Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось. Коли дочці виповнилось два роки відповідач залишили сімю і переїхала проживати до іншого чоловіка у місто Ржищів. Три роки шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, шлюб існує формально, тому просив розірвати його. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 27 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подала. У судове засідання позивач не зявився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, від позову не відмовився, повідоми, що з квітня 2016 року проживають окремо. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач не зявився до суду, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 15 жовтня 2009 року, є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Дані обставини\~підтверджуються свідоцтвом\~про шлюб\~серії 1-ОК\~№ 086378,\~виданим Грушівською\~сільською радою\~Миронівського району\~Київської області 15\~жовтня 2009\~року,\~свідоцтвом про\~народження серії\~1-ОК\~№ 230061,\~виданим виконавчим\~комітетом Грушівської\~сільської ради\~Миронівського району\~Київської області 23 січня 2013 року. Встановлено, що між сторонами як подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Шлюбні відносини між подружжям припинені через різні погляди на сімейні відносини, різні звички та характери. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, стали частими сварки. Відсутність взаєморозуміння та постійні суперечки призвели до втрати почуття поваги та любові між подружжям. З квітня 2016 року, тобто строком понад два роки сім місяців, сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, наміру на примирення і збереження сімї не мають, відповідач має іншого чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сімя розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. При подачі позову позивачем було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. Враховуючи позицію позивача про віднесення витрат по судовому збору на її рахунок, викладену в поданій до суду заяві, судові витрати не підлягають відшкодуванню з відповідача. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~105,\~110,\~112,\~160\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved