Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач, як фізична особа-підприємець через систему інтернет-клієнт-банкінгу звернувся до банку з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву без номеру від 12.09.2017 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн., які було перераховано на поточний рахунок відповідача. За користування кредитними коштами передбачено відсотки, у вигляді щомісячної комісії в розмірі 2 % від початкової суми кредиту. Строк виконання зобов'язання - 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця в який було видано кошти. Банк свої зобов'язання виконав. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав. Станом на 29.10.2018 року має заборгованість - 136 782,20 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 79 366,06 грн., заборгованість за процентами, нарахованих на прострочену заборгованість - 18 527,89 грн., заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії - 20 000,00 грн., пеня - 18 888,25 грн. На час звернення до суду відповідач втратив статус підприємця. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 22.01.2019 року. 28.01.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 08.02.2019 року відкрито провадження у справі. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що відповідач, як фізична особа-підприємець, 12.09.2017 року отримав кредит через систему інтернет-клієнт-банкінгу в розмірі 100 000,00 грн., які перераховано на рахунок позичальника. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Строк виконання зобов'язання - 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця в який було видано кошти. Проценти - 2 % в місяць від початкового розміру кредиту. За користування коштами клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. У випадку порушення строку погашення боргу, проценти за користування становлять 4 % від суми боргу. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, тоді як боржник свої зобов'язання порушив, кредитні кошти відповідачем не повернуто. Згідно інформаційної довідки 25.05.2018 року внесено запис про держану реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач просить суд стягнути з відповідача борг, який станом на 29.10.2018 року становить - 136 782,20 грн., що складається з: заборгованість за кредитом - 79 366,06 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість - 18 527,89 грн., заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії - 20 000,00 грн., пеня - 18 888,25 грн. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, що дає підстави суду для задоволення вимог про стягнення боргу по тілу кредиту. Пунктом 3.2.8.3.2 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що за користування коштами сплачується на протязі всього терміну кредиту проценти в розмірі та згідно графіку, визначених у Заяві та Тарифах. Згідно пункту 3.2.8.3.3 Умов та правил надання банківських послуг при порушення будь-якого грошового зобов'язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ з кожен календарний день прострочення. Суд погоджується з доводами позивача про стягнення щодо відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 18 527,89 грн. В частині стягнення заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії суд відмовляє, оскільки дана вимога суперечить законодавству України щодо порядку сплати відсотків та комісії. З приводу стягнення пені суд дійшов висновку, що дана вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Проаналізувавши надані докази, та враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені частково. Загальна сума коштів, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача - 116 782,20 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов'язань. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 2 051,73 грн., оскільки, позов задоволено частково, з відповідач слід стягнути 1 751,73 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial