Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття ним спадщини, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,1457 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не оформив державний акт на право власності на землю порушує питання про визнання за ним права власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, після смерті [INFO] року [PERSON] (батька позивача) відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 0,1457 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказану земельну ділянку спадкодавцю передано у власність на підставі рішення Димерської селищної ради Вишгородського районну Київської області № 67-09-ХХІУ від 16.04.2004 року. Разом з тим, за життя [PERSON] не встиг завершити процедуру реєстрації виниклого в нього права власності на земельну ділянку. Позивач у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. З листа відділу Вишгородського районі ГУ Держгеокадастру у Киїській області вбачається, що на ім'я [PERSON] був роздрукований державний акт серія [NUMBER] у двох примірниках. В книгах записів реєстрації держаних актів про право власності на землю та постійного користування землею записи щодо реєстрації державного акту серія [NUMBER] щодо земельної ділянки площею 0,1457 га, - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна радавідсутні. Отримавши в установленому законом порядку право на оформлення документації щодо отримання державного акту на землю [PERSON] не отримав держаний акт на вищезазначену земельну в зв'язку зі смертю. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] На ім'я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1457 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Постановою Державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 12 липня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на згадану земельну ділянку з посиланням на те, що [PERSON] відсутня правовстановлююча документація на спірну земельну ділянку. У зв'язку з чим питання щодо визначення належності цього майна попередньому власнику (спадкодавцю) та наступному власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватись в судовому порядку. Інших спадкоємців по справі немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №420/2016 від 25 листопада 2016 року після смерті [PERSON]. Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який прийняв спадщину за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений положеннями ст. 118 ЗК України. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому спадкодавець вчинив всі дії спрямовані на набуття майна у власність (приватизацію земельної ділянки) однак, з незалежних від його волі обставин, державний акт про право власності на земельну ділянку не зареєстровано в книгах записів реєстрації держаних актів про право власності на землю та постійного користування землею. Оскільки правовстановлюючий документ на набуте ним майно - державний акт на померлого [PERSON] не оформлено й, через обставини, які від нього не залежали, за життя виникле в нього право не зареєстровано, зазначене перешкоджає позивачу у здійсненні права спадкування на нього і отриманню свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що правовстановлюючий документ на садкове майно виготовлений, однак не зареєстрований у встановленому Законом порядку, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину, із яким Закон пов'язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Відтак, за позивачем після смерті [INFO] року його батька [PERSON] слід визнати право власності на згадану земельну ділянку за законом. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Таким чином, заявлені позивачем права підлягають визнанню, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved