Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що14 січня 2016 року померла мати позивача [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: Дніпропетровська область,м. Синельникове, вул. Осипенко,7. Після її смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Осипенко,7; земельну ділянку площею 0.0677 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд,що розташована за адресою: місто Синельникове, вул. Осипенко,7, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Св № 0169, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0169. Нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складає 113 370,42(сто тринадцять тисяч триста сімдесят) гривень 42 копійки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки управління Держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпро\-петровської області від 18.10.2016 року. 27 листопада 2012 року [PERSON] склала заповіт на ім'я позивача та на ім'я [PERSON] на усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті; заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1305. Спадщину після смерті матері позивач прийняв, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкода\-вця подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. [PERSON] відмовилася від своєї частки спадщини на його користь. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. 25 жовтня 2016 року нотаріус видав йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Осипенко,7, а у видачі свідо\-цтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку відмовив так як він не надав йому оригінал правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП Св №0169, виданого 15.02.1999 року Синельниківською міською радою та зареєстрова\-ного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0169. Дійсно, надати нотаріусу оригінал вищезазначеного правовстановлюю\-чого документу, на підставі якого зазначена земельна ділянка належить спадкодавцеві він не має можливості, так як його втрачено. Але в управлінні Держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області зберігається другий примірник цього державного акту, який підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку розташовану за адресою: м. Синельникове, вул. Осипенко,7 фотокопію якого, завірену пра\-цівником управління Держгеокадастру, позивач надає до суду. Просить визнати за ним [PERSON], який народився в м.Си\-нельникове Дніпропетровської області 20 березня 1947 року, право приват\-ної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житло\-вого будинку і господарчих споруд площею 0,0677 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Осипенко,7, кадастровий номер № 1213000000:01:492:0007 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка настала 14 січня 2016 року. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Синельниківської міської ради до суду не зявилась, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечує. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, а судове рішення ухвалюється на підставі наявних в справі документів. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст.1 ЦПК України, встановив наступне. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-КИ №661877, виданого 15.01.2016 р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове, Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] померла 14.01.2016 року. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], у графі мати зазначена - [PERSON]. Оглянувши спадкову справу №11/2016 індекс 02-14, судом встановлено, що 27.11.2012 р. [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON] на усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки,які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки,які належатимуть їй на день смерті;заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1305. [PERSON] відмовилася від своєї частки спадщини на користь [PERSON]. Постановою від 27.10.2016 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив [PERSON] у видачі свідо\-цтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0677 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Осипенко,7, у звязку з тим, що не надано оригінал правовстановлюючого документу. 25 жовтня 2016 року приватний нотаріус [PERSON] видав [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове вул. Осипенко,7. Так, відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 16 ЦК України передбачено, що однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У\~ст.1218 ЦК України\~зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Відповідно до ч.І ст.1225 ЦК України,право власності на земельну ділян\-ку переходить до спадкоємців на загальних підставах з збереженням її ці\-льового призначення. Судом встановлено, що є заповіт померлої [PERSON], а також те, що позивач [PERSON] є спадкоємцям за заповітом, своєчасно у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відповідно до положень ч.1\~ст.1269 ЦК України, про що свідчать матеріали справи. Враховуючи вищевикладене, зясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved