Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі відмовляються виконувати умови укладеного кредитного договору від 08.06.2007 року, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Мотивували свої вимоги тим, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № К2V4G100260051 від 08.06.2007 року. Згідно вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 28435 доларів США на термін до 07.06.2034 року зі сплатою відсотку за користування кредитними коштами у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості. 08.06.2007 року між ПАТ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки за умовами якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором солідарно за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Станом на 23.03.2015 року заборгованість по кредиту складає 22509.60 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом складає 17960.77 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом становить 3045.42 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань становить 29680.50 доларів США, штраф (фіксована частина) складає 10.8 доларів США, штраф(процентна складова) складає 3659.81 доларів США, а всього у розмірі 76866.91 доларів США. Відповідач не виконав своїх обов'язків перед позивачем за вказаним договором, а тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості та судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду. В судовому засіданні представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог та вважав, що є підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, і просив суд застосувати такі. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. 08 червня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» був укладений кредитний договір № К2V4G100260051 від 08.06.2007 року, за умовами якого ПАТ КБ «Приват Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 28435 доларів США на термін до 07.06.2034 року зі сплатою відсотку за користування кредитними коштами у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 08.06.2007 року між ПАТ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки за умовами якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором солідарно за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення суду наданий позивачем розрахунок, відповідно до умов якого станом на 23.03.2015 року заборгованість по кредиту складає 22509.60 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом складає 17960.77 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом становить 3045.42 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань становить 29680.50 доларів США, штраф (фіксована частина) складає 10.8 доларів США, штраф(процентна складова) складає 3659.81 доларів США, а всього у розмірі 76866.91 доларів США. Суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що є підстави застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки з матеріалів договору кредиту вбачається, що кредитні кошти надані у термін до 07.06.2034 року, а тому на погляд суду правовідносини сторін тривають і тому на момент розгляду справи немає підстав для задоволення заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, що в конкретному випадку становить суму у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved