Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, у підтвердження якого посилається на те, що 27 травня 2016 року в м. Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mersedes-Benz, д.н.з. АЕ 777 НО, під керуванням відповідача та автомобіля [NUMBER], власником якого є [PERSON]. В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Opel Оmega, д.н.з. АЕ 1893ЕК, зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.21016 року по справі № 199/4289/16-п, особою винною в настанні вищевказаної ДТП, визнано відповідача по справі та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у звязку з чим позивач сплатив на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 46821,20 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 24.06.2016 року та Звіту № 53/06/16 від 09.07.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 6157рв від 18.08.2016 року. Крім того з метою встановлення розміру заподіяної шкоди, позивач залучив субєкта оціночної діяльності, вартість послуг якого становить 704,99 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки в розмірі 47526,19 грн., а також витрати про сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не зявився. У наданій суду заяві просив справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки у судове засідання не повідомив, право подачі відзиву не скористався, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 травня 2016 року в м. Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mersedes-Benz, д.н.з. АЕ 777 НО, під керуванням відповідача та автомобіля Opel Оmega, д.н.з. АЕ 1893ЕК, власником якого є [PERSON]. В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Opel Оmega, д.н.з. АЕ 1893ЕК, зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.21016 року по справі № 199/4289/16-п, особою винною в настанні вищевказаної ДТП, визнано відповідача по справі та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,\~особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі\~(право власності, інше речове право, договір підряду,\~оренди, позички тощо)\~володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Згідно з п.п. а п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у звязку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 46821,20 грн. виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 24.06.2016 року та Звіту № 53/06/16 від 09.07.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 6157рв від 18.08.2016 року. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню матеріальна шкода в розмірі 46821,20 грн. Позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. Крім того, позивачем були здійснені витрати, повязані із залученням спеціаліста згідно ст. 139 ЦПК України, а саме на проведення незалежного автотоварознавчого дослідження з оцінки автотранспорту від 15.06.2016 року, в розмірі 704,99 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням ; 406рв від 27.07.2016р. Отже, вказані судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved