Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій зазначає, що 29.05.2013 року з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєні ДТП підтверджується постановою Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2013 року. Згідно висновку № 375-1/13 додаткового експертного авто товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 18.06.2013 року вартість матеріального збитку завданого страхувальнику внаслідок зазначеного ДТП складає 76096,27 грн. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 76096,27, а також судові витрати. В судовому засіданні ухвалою суду від 29 квітня 2014 року змінено процесуальний статус третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав суду листа про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, пояснила, що дійсно 29.05.2013 року сталося ДТП, її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. Вона як власник транспортного засобу в межах триденного строку звернулась в страхову компанію ПАТ СК «Лафорт» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а тому саме на страхову компанію «Лафорт» має бути покладено обов'язок відшкодування позивачу понесених витрат по відшкодуванню заподіяної шкоди. В зв'язку з тим, що ліміт страхового відшкодування по полісу АВ/3683067 СК «Лафорт» за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., вона визнає позовні вимоги в частині 26096 грн.27 коп., що не покриває суму страхового відшкодування згідно поліса. Відповідач ПрАТ «СК Лафорт» в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся належним чином,заяв та клопотань про слухання справи у їх відсутність суду не надали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим у повному обсязі та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2012 року між ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» та [PERSON] був укладений договір № 006-0042788/01НТ добровільного страхування наземного транспорту. Згідно договору застрахованим транспортним засобом виступає автомобіль «СУЗУКІ» д.н.з. [NUMBER]. 29 травня 2013 року приблизно о 21 год. 00 хв. на вул. Промисловій в м. Обухові сталося ДТП за участю транспортного засобу під керуванням страхувальника та «ВОЛЬВО С30» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 10 червня 2013 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП. В зв'язку з даним страховим випадком 25.07.2013 року ПАТ «Страховою компанією «Брокбізнес» було здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 132243,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6865 від 25.07.2013 року. Відповідно до висновку № 375-1/13 додаткового експертного авто товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 18.06.2013 року вартість матеріального збитку завданого Страхувальнику внаслідок ДТП складає 76096 грн. 27 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Так як цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт» (Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3683067), у зв'язку з чим 31 травня 2013 року позивачем до ПрАТ «СК «Лафорт» було надіслано заяву про настання страхового випадку, та копію документів по вказаному ДТП, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти відповідача. Станом на 31.05.2013 року відповідач ПрАТ «СК «Лафорт» отримав всі необхідні документи за даною подією, яка містить ознаки страхового випадку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та адресу. Відповідачем [PERSON] належним чином виконані умови договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та 31.05.2013 року повідомлено про настання страхового випадку ПрАТ «СК «Лафорт». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що вищезазначена сума страхового відшкодування відповідачами позивачу виплачена не була. В зв'язку з тим, що згідно полісу № АВ/3683067, укладеного між ПрАТ «СК «Лафорт» та [PERSON], ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого становить 50000 грн., а сума пред'явлених позовних вимог складає 76096 грн.27 коп., що значно перевищує ліміт відповідальності, тому страховик у межах страхових сум має відшкодувати шкоду в розмірі 50000 грн., а відповідач [PERSON] суму яка не покриває страховий випадок, тобто 26096 грн. 27 коп. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідачів суми страхового відшкодування в розмірі 76096 грн.27 коп. знайшла своє доведення в судовому засіданні, є такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню наступним чином: з відповідача [PERSON] слід стягнути 26096 грн. 27 коп., а з відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» в межах ліміту страхової відповідальності 50000 грн. Суд покладає на відповідачів судові витрати сплачені позивачем при зверненні до суду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 525, 526, 979, 988, 989, 990, 1166, 1188 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ,

Outcome: approved