Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті його прадіда - [PERSON], який помер [INFO] року та прабаби - [PERSON], яка померла [INFO] року залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Зазначений будинок його прадід та прабаба побудували перебуваючи в шлюбі. У них народилась донька - його баба [PERSON], яка почала жити з [PERSON] разом з її батьками у вищезазначеному будинку. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON] (його батько) та [INFO] року - [PERSON] (його дядько). Його баба [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті прабаби та прадіда, померла [INFO] року та після її смерті у вищезазначеному житловому будинку продовжував проживати його дядько [PERSON], який фактично успадкував зазначений будинок після смерті [PERSON] та доглядав за будинком до своєї смерті, яка настала [INFO] року. Його батько [PERSON] помер [INFO] року. У дядька сім'ї не було, тому він є єдиним його спадкоємцем. Однак оформити спадщину через нотаріальну контору він не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановчих документів на будинок. Тому він просив встановити факт належності зазначеного будинку на праві власності його прабабі [PERSON] та прадіду [PERSON] та визнати за ним право власності на зазначений будинок в порядку спадкування після смерті дядька - [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, на задоволенні позову наполягає /а.с.76/. Представник відповідача до суду не з'явився, однак в матеріалах справи від нього є заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позов визнає /а.с.39/. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом були встановлені так факти та відповідні ім правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 17 жовтня 1949 року перебували в зареєстрованому шлюбі /а.с.10/ та, згідно витягу з домових книг Красноокнянської селищної ради з 1958 року по день своєї смерті проживали в [ADDRESS] (до 1969 року - [ADDRESS]). Зазначений будинок значиться побудованим у 1955 році. Відомості про мешканців будинку до сім'ї [PERSON] відсутні /а.с.27, 57, 74/. Згідно довідки Красноокнянської селищної ради, [PERSON] користувалася земельною ділянкою розміром 0,12 га, яка належить до земель громадської та житлової забудови та розташована в [ADDRESS] /а.с.28-29/. Як вбачається з копії домової книги будинку [ADDRESS], першими в ній записані [PERSON] (глава) та [PERSON] /а.с.25-26/. Такі ж відомості зазначені і у погосподарській книзі №10 /а.с.74/. Будинок, в якому проживали [PERSON] та [PERSON], виходячи даних, які містяться в погосподарській книзі №10 Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області, рахувався як двір службовця /а.с.57/. [PERSON] помер [INFO] року /а.с.11/. [PERSON] померла [INFO] року /а.с.12/. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4 - 13 при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Мін'юсту Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудови зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору. Наявність такого запису у погосподарській книзі Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області є підставою для встановлення факту належності на праві власності вказаного житлового будинку спадкодавцям [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] до нотаріальної контори для прийняття спадщини не зверталася ,однак фактично прийняла спадщину,у порядку ,передбаченому ст 549 ЦК УРСР /який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON]/ , фактично вступивши в володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] єдиною спадкоємицею її майна була її донька - [PERSON], [INFO] /а.с.13/, яка була матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.13, 15, 17/. [PERSON] померла [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року /а.с.14, 16, 18/. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не відкривались /а.с.59-62/. Відповідно до наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №313/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON], останній залишив заповіт, яким належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майнові паї заповів [PERSON] Розпорядження [PERSON], щодо житлового будинку [ADDRESS] в с.м.т. Красні Окни Одеської області , який він не успадковував, відсутні /а.с.63-67/, тому будинок підлягає спадкуванню за законом. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] будували будинок у 50-ті роки, спочатку з ними жила, доки не вийшла заміж, дочка [PERSON], а потім у будинку, крім господарів, проживали квартиранти. Після смерті [PERSON] в будинку по [ADDRESS] с.м.т. Красні Окни періодично проживав її онук [PERSON] Разом з тим, як вбачається з витягу з домових книг Красноокнянської селищної ради, як на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, так і до цього часу в будинку по [ADDRESS] с.м.т. Красні Окни Одеської області ніхто не зареєстрований /а.с.27/, тому в порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України спадщина після її смерті також ніким не була прийнята. Селищна рада в інтересах територіальної громади про визнання спадщини відумерлою не зверталася і не заперечує проти визнання права власності у порядку спадкування за позивачем. Ч.3 ст.1258 ЦК України встановлено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього кодексу. Таким чином, оскільки судом встановлено, що до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини у вигляді вищевказаного житлового будинку, яка залишилася після смерті [PERSON] ніхто не звертався та фактично її ніхто не прийняв, то відповідно до ч.3 ст.1258 ЦК України, вона підлягає спадкуванню наступними чергами спадкоємців за законом. Позивач є сином [PERSON], який був сином [PERSON], яка була донькою [PERSON] та [PERSON] /а.с.9, 13, 15/, тобто позивач є рідним правнуком [PERSON],а тому відповідно до ст.1265 ЦКУкраїни є її спадкоємцем п'ятої черги. Як вбачається з технічного паспорту, вартість зазначеного житлового будинку складає 17700 грн. /а.с.19-24/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки позивач згідно зі ст.ст. 328, 1223, 1261 ЦК України, як спадкоємець за законом п'ятої черги, має право на майно в порядку спадкування, але на даний час не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок, то його права та інтереси підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ним права власності на зазначене майно. Разом з тим, вимоги про визнання права власності в порядку спадкування саме після смерті [PERSON] є надлишковими, і тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /житловий будинок з господарськими спорудами/.

Outcome: partial