Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою вказуючи, що 29.05.2008 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №20080091 від 29.05.2008 року, згідно з умовами якого йому було надано кредит в розмірі 44 000,00 грн, строком користування 120 місяців, з зобовязанням погасити суму кредиту не пізніше 28.05.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,5% річних. Відповідач зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак ним не виконуються належним чином зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 06.04.2018 року відповідач має заборгованість в сумі 21 472,85 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 4 355,46 грн, пені в сумі 2 767,59 грн, інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості в сумі 12 394,04 грн та 3% річних від суми заборгованості в сумі 1 955,76 грн. Також, зазначив,\~що в\~даному випадку\~є порушення\~інтересів філії\~АТ «Ощадбанк»,\~як державної\~установи,\~а саме\~неповернення кредитованих\~грошових коштів\~веде до\~зменшення фінансового\~стану банку,\~що позначається\~на стані\~кредитних ресурсів\~банку і\~веде до\~зменшення прибутку\~державної банківської\~установи.В звязку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 21 472,85 грн за кредитним договором №20080091 від 29.05.2008 року та судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 762,00 грн. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 04.07.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачці визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надав. Фіксування судового засідання не здійснювалося відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, а також враховуючи думку представника позивача, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.ст.280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №20080091 від 29.05.2008 року [PERSON] одержав від АТ (на той час ВАТ) «Державний ощадний банк України» в особі керуючого Володарським відділенням №3133 грошові кошти в сумі 44 000,00 грн строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення до 28.05.2018 року та зобовязався сплатити відсотки, комісії штрафи та інші платежі згідно умов Договору. Відповідно до п.1.5 договору позичальник зобовязується проводити погашення кредиту щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, включно в сумі 366,67 грн шляхом внесення готівки до каси банку, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту. Останнє погашення кредиту в сумі 366,67 грн здійснити не пізніше 28.05.2018 року. За користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку, розмірах та строки, визначених в цьому договорі. Згідно п.5.1 договору сторони узгодили, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору, вони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених у цьому договорі та чинним законодавством України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором №20080091 від 29.05.2008 року, станом на 06.04.2018 року становить 21 472,85 грн, з яких: 4 355,46 грн - заборгованість за основним боргом, 2 767,59 грн - пеня, 12 394,04 грн - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості, 1 955,76 грн - 3% річних від суми заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки встановлені законом або договором. \~ Також, згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625\~ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. Таким чином, в разі порушення стороною договору своїх грошових зобовязань законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч.3 ст.549 ЦК України) та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України у справах № 6-49 цс12, 6-100 цс14, № 6-113цс14 від 01.10.2014 року. Суд вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно застосувати Закон \~ України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції»\~від 02\~вересня 2014\~року з змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований в [INFO] (Володарське) Нікольського (Володарського) району Донецької області. Відповідно до статті 5\~ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час смт. Нікольське (Володарське) Нікольського (Володарського) району Донецької області згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача і звільняє його від обовязку по оплаті пені на користь АТ «Ощадбанк», з урахуванням положеньст.5\~ЦК України та ст. 58 Конституції України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконує, а тому з останнього підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості в розмірі 18 705,26 гривень, яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 4 355,46 грн, інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості в сумі 12 394,04 грн та 3% річних від суми заборгованості в сумі 1 955,76 грн. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 2 767,59 грн задоволенню не підлягають з огляду на положення ст.2 вищевказаного закону. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку із частковим задоволенням позову (87,11%) суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1534,88 гривень.

Outcome: partial