overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 07.07.2007 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 384. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з жовтня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 14). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.07.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 384 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з жовтня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 07.08.2004 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 333. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Катерину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з осені 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна та виховання дітей між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 17). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.08.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 333 (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку Катерину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з осені 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дітей між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 07.09.2005 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 667. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з липня 2009 року через різні характери та погляди на сімейне життя та виховання дитини. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання сина та його виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення та справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.09.2005 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 667 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені з липня 2009 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання сина та його виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 07 червня 2008 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 252. Від спільного життя мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з кінця лютого 2014 року, з тієї причини, що між ними часто виникали сварки, доходило до рукоприкладства. Спір про розподіл майна та виховання дитини будуть вирішувати в окремому провадженні. Просив шлюб між ними розірвати, витрати по розірванню шлюбу покласти на нього. Відповідач визнала позовні вимоги вказуючи, що подружні стосунки між ними припинені з квітня 2014 року, сім*я розпалася через сварки, взаємні образи один одного, у відповідача вже є інша жінка. Тому вона згодна на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 червня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 252 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина 2008 року народження (а.с. 6). Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з квітня 2014 року, спільне господарство не ведеться. У позивача є інша жінка, на примирення він не згодний. Спір про поділ майна та виховання дитини сторони вирішуватимуть в окремому провадженні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 08.02.2003 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 34. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 06.04.2014 року після того, як вона, будучи у стані нервового зриву, напала на їх малолітнього сина та спричинила йому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Після того він, позивач, госпіталізував її до психіатричного закладу, після виписки з якого, відповідач до них в сім*ю не повернулась. Разом не проживають більш ніж два роки, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна відсутній. Дитину позивач просив залишити проживати з ним. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, на розлучення згодна. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.02.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 34 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після припинення шлюбних відносин між сторонами залишився проживати з позивачем (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з 06.04.2014 року, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімейні стосунки існують між сторонами формально, подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Дитина, [PERSON], 2004 року народження залишається проживати з позивачем у справі, [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 08.06.2002 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 266. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 2012 року. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Судові витрати просив покласти на нього (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 29). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 266 (а.с. 28). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 10.03.1990 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 215. Неповнолітніх дітей у них немає. Подружні стосунки припинені з серпня 2006 року, з тієї причини, що вони не можуть знайти порозуміння з відповідачем, між ними повністю втрачено почуття любові, поваги й довіри. Спір про розподіл майна між ними відсутній. На примирення він не згодний, просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення у пресі (а.с. 19). За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим за згодою позивача розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.03.1990 року Індустріальним відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 215 (а.с. 6). Неповнолітніх дітей у сторін немає. Подружні стосунки сторони припинили з серпня 2006 року з причини відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, небажання мати шлюб один з одним.\~З цього часу сторони проживають окремо. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 10.10.2009 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 857. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з березня 2014 року через тривалу відсутність сімейних стосунків та бажання їх відновити. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.10.2009 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 857 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 12.03.2005 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 144. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Діану, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з квітня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. На примирення він не згодний, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Судові витрати просив покласти на нього (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 19). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 144 (а.с. 18). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку Діану, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дітей між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved