Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу, в якій зазначає, що відповідач позичила у нього кошти уклавши між собою нотаріально завірений договорів позики на суму 800000 грн., із строком повернення до 21.12.2013 року. Н на час звернення до суду відповідач кошти не повернула, в зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу та пеню. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21.12.2010 року між [PERSON].(позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено нотаріально завірений договір позики, за яким, позикодавець передає у власність грошові кошти у розмірі 800000 грн., а позичальник зобов'язується їх повернути до 21.12.2013 року. Згідно п.5.2. даного договору, при порушенні строку повернення позики, він повинен сплатити позикодавцеві пеню у розмірі 0,1 % від розміру позики за кожен день прострочення повернення позики. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що вказаний договір позики відповідно до ст.1047 ЦК України був укладений в письмовій формі та нотаріально завірений. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи, відповідач не повернув взяті кошти, в строк встановлений договором позики. Таким чином, з урахуванням даних щодо повернутої частини коштів, сума боргу у розмірі 800000 підлягає стягненню з відповідача та поверненню позивачу в судовому порядку. Крім того, з урахуванням п.5.2. даного договору, відповідач повинна сплатити пеню за порушення строків виконання умов договору, за час з 21.12.2013 року по 07.07.2014 року, що становить, згідно наданого розрахунку 172800 грн. Крім того, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача судового збору підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем надані письмові докази на підтвердження сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved