Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що він та його дружина [PERSON], є батьками відповідачки [PERSON], яка має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач зареєстрована разом з ними, але часто виїжджає до Кривого Рогу, ніде не працює, не утримує дитину, вихованням дитини не займається, не приділяє їй достатньої уваги, не готує її до самостійного життя не розвиває її духовно, не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям дитини. Дитина проживає разом з позивачем та його дружиною та знаходиться на їх повному утриманні та вихованні. Вони піклуються по дитину, займаються її навчанням, відвідують школу, батьківські збори, повністю взяли на себе обов'язки батьків, які виконують належним чином. У зв'язку з тим, що відповідачка не виконує батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки, профілактична робота не дала результатів рада опіки та піклування Грузької сільської ради зробила висновок № 3 від 17 жовтня 2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, на його користь та призначити його опікуном [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, порти винесення заочного рішення не заперечували (а.с. 51). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду (а.с. 40) та поштове повідомлення про отримання нею особисто судової повістки 03 квітня 2017 року (а.с 49) Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою. Представники третіх осіб: Криворізького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Органу опіки та піклування Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, але надали суду, кожен окремо, заяви про розгляд справи без участі їх представників, вимоги позивача підтримали та не заперечували проти їх задоволення (а.с. 52, 48). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації у Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явилися, але надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечували проти задоволення заяви в частині позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Щодо можливості призначення опікуном, повідомили, що [PERSON], як кандидат в опікуни не перебуває за відсутності повного пакету необхідних документів (а.с. 50). Зі згоди позивача який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено, позивач [PERSON] є батьком [PERSON], яка є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 13 листопада 2006 року (а.с. 10). Як видно з копії актового запису про народження № 7 від 13 листопада 2006 року та Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, народження [PERSON], відомості про батька дитини у актовому записі про народження дитини внесені на підставі частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері (а.с. 36, 37-38). З довідки Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 391 видно, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON], його дружина [PERSON], онука [PERSON], [INFO],та донька [PERSON], яка зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає з 2014 року (а.с. 13). З характеристики від 21.10.2014 наданою Грузькою сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області видно, що [PERSON] має малолітню доньку [PERSON], [INFO], з 2014 року вихованням та матеріальним забезпеченням доньки не займається, на даний час на території сільської ради не проживає (а.с. 18). Позивач [PERSON] опікується онучкою [PERSON], [INFO], яка навчається в Грузькому НВК, займається вихованням онучки, матеріально її забезпечує (а.с. 14). В характеристиках наданих КЗ «Грузький навчально-виховний комплекс (загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад)» Криворізької районної ради Дніпропетровської області від 12.10.2016 року, з яких видно, що [PERSON], [INFO] навчається у 4 класі Грузького НВК , зарекомендувала себе, як старанна, уважна, активна, комунікабельна учениця. Бабуся і дідусь приділяють належну увагу навчанню та розвитку дівчинки, цікавляться її життям, займаються вихованням, постійно піклуються про її здоров'я. Мати дівчинки [PERSON] у листопаді-грудні 2014 року влаштувалася на роботу у м. Кривий Ріг і почала все рідше навідувати дитину, дитина залишилася біля бабусі та дідуся, які повністю взяли виконання батьківських обов'язків на себе, мати в теперішній час до школи не з'являється, батьківські збори не відвідує, навчання дівчинки не цікавиться (а.с. 11,12). Згідно висновку № 3 ради опіки та піклування Грузької сільської ради від 17.10.2016 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] видно, що рада опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно малолітньої [PERSON], 01 листопада 2006 року, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, передавши її на виховання своєму батьку - позивачу по справі, не надає їй матеріальної допомоги та моральної підтримки, повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і при цьому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою людиною, має можливість утримувати свою малолітню доньку, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина, починаючи стягнення з 16 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Що до позовних вимог про визнання опікуном суд керується ст. 60 ч.3 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, однак подання органу опіки та піклування відсутнє в матеріалах справи. Як зазначено в листі Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації у Дніпропетровській області, [PERSON], як кандидат в опікуни не перебуває за відсутності повного пакету необхідних документів (а.с. 50). За таких обставин суд вважає не можливим задовольнити позов і в цій частині.

Outcome: partial