Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідачазаборгованість за кредитним договором від 03 березня 2016 року № б/н у розмірі 20887,23 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 березня 2016 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання заяви-анкети, яка разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до договору відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт з наступним збільшенням такого, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовам кредитного договору. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого станом на 23 листопада 2020 року утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. 12 січня 2021 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині. 18 січня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутності представника. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 03 березня 2016 року відповідач [PERSON] , звернувся з письмовою анкетою-заявою (б/н) до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно вказаної анкети-заяви, відповідач надав згоду, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами становлять договір банківського обслуговування. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті Банку. Будь-які інші дані про вид кредитної картки, бажаний кредитний ліміт, розмір відсоткової ставки, умови нарахування пені, штрафів чи комісії відсутні. Згідно з довідки позивача відповідачу надано за вищевказаним кредитним договором кредитні картки із терміном дії останньої до 10/22. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн із наступним збільшенням до 12500,00 грн станом на 25 січня 2019 року. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором станом на 23 листопада 2020 року складає у розмірі 20887,23 грн, з яких: 15463,55 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 20,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5403,68 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд критично оцінює доказ доданий до матеріалів справи, а саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», виходячи з наступних мотивів. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить умови кредитування для різних кредитних продуктів Універсальна, а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» по кредитним картках із зазначенням різних розмірів відсоткової ставки (3,0%, 2,5,%, 1,7% 2,5%). З 01 вересня 2014 року змінено процентну ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold». В подальшому з 01 квітня 2015 року змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold». Таким чином, зазначена в цьому витязі інформація має тимчасовий характер та може змінюватись позивачем. Отже, враховуючи наведене вище суд прийшов до переконання про те, що із поданого витягу із Тарифу обслуговування кредитних карт не встановлено який саме тип кредитного продукту, сплату процентів за користування кредитними коштами, відповідачем прийняті, як і не містить такої інформації вищевказана анкета-заява з посилання на Тарифи , як складову договору. При цьому суд звертає увагу, що наданий на підтвердження умов кредитування витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідачем не підписано. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що аналізований доказ не містить чіткої інформації щодо відсоткової ставки, яка погоджена сторонами при укладенні договору та можливості її збільшення, тому не може бути належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору щодо відсоткової ставки, а відтак суд не бере до уваги цей доказ. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 15483,55 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, а щодо частини вимог про стягнення відсотків слід відмовити за недоведеністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1558,21 грн.

Outcome: partial