Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 07 жовтня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ТОВ «Бридж Плюс» було укладено договір овердрафту №015/4006/166708 на суму 300 000 (триста тисяч) гривень, 00 коп., строком дії до 07 жовтня 2014 року. 07 жовтня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 12/Р1-01-09-1-0/09/1161. Згідно умов цього договору Поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобовязань. Через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобовязань станом на 06.04.2015 загальна заборгованість позичальника перед Банком за Кредитним договором становить 463013.57 грн. (чотириста шістдесят три тисячі тринадцять грн. 57 коп.), що складається з: 300 000 грн. - заборгованості по кредиту; 87 060,76 грн. заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом; 75 952,81 грн. - пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за користування кредитом. Просять суд стягнути з відповідача [PERSON] який народився 16 січня 1978 року у с. Таврійське, Нікопольського району, Дніпропетровської області (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» заборгованість за Договором про надання овердрафту № 015/4006/166708 від 07.10.2013 року у розмірі 463013,57 грн. та судові витрати в сумі 3654,00 грн. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом при визнання поруки припиненою. Свої позовні вимоги мотивував тим, 07 жовтня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 12/Р1-01-09-1-0/09/1161. Згідно умов цього договору поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобовязань. [PERSON] до 03.07.2014 року був директором ТОВ «Бридж Плюс» , та до даної дати сплати по договору овердрафту здійснювались відповідно договору. Однак, після звільнення його з посади директора ТОВ «Бридж Плюс» з 03.07.2014 року погашення по кредиту припинилися. З 03.08.2014 року, у зв'язку з не виконанням умов договору овердрафту ТОВ «Бридж Плюс» щодо погашення кредитної заборгованості, відсоткову ставку по кредиту було збільшено з 24,00% до 40% річних. З огляду на те що [PERSON] з 03.07.2014 року не є Директором ТОВ «Бридж Плюс», він фактично не міг відстежувати погашення заборгованості за договором овердрафту і йому не відомі обставини за яких банком було змінено розмір процентної ставки, оскільки бак , в порушення вимог договору поруки належним чином не повідомив його про збільшення обєму його відповідальності, що є підставою для визнання поруки припиненою. Просить суд визнати припиненою поруку згідно договору поруки №12/Р1-01-09-1-0/09/1161 від 07 жовтня 2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON]. В судовому засіданні представник ПАТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] позов заявлений до [PERSON] підтримала в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечила, та пояснила суду, що банк не визнає доводи [PERSON], так як збільшення процентної ставки з 24% до 40 % передбачено п.4.1 Договором про надання овердрафту № 015/4006/166708 від 07.10.2013 року та відповідач був ознайомлений з даним договором в повному обсязі. Таким чином оскільки дана обставина не була зміною зобовязання, а тому підстав для застосування ч.1 ст.599 ЦК України немає. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні первісний позов ПАТ «[PERSON] Аваль» не визнала, а позов [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Представник третьої особи ТОВ «Бридж Плюс» в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та у встановлений законом спосіб. Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON], третя особа ТОВ «Бридж Плюс» про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту задоволенню не підлягає. Зустрічна позовна заява [PERSON] до ПАТ «[PERSON] Аваль», третя особа ТОВ «Бридж Плюс» про визнання поруки припиненою є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ТОВ «Бридж Плюс» було укладено договір овердрафту №015/4006/166708 на суму 300 000 (триста тисяч) гривень, 00 коп., строком дії до 07 жовтня 2014 року. 07 жовтня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 12/Р1-01-09-1-0/09/1161. Згідно умов цього договору Поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобовязань. Згідно п.4.1 договору про надання овердрафту від 07 жовтня 2013 року процентна ставка за користування овердрафтом становить 24,0% річних. У разі скасування Максимального та Поточного лімітів згідно підстав зазначених в підпунктах 8.2.1.-8.2.7 пункту 8.2. договору в порядку , передбаченому пунктом 8.3. договору , з дати скасування Лімітів-процентна ставка становить 40% річних. Як вбачається з матеріалів справи з 03.07.2014 року погашення по кредиту припинилися. В звязку з цим з 03.08.2014 року, відсоткову ставку по кредиту було збільшено з 24,00% до 40% річних. Твердження представника банку про те, що відповідач [PERSON] був в повному обсязі ознайомлений з умовами договору овердрафту, щодо збільшення відсоткової ставки, і його згода чи повідомлення є необовязковим, оскільки не збільшився обсяг його відповідальності є безпідставними, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом вказаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобовязальними відносинами, але є самостійним субєктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти вимог кредитора і в тому разі, якщо боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч.2 ст. 555 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Верховний Суд України зробив правовий висновок у спорі про визнання поруки припиненою, відповідно до якого у разі невизнання кредитором факту припинення поруки з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, поручитель має право звернутися до суду з позовом про визнання зобовязання за договором поруки припиненим, тобто про визнання права на підставі ст. 16 ЦК України. Таким чином право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п.7ч.2 ст.16 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі №6-69цс11). Відповідно до ст. 360-7 ЦПК Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Позиція Верховного Суду України полягає в наступному: «У зобов'язаннях в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦКУ, зміна зобов'язання (підвищення кредитної ставки) без згоди поручителя є підставою для припинення поруки». Також, дана позиція знайшла своє відображення в Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних, кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин.» З огляду на Практику Верховного Суду України, при зміні процентної ставки Кредитор зобовязаний повідомити письмово Поручителя. Відповідно до пункту 8.3. Договору овердрафту, про скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту Кредитор повідомляє Позичальника шляхом відправлення письмового повідомлення рекомендованим листом. Відповідно до п. 1.3.1. Договору поруки № 12/Р1-01-09-1-0/09/1161 від 07 жовтня 2013 року: Кредитор направляє Поручителю письмове повідомлення із зазначенням умов, що підлягають зміні у забезпечених зобовязаннях та збільшують обсяг відповідальності Поручителя. В п 2.2. Поручитель зобовязується здійснити виконання порушених Забезпечених зобов'язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушення забезпеченого зобов'язання. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем забезпечених зобовязань в розмірі, визначеному Кредитором у вимозі. Відповідно до п. 7.6. Договору поруки: Повідомлення та інша кореспонденція між Сторонами за цим договором здійснюється у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів та/або вручення відповідних документів під особистий підпис, або іншим способом що дозволяє достовірно довести дату та зміст відправлення. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності повинна бути очевидною й наданою у спосіб передбачений договором поруки (постанова від 05 червня 2013 року у справі № 6-43цс13). Як зазначив Верховний Суд України, в своєму узагальненні судової практики застосування судами законодавства, яке регулює поруку, як вид забезпечення виконання зобовязання, враховуючи вимоги до письмової форми правочину, встановлені ст.207 ЦК, допустимо, щоб згода поручителя була висловлена у будь-якій письмовій формі (листі, заяві, телеграмі). Головне, щоб вона була явно вираженою і відповідала дійсній волі поручителя. З 03.08.2014 року у зв'язку з не виконанням умов договору овердрафту ТОВ «Бридж Плюс» щодо погашення кредитної заборгованості, відсоткову ставку по кредиту було збільшено з 24,00% до 40% річних. Як вбачається з заяви на імя регіонального директора Київської регіональної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» від 07.10.2013 року (а.с.15)відповідач давав згоду виступати фінансовим поручителем по кредитним зобовязанням ТОВ «Бридж Плюс» перед АТ «[PERSON] Аваль» у формі овердрафту в розмірі 300000 гривень під 24 % річних строком на 12 місяців. Таким чином з даної заяви вбачається, що відповідач брав на себе зобовязання лише в зазначеному обсязі та не повною розумів умови та можливість збільшення обсягу даних зобовязань. З огляду на те що [PERSON] з 03.07.2014 року не є Директором ТОВ «Бридж Плюс», він фактично не міг відстежувати погашення заборгованості за договором овердрафту. Позивач не надав суду доказів того, що він повідомив належним чином про збільшення процентної ставки. Збільшення процентної ставки по кредиту до 40% напряму впливає на обсяг відповідальності Поручителя по договору поруки, оскільки збільшує обсяг його відповідальності. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 26 вересня 2012 року справа № 6-100цс12 попередня згода поручителя на зміну умов основного договору, де він ознайомився з обсягом відповідальності та погодився на можливі зміни основного зобовязання, не є достатньою для того, щоб без відповідного повідомлення поручителя змінювати будь-які умови договору, оскільки положення договору не містять інформації про те, що така зміна та доповнення умов основного договору повинні були здійснюватися без повідомлення поручителя, і не свідчать про відмову поручителя від узгодження можливих дій. Таким чином, вказаний висновок Верховного суду України, свідчить про те, що навіть, якщо договором поруки передбачена згода поручителя на майбутні можливі зміні до основного зобовязання, це не звільняє кредитора від обовязку повідомити поручителя про такі зміни. Встановлене судом підтверджується: - Копією договору овердрафту №015/4006/166708 від 07 жовтня 2013 року - Копією договору поруки № 12/Р1-01-09-1-0/09/1161 від 07 жовтня 2013 року - Копією заяви на імя регіонального директора Київської регіональної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» від 07.10.2013 року Іншими матеріалами справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed