Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11386307000. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 8 900 доларів США 00 центів, а відповідач зобов»язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 21.08.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14 % річних. 30.12.2010 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 225136 від 30.12.2010 року, відповідно до умов якого [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань по вказаному кредитному договору, а також [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. [PERSON] свої зобов'язання за зазначеним кредитним договором щодо сплати процентів, суми кредиту належним чином не виконав. Тому позивач і звернувся до суду з позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 1 969,15 дол. США та 3 506,98 пеню за прострочення сплати кредиту, з яких: заборгованість по кредиту - 1935,77 дол. США, заборгованість по процентам - 33,38 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 3 506,98 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 19,16 грн. та судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Представник позивача позов підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, про що направив до суду заяву (а.с.80). Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. В письмовому клопотанні просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, у зв»язку з пропуском строку звернення до суду, також зазначив в письмовому поясненні про те, що розмір відсотків на заборгованість за кредитом повинен бути перерахований та зменшений. Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11386307000. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 8 900 доларів США 00 центів, а відповідач зобов»язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 21.08.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14 % річних. 30.12.2010 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 225136 від 30.12.2010 року, відповідно до умов якого [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань по вказаному кредитному договору. В договорі поруки № 225136 обумовлено, що [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. За умовами кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язався повертати суми кредиту щомісячно в розмірі відповідно до графіку погашення кредиту а.с.14-15). Пунктом 4.1 кредитного договору визначається, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню. Також позивачем було надано розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором: загальна сума заборгованості -1 969,15 дол. США та 3 506,98 пеня за прострочення сплати кредиту, з яких: заборгованість по кредиту - 1935,77 дол. США, заборгованість по процентам - 33,38 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 3 506,98 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 19,16 грн. ( а.с.20- 32). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти в строки зазначені в договорі. Стаття 258 ЦК України передбачає спеціальну позовну давність. Так, згідно п. 1 ч. 2 даної статті, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 2 ст. 260 ЦК України, порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Вказана норма законодавства є імперативною, а тому будь-яка зміна порядку обчислення позовної давності за домовленістю сторін неможлива. Крім того, з розрахунків заборгованості, наданих позивачем по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом вбачається, що період нарахування починається з 05.03.2014 р. в той час, як позивач звернувся до суду з позовом 02.04.2015 року. Відповідач наполягав у письмовому клопотанні про застосування строку позовної давності до пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом задоволенню не підлягають. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язаний його початок (ст.253 ЦК). Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 1 969,15 дол. США та заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 19,16 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені позивачем судові витрати. На підставі ст. ст. 258, 260, 526, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved