Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON] у якій просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], зобов'язав [PERSON] та [PERSON] посилити або розвантажити стіну та фундамент в підвальному приміщенні [ADDRESS]; виконати вентиляційний канал із квартири [ADDRESS] за цією ж адресою відповідно з вимогами ДБН В.2.2-15-2005, тобто вивести вище покрівлі на 0,5 м.; лист примикання покрівлі квартири [ADDRESS] завести в штробу, загерметизувати з боку квартири [ADDRESS]; вікно встановлено на рівні другого поверху в бік покрівлі частини домоволодіння [PERSON], закласти. Якщо [PERSON] та [PERSON] протягом місяця з моменту набрання чинності судового рішення, не проведуть вищевказані роботи, приміщення другого поверху будинку [ADDRESS], належні їм, знести за їх рахунок та стягнути з останніх на її користь вартість ремонтно-відновлюваних робіт та матеріалів з посиленням стін та фундаменту в підвальному приміщенні [ADDRESS] в сумі 14 646 грн.. Позовні вимоги мотивовані тим, що будинок [ADDRESS] є двоквартирним будинком, ? частки квартири [ADDRESS] належить позивачу, ? частка квартири [ADDRESS] належить третій особі - [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту на квартиру в користуванні позивача знаходиться 1/2 частка вбиральні літер «Б», сарай літер «В» та 1/2 частка сараю літер «Г», сарай літер «Е». Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] в якій також проживає [PERSON]. Крім того, позивачу на праві власності належить 0,0392 га земельної ділянки по вказаній адресі, а [PERSON] 0,0261 га. Відповідачі без її згоди, а також без належним чином оформлених проектних документів здійснили самовільне будівництво другого поверху, при цьому забудували спільну стіну будинку, яка знаходиться в аварійному стані, що загрожує обвалом покрівлі над її квартирою. Крім того, до стіни її сараю літер «В» відповідачі також добудували своє підсобне приміщення. Рішенням Ялтинського міського суду від 21 червня 2013 року їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод квартирою шляхом зносу самочинного будівництва самочинних споруд відповідачів, оскільки не була використана технічна можливість виконати перебудову, а вона до відповідачів про проведення перебудови не зверталась. На даний час, оскільки відповідачі відмовляються добровільно зробити необхідну перебудову самочинного будівництва, вона вимушена для захисту своїх прав власника звернутись з позовом до суду. Представник позивача та позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з тих самих підстав. Відповідач [PERSON], та представник відповідача - [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що будівництво вони проводили на підставі дозвільних документів виконавчого комітету, та у відповідності до проекту. На даний час будівництво не завершено, а отже у них немає документів підтверджуючих право власності на прибудову. Разом з тим, будь - яких перешкод у користуванні власністю позивача, спірна споруда не створює, у зв'язку з чим вона має можливість нею користуватися. Вважають, що судова технічна експертиза, яка була проведена по «першій» цивільній справі була одностороння, без урахування усіх обставин, а тому не погоджуються з її висновками та вважають, що навпаки позивачка порушує їх права, як власника. Третя особа в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений у встановленому порядку, причин неявки суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливими розглянути справу за відсутності третьої особи, яка про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення сторін та представників сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Рішенням Ялтинського міського суду АР Крим від 21 червня 2013 року була розглянута справа між тими ж сторонами про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом знесення другого поверху будинку [ADDRESS], та добудови до сараю літ. «В». Позивачці [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог (а.с.15-27). Це рішення набрало законної сили 17 жовтня 2013 року (а.с.11-14). Вказаними судовими рішеннями було встановлено, що «[PERSON] є власником 3/4 часток квартири [ADDRESS], 1/4 частка вказаної квартири належить [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] належить 12 вбиральні літер «Б», сарай літер «В», 1/2 сараю літер «Г», сарай літер «Е». Крім того, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0392 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку, а [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0261 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджено копією договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 1999 року реєстровий № 3-1142 . Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України, - власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Рішенням виконавчого комітету Алупкінської міської ради № 264 від 28 листопада 2002 року [PERSON] дозволена будівництво добудови до будинку [ADDRESS]. У 2004 році [PERSON] був розроблений проект реконструкції частини жилого будинку [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Алупкінської міської ради № 445 від 21 грудня 2005 року, [PERSON] дозволена реконструкція сараю літер «Д» в існуючих розмірах БТІ за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до висновку судової експертизи № 1314 від 24 квітня 2013 року, [PERSON] та [PERSON] здійснили реконструкцію частини жилого будинку [ADDRESS]: при реконструкції квартири [ADDRESS] паралельно існуючій спільній стіні (перегородке) між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] влаштували залізобетонний пояс та по ньому возвели додаткову стіну з мілких блоків каміння-ракушечника в рівень двох поверхів. Тобто зі сторони квартири [ADDRESS] збудували додаткову розділюючи стіну. Виконана відповідачами додаткова стіна з мілких блоків камміня-ракушечніка не відповідає розробленому проекту на реконструкцію частини жилого будинку [ADDRESS]. Додаткову стіну, відповідно до проекту, в цьому місці бути не повинно. Раніше існуюча стіна між приміщеннями квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] в рівні першого поверху зі сторони квартири [ADDRESS] на момент огляду, в задовільному стані. Стіна приміщення 1, розташованого в підвалі співвласників [PERSON] та [PERSON] після влаштування над нею додаткової стіни в рівні першого та другого поверху співвласником [PERSON] має деформації оздоблення та потребує посилення. Квартира [ADDRESS], належна [PERSON] та [PERSON] має пошкодження оздоблення в жилій кімнаті та на заскленій веранді 1-2, у виді порива шпалер та їх часткового відшарування від стін. Дані пошкодження не пов'язані з реконструкцією та надбудовою другого поверху квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в жилому будинку. Час деформації підлоги в жилій кімнаті [ADDRESS] та підшивної стелі з ДВП в підвальному приміщенні [ADDRESS] об'єктивно встановити неможливо. Деформації (тріщини) по оздобленню стін в приміщені 1, розташованому в підвалі квартири [ADDRESS] пов'язані з перевантаженням бутової стіни, виконаної на глиняному розчині, від влаштування додаткової стіни при здійсненні реконструкції квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. Рекомендується виконати вентиляційний канал з квартири [ADDRESS] відповідно до вимог ДБН В.2.2-15-005, тобто вивести його вище покрівлі на 0,5 метрів. Пошкодження квартири [ADDRESS], належної [PERSON] та [PERSON] мали місце. Частина пошкоджень виявлених в приміщеннях жилої кімнати 1-1 та заскленої веранди 1-2 не пов'язані з проведенням будівельних робіт [PERSON] та [PERSON], а друга частина пошкоджень виявлених в підвалі квартири [ADDRESS] пов'язана зі здійсненням будівельних робіт [PERSON] та [PERSON]. При цьому [PERSON] та [PERSON] порушивши вимоги «Проекту реконструкції частини жилого будинку [ADDRESS]» перевантажили підвальну стіну, виконану з каменя буту на глиняному розчині, яка потребує чи посилення, чи її розвантаження (тобто розбірки возведеної [PERSON] та [PERSON] стіни). Вартість ремонтно-поновлюваних робіт та матеріалів, по посиленню стіни та фундаменту в підвальному приміщенні [ADDRESS] складає 14646 гривень. Сарай літер «Д» (добудова до сараю літер «В»), що реконструюється [PERSON] та [PERSON] незавершений будівництвом, тобто стіни та покрівля возведень на 85%, відсутні: оздоблення, вікна та двері. На незавершеному будівництвом сараї літер «Д» відсутній монолітний залізобетонний пояс, тобто не відповідає вимогам п.3.10.9 та 3.10.10 ДБН В.1.1-12:2006 «Будівництво в сейсмічних районах». Рекомендується влаштувати залізобетонний антисейсмічний пояс по влаштованій кладці. При вирішенні даного спору судом приймається до уваги те, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що порушує права інших осіб можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. При цьому, як слідує з висновку експертизи така перебудова щодо другого поверху над квартирою [ADDRESS], можлива. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що добудова другого поверху здійснена без істотного порушення узгодженого у встановленому порядку проекту реконструкції квартири, та на підставі відповідних дозволів. При цьому виявлені експертом порушення можуть бути усуненими без знесення будівлі та сараю, оскільки на час будівництво не завершено, та право власності у відповідачів на споруди не виникло». Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд приймає, як встановлений факт, що відповідачі зробили будівництво другого поверху з відступленням від проекту квартири та виявлені судовим експертом порушення при будівництві можуть бути усунені без знесення будівлі. А тому, суд не може прийняти заперечення відповідачів щодо незгоди їх з висновками судової експертизи, яку вони вважають не об'єктивною та неповною. При таких обставинах, суд вважає, що вказані експертом у своєму висновку (а.с.18-29) порушення, які просить у позовної заяві усунути позивачка: зобов'язати [PERSON], [PERSON] посилити або розвантажити стіну та фундамент в підвальному приміщенні [ADDRESS], виконати вентиляційний канал із квартири [ADDRESS] за цією ж адресою відповідно з вимогами ДБН В.2.2-15-2005, тобто вивести вище покрівлі на 0,5 м; лист примикання покрівлі квартири [ADDRESS] завести в штробу, за герметизувати з боку квартири [ADDRESS] є усі доведеними, встановленими та такими, що повинні бути виконаними відповідачами, а тому ці вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає, що підлягають задоволенню також вимоги позивачці про обов'язок відповідачів закласти вікно, яке встановлено на рівні другого поверху в бік покрівлі частини домоволодіння [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] визнав факт того, що це вікно зроблено всупереч затвердженого проекту, яким воно не передбачено. Що стосується вимог позивачці про те, що якщо [PERSON] та [PERSON] протягом місяця з моменту набрання чинності судового рішення, не проведуть вищевказані роботи, приміщення другого поверху будинку [ADDRESS], належні їм, знести за їх рахунок та стягнути з останніх на її користь вартість ремонтно-відновлюваних робіт та матеріалів з посилення стін та фундаменту в підвальному приміщенні [ADDRESS] в сумі 16 646 грн, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав: Порядок виконання судових рішень передбачений ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання Отже примусове виконання рішення полягає у відповідних діях державного виконавця. Згідно зі ст. 75 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження», якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. Отже, задоволення вимог [PERSON] в частині зобов'язання відповідачів виконати певні дії дає право їй у разі добровільного невиконання ними, звернутися за примусовим виконанням рішення, що є достатнім способом захисту її порушеного права. В порядку ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати та стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі по 114,70 гривень, з кожного (114,70+114,70=229,40). На підставі викладеного,

Outcome: partial