Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що, 09.03.2017 року, він придбав на сайті http://med-texnika.com ЧП «Мед-Техніка САП» м.Харків в особі продавця [PERSON] товар «Шприцевий дозатор ДШ-07» на суму 9000 грн. з урахуванням 1%, всього за товар сплачено 9090 грн. На виконання оформленого замовлення позивач перерахував відповідачу грошові кошти за замовлений товар у розмірі 9135,68 грн., тобто зробив попередню оплату 100% вартості зазначеного товару. Доставка товару була здійснена 13.03.2017 року на склад №9 перевізника «Нова Пошта» у м.Херсоні в непошкодженій картонній коробці. Розпакувавши надісланий товар та оглянувши його, було виявлено під електронною панеллю сліди вологи (рідини) у вигляді плям, пластиковий ковпак (кріплення шприца) потертий, металевий стрижень кріплення іржавий, інструкція не оригінальна, а ксерокопія на листах А4, паспорт без дати виготовлення, не оригінальна упаковка. Усі вищевказані пошкодження були зафіксовані на фото. Після цього в телефонному режимі позивачем було повідомлено продавця про вказані недоліки товару та вимогу про повернення коштів або заміни неякісного товару на аналогічний товар належної якості. Продавець погодився, щоб позивач повернув товар назад, цим же перевізником. Повернення товару відбулося 21.03.2017 року через відділення Нової Пошти. Продавець отримав повернутий товар та прийняв його, зазначивши, що невдовзі поверне сплачені кошти, але грошей повернуто не було. 10.04.2017 року позивачем була відправлена відповідачу претензія про повернення грошових коштів, сплачених за неякісну продукцію, сплату штрафу та відшкодування збитків. Претензія була отримана відповідачем особисто 21.04.2017 року, про що свідчить запис на поштовому повідомленні. Не отримавши від відповідача ні відповіді на претензію, ні повернення коштів, 12.05.2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до поліції Харківської області про вчинене проти нього правопорушення, тобто вчинення відносно нього шахрайських дій. Листом НПУ ГУНП в Харківській області від 13.10.2017 року позивача було повідомлено, що його повідомлення про вчинення правопорушення розглянуте. Після проведеної перевірки встановлено, що між [PERSON] та громадянином [PERSON] склалися цивільно-правові відносини та рекомендовано звернутися з цього приводу до суду для захисту своїх порушених прав. На час звернення до суду, грошові кошти за сплачений та повернутий позивачем товар відповідач не повернув. Розмір завданої відповідачем позивачу матеріальної шкоди становить 9135,68 грн.: 9135, 68 грн. вартість товару + 45 грн. оплата послуг перевізнику при поверненні товару. Відповідно до договору №23 на поставку виробів медичного призначення від 14.03.2017 року позивач, згідно вказаного договору (п.1.1), виступаючи виконавцем, зобов`язався передати замовнику, а саме, Херсонському обласному протитуберкульозному диспансеру (хірургічне відділення) «Шприцевий дозатор ДШ-07», згідно специфікації (додаток №1), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити продукцію. Відповідно п.3.1 Договору, загальна вартість продукції, що поставляється за цим договором, становить 14500,00 грн. Проте, з боку позивача, відбулось неналежне виконання договору, так як після поставки вказаного товару, з`ясувалось, що товар є неналежної якості. Даний факт підтверджується висновком комісії, яка оглянула даний товар. Відповідно дефектного акту №1 від 14.03.2017 року обстеження Шприцевого дозатору ДШ-07 виявлено: під електронною панеллю сліди вологи (рідини) у вигляді плям. Пластиковий ковпак (кріплення шприца) потертий. Металевий стрижень кріплення іржавий. Інструкція не оригінальна, а ксерокопія на листах А4. Паспорт без дати виготовлення. Не оригінальна упаковка. Висновок: дефекти даного апарату не відповідають договірним зобов`язанням постачальника. Даний апарат не може бути прийнятий на баланс і введений в експлуатацію, та відповідно Херсонський обласний протитуберкульозний диспансер відмовляє постачальнику у вторинній поставці даної моделі. Таким чином, з вини відповідача, який продав товар неналежної якості, договір позивачем не було виконано, у прийнятті виробу медичного призначення, а саме Шприцевого дозатору ДШ-07, позивачу було відмовлено, а такими діями відповідача позивачу було завдано збитків на суму 5500,00 грн. у вигляді упущеної вигоди, яка б могла бути реально отримана при належному виконанні зобов`язання з боку відповідача. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу отримання неякісного товару та неможливості нормального користування ним, необхідності докладання додаткових зусиль для відшукання аналогічного товару належної якості. Враховуючи викладені обставини та глибину душевних страждань від ситуації, яка склалася, позивач вважає справедливим стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. Дії відповідача вважає позивач незаконними, так як вже протягом трьох років він змушує відчувати безсилля і відчай, тим самим завдаючи його здоров`ю та репутації непоправну шкоду. У зв`язку з викладеним, позивач просив зобов`язати [PERSON] повернути на свою користь грошові кошти, сплачені за неякісний товар у розмірі 9135,68 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь збитки, у вигляді упущеної вигоди в розмірі 5500,00 грн. та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представники позивача обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, також просили стягнути судові витрати. В останнє судове засідання не з`явилися надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на задоволенні позовних вимог за сплачений судовий збір та правову допомогу. В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом порядку. 10.09.2018 року подав відзив на позов. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити позивачу у їх задоволенні, з тих підстав, що він погодився на повернення товару, але позивач не повернув йому зазначений товар (Шприцевий дозатор ДШ-07). Позивач посилається на відправку зазначеного товару, але відправником речей не є позивач, а ніша особа [PERSON] , товару у накладній оцінений у 200 грн. та іменований у «інструменти». Отримуючи таку посилку відповідач не знав, і не міг передбачити, що це і є повернення його товару, більше того в зазначеній посилці «Шприцевого дозатору ДШ-07» не було, а були зовсім інші медичні інструменти, походження яких відповідачу не відомо. Отже, повернення товару не відбулося. Крім того, позивач просить відшкодувати моральну шкоду, оцінивши її у розмірі 2000 грн., але позивачем не зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 09.03.2017 року на сайті http:// med-texnika.com ЧП «Мед-Техніка САП» м.Харків у продавця [PERSON] було придбано товар «Шприцевий дозатор ДШ-07» на суму 9000 грн. з урахуванням 1%, всього за товар 9090 грн. На виконання оформленого замовлення позивач перерахував відповідачу грошові кошти за замовлений товар у розмірі 9135,68 грн., тобто зробив попередню оплату 100% вартості зазначеного товару, що підтверджується квитанцією банку. Доставка товару була здійснена 13.03.2017 року на склад №9 перевізника «Нова Пошта» у м.Херсоні в непошкодженій картонній коробці. Розпакувавши надісланий товар та оглянувши його було виявлено під електронною панеллю сліди вологи (рідини) у вигляді плям, пластиковий ковпак (кріплення шприца) потертий, металевий стрижень кріплення іржавий, інструкція не оригінальна, а ксерокопія на листах А4, паспорт без дати виготовлення, не оригінальна упаковка. Усі вищевказані пошкодження були зафіксовані на фото. Позивач через [PERSON] повернув товар назад, цим же перевізником. Повернення товару відбулося 21.03.2017 року через відділення Нової Пошти. Продавець отримав повернутий товар та прийняв його. Грошей відповідачем повернуто не було. З пояснень свідка [PERSON] в судовому засіданні вбачається, що між нею та [PERSON] існували трудові відносини, вона працює на посаді бухгалтера. 21.03.2017 року саме вона за проханням [PERSON] повернула через перевізника Нова пошта неякісний Шприцевий дозатор продавцю [PERSON] . Повернення продавцю товару відбулося через продаж неякісного товару. Дозатор мав плями, потертості, ржавчину. Відправлення вона оформила від свого імені, відправлення було зазначено на Новій пошті, як інструмент. У зв`язку з тим, що всі витрати, що стосувались перевезення товару оплачував саме позивач, при пересилці було вказана мінімальна вартість посилки, з метою зменшити витрати. Відповідач не заперечував обставини, що між ним та позивачем була досягнута домовленість про повернення товару. Товар по експрес накладній від 21.03.2017 року №59000245483411 відповідач отримав товар. Вага посилки отриманого товару позивачем та вага товару при направлені пересилки [PERSON] відповідачу співпадає. 10.04.2017 року позивачем була відправлена відповідачу претензія про повернення грошових коштів, сплачених за неякісну продукцію, сплату штрафу та відшкодування збитків. Претензія була отримана Відповідачем особисто 21.04.2017 року, про що свідчить запис на поштовому повідомленні. Не отримавши від відповідача ні відповіді на претензію, ні повернення коштів, 12.05.2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до поліції Харківської області про вчинене проти нього правопорушення, тобто вчинення відносно нього шахрайських дій. Листом НПУ ГУНП в Харківській області від 13.10.2017 року позивачу рекомендовано звернутися з цього приводу до суду для захисту своїх порушених прав. На час звернення до суду, грошові кошти за оплачений та повернутий позивачем товар відповідач не повернув. За договору №23 на поставку виробів медичного призначення від 14.03.2017 року позивач, згідно вказаного договору, п.1.1, виступаючи виконавцем, зобов`язується передати замовнику, а саме, Херсонському обласному протитуберкульозному диспансеру (хірургічне відділення) «Шприцевий дозатор ДШ-07», згідно специфікації, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити продукцію. Відповідно п.3.1 Договору, загальна вартість продукції, що поставляється за цим договором, становить 14500,00 грн. Проте, з боку позивача, відбулось неналежне виконання договору, так як після поставки вказаного товару, з`ясувалось, що товар є неналежної якості. Даний факт підтверджується висновком комісії, яка оглядала даний товар та складено дефектний акт №1 від 14 березня 2017 року, згідно якого дефекти даного апарату не відповідають договірним зобов`язанням постачальника. Зазначено, що даний апарат не може бути прийнятий на баланс і введений в експлуатацію, та відповідно Херсонський обласний протитуберкульозний диспансер відмовляє постачальнику у вторинній поставці даної моделі. Дослідивши докази за справою, суд дійшов висновку, що товар - «Шприцевий дозатор ДШ-07» був проданий [PERSON] та повернутий [PERSON] через [PERSON] [PERSON] . Статтею 698 ЦК України визначено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності. Згідно ст.704 ЦК України якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання. Якщо договором не встановлений строк доставки товару для вручення його покупцеві, товар має бути доставлений у розумний строк після одержання вимоги покупця. Відповідно до ст.706 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст.707 ЦК України покупець має право протягом чотирнадцяти днів не рахуючи дня купівлі непродовольчого товару належної якості, якщо триваліший строк не оголошений продавцем, обміняти його у місці купівлі або інших місцях, оголошених продавцем, на аналогічний товар інших розміру, форми, габариту, фасону, комплектації тощо. У разі виявлення різниці в ціні покупець проводить необхідний перерахунок з продавцем. Якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, покупець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього грошову суму. Вимога покупця про обмін або повернення товару підлягає задоволенню, якщо товар не був у споживанні, збережено його товарний вид, споживчі властивості та за наявності доказів придбання товару у цього продавця. Перелік товарів, які не підлягають обміну або поверненню на підставах, передбачених цією статтею, встановлюється нормативно-правовими актами. Права споживача в разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями передбачено ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів». Статтею 9 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно правил статті 22 ЦК України, зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, як-от: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина. У судовому засіданні представником позивача доведено реальність намірів та можливість реального отримання заявленої в позові суми, як прибутку, підтвердженого відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг бути ним отриманий. Враховуючи встановлені обставини, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідача слід зобов`язати прийняти товар та стягнути на користь позивача [PERSON] вартість товару в сумі 9135,68 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача збитки, у вигляді упущеної вигоди в розмірі 5500,00 грн.; в частині вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. суд відмовляє, так як не надано доказів на підтвердження її завдання. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні прав, наданих споживачам. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України). Судова практика виходить із того, що об`єктивними обставинами, які підтверджують негативний емоційний стан особи, права якої порушені (потерпілого), є, зокрема, неможливість продовження активного суспільного життя, втрата певної роботи, вимушена зміна чи обмеження у виборі професії, погіршення або позбавлення реалізації фізичною особою своїх звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми тощо. Так, зокрема відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 (далі Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п.п.2 п.5 Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У відповідності до роз`яснень у п.п.1 п.9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Разом з тим, позивач не надав суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між встановленим порушенням та заявленою моральною шкодою в розмірі 2000 грн., як і не обґрунтував сам розмір моральної шкоди. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. З урахуванням викладеного, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в частині 14635,68 гривень, що складає 87,98% від заявленої позивачем суми, що становить 16635,68 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає, стягненню судовий збір у сумі 2647,85 гривень, що відповідає 87,98% від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду 3009,60 гривень. Крім того, згідно ч.1 ст.137 ЦПК У країни, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що між адвокатом Бондарчук І.О. та Макаровим А.В.21.11.2017 року укладено договір про надання юридичних послуг. Згідно акту виконаних робіт до Договору про надання юридичних послуг від 21.11.2017 року [PERSON] сплатив адвокату Бондарчук І.О. 3000,00 грн. за період з 21.11.2017 року по 22.02.2018 року.

Outcome: partial