн., 21.01.2015 року в сумі 3300 грн., 17.02.2015 року в сумі 3300 грн., 17.03.2015 року в сумі 3300 грн.; 16.04.2015 року в сумі 3500 грн., 15.05.2015 року в сумі 3500 грн., 17.06.2015 року в сумі 3500 грн., 17.07.2015 року в сумі 3500 грн.; 17.08.2015 року в сумі 3500 грн., 15.09.2015 року в сумі 3500 грн., 10.11.2015 року, 07.12.2015 року, 11.01.2016 року 03.02.2016 року, 04.03.2016 року, 05.04.2016 року 04.05.2016 року, 06.06.2016 року, 06.07.2016 року, 05.08.2016 року, 02.09.2016 року, 03.10.2016 року, 07.11.2016 року, 07.12.2016 року, 01.02.2017 року, 06.03.2017 року, 04.01.2017 року в сумі 3500 грн. З відповіді ТОВ «ОТП банк» від 18.01.2017 року слідує, що зазначеним листом повідомлено [PERSON] про те, що станом на час надання відповіді ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є кредитором за її кредитним договором. З відповіді ТОВ «ОТП банк» від 05.10.2016 року слідує, що [PERSON] на її запит до банку повідомлено, що заборгованість за її кредитним договором відсутня. З довідки ТОВ «ОТП банк» від 20.06.2013 року слідує, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № № ML-0DB/057/2008 від 09.07.2008 року станом на 20.06.2013 року становить 117 721,49 грн., з них залишок заборгованості за кредитом в сумі 116 914,68 грн., нараховані відсотки 806,81 грн., щомісячний платіж 3 105,12 грн., позичальник своєчасно погашає кредит та сплачує відсотки по кредиту, заборгованість є строковою. Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 20.04.2017 року скасовано заочне рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27.05.2015 року по цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, представником відповідачки [PERSON] суду надані квитанції про сплату боргу за кредитним договором [PERSON] 03.07.2017 року в сумі 3700 грн., 02.08.2017 року,04.09.2017 року,04.10.2017 року, 02.06.2017 року,05.05.2017 року,05.04.2017 року в сумі 3500 грн. щомісячно, 07.11.2017 року, 06.12.2017 року, 03.01.2018 року в сумі 3500 грн., 22.01.2018 року в сумі 12 000 грн. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № ML-0DB/057/2008 р. станом на 25.04.2017 року заборгованість по кредиту становила 57 546,04 грн., заборгованість по процентам відсутня, заборгованість по пені становить з 25.04.2016 року до 31.08.2016 року - на суму 116 282,69 грн. 148 841,84 грн., з 31.08.2016 року до 06.03.2017 року на суму 64 546,04 грн. 120 701,09 грн., з 06.03.2017 року до 05.04.2017 року на суму 61046,04 грн. 18 313,81 грн., з 05.04.2017 року до 25.04.2017 року на суму 57 546,04 грн. 11 509,21 грн., всього 299 365,21 грн. З розрахунку заборгованості [PERSON] по пені за період з 21.11.2016 року до 21.11.2017 року вбачається, що розмір пені за вказаний період становить 191 421,05 грн. З довідки ТОВ «ОТП Факторинг», наданої позивачем слідує, що [PERSON] здійснила погашення по кредитному договору ML-0DB/057/2008 р. в таких розмірах : 06.11.2015 року 3284,85 грн. стягнуто за розпорядженням виконавчою службою, 209,73 грн., - 31.08.2016 року, 25 699,21 грн., 31.08.2016 року 25 699,21 грн., 31.08.2016 року 128,50 грн., 06.03.2017 року 3500 грн., 05.04.2017 року 3 500 грн. Як слідує з письмових пояснень позивача, зазначені суми за кредитним договором перераховувалися на їх рахунок виконавчою службою під час перебування виконавчих листів, виданих на підставі заочного рішення суду на виконанні. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини другої ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 549,550, 551, 552 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Згідно ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); Відповідно до п.9, 24,29 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», в подальшому ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № ML0DB/057/2008 за яким [PERSON] надано грошові кошти в сумі 165 445 грн. строком до 09.07.2018 року зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 20,99 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачки [PERSON] за кредитним договором 09.07.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-0DB/057/2008, згідно з яким [PERSON] поручився за відповідача [PERSON] перед банком щодо повернення позики на умовах кредитного договору. 07.11.2014 року між банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, за яким Банк відступив, а позивач прийняв права вимоги за кредитним договором та за договором поруки. Внаслідок не виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту відповідно до графіку повернення кредиту та сплати процентів, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 05.12.2014 року надіслав на адресу [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-0DB/057/2008 від 09.07.2008 року. цінним листом, доказів отримання зазначеної вимоги відповідачкою, суду не надано. 17.02.2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслав досудову вимогу поручителю [PERSON] та майновому поручителю [PERSON] про дострокове виконання боргових зобовязання позичальника за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, а 04.03.2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, просив стягнути заборгованість станом на 10.02.2015 року: залишок заборгованості за кредитом -106 332,65 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 13 234,89 грн., пеню за період з 07.11.2014 року по 10.02.2015 року 19 252,19 грн. Відповідно до зменшених позовних вимог від 13.12.2017 року позивач не підтримав вимог до [PERSON], просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML0DB/057/2008 від 09.07.2008 року в розмірі 65 692,08 грн., залишок заборгованості за кредитним договором 32 846,04 грн., заборгованість пені в розмірі 32 846,04 грн. та судовий збір в сумі 1388,20 грн. Враховуючи те, що дострокове стягнення боргу за кредитним договором відповідно до ст. 1050 ч.2 ЦК України є правом кредитора, яким став ТОВ «ОТП Факторинг Україна», уклавши договір факторингу з ПАТ «ОТП Банк», суд вважає, що позов в частині дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором ML0DB/057/2008 від 09.07.2008 року солідарно з [PERSON] та поручителя [PERSON] як солідарного боржника підлягає частковому задоволенню в сумі 13 846,04 грн., оскільки позивачем не було враховано до останнього розрахунку суми заборгованості по кредиту сплачені [PERSON] 06.12.2017 року, 03.01.2018 року в сумі 3500 грн., 22.01.2018 року в сумі 12 000 грн., грошові кошти всього в сумі 19 000 грн. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів [PERSON] та [PERSON] стосовно того, що їх заборгованість по кредиту складає 5085,19 грн., оскільки після предявлення вимоги позивачем про дострокове стягнення кредитної заборгованості та звернення до суду з позовом, банк змінив умови кредитування та строк повернення боргу, просив сплатити заборгованість за кредитним договором одним платежем, тому з цього часу графік погашення платежів визначений кредитним договором не застосовується, крім того частина грошових коштів сплачених відповідачами на рахунок ПАТ «ОТП Банку» була перерахована в ході виконавчого провадження, відкритого на підставі заочного рішення суду з утриманням виконавчого збору, як слідує з довідки наданої суду ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 26.04.2017 року та пояснень представника позивача. Що стосується стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] пені за кредитним договором за період з 21.11.2016 року до 07.11.2017 року в сумі 191 421,05 грн. з урахуванням зменшення її до розміру заборгованості за основним зобовязанням в сумі 32 846,04 грн., то вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки первісну вимогу про стягнення пені в розмірі 19 252,19 грн., що виникла станом на час подачі позову, позивач не підтримав, з позовом до суду банк звернувся 04.03.2015 року, заява про зменшення позовних вимог від 13.12.2017 року не є новим позовом, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою, що узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України у справі № 6-1138цс15: До того ж, позивач предявивши позов до суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, визначивши розмір заборгованості за кредитом, процентами та пенею, фактично змінив умови договору і з цього часу договір є припиненим, що не дає права банку нараховувати пеню до закінчення строку дії договору 09.07.2018 року, оскільки банк самостійно обмежив строк виконання договору строком вказаним в досудовій вимозі про дострокове стягнення кредитної заборгованості. З цього приводу ВС висловив свою думку у своєму рішенні від 14.02 2018 року у справі № 564/2199/15-ц. Також правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16 вказує не те, що предявлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Враховуючи часткове задоволення позовним вимог, відповідно до ст. 141 ЦК України з відповідачів у рівних частинах підлягає стягненню судовий збір в сумі 1388,20 грн. по 694,10 грн. з кожного. В іншій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial