Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя», розміром 2,4 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 9646,00 грн., що розташована в адміністративних межах Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області, та яка належала [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай), серія РН № 323548, який виданий 23 листопада 2000 року. Свої вимоги мотивував тим, що 28 листопада 2003 року помер його далекий родич [PERSON], який проживав та був зареєстрований по провулку Зарічний (бувша назва Котовського), 2 в с. Лукянівка Таращанського району Київської області, який за життя заповіту не склав. Після смерті [PERSON], який помер 28 листопада 2003 року, спадщину ніхто не приймав. На день смерті [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: по провулку Зарічний (бувша назва Котовського), 2 в с. Лукянівка Таращанського району Київської області та земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя», розміром 2,4 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративних межах Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай), серія РН № 323548, який виданий 23 листопада 2000 року. В січні 2007 року з дозволу Лукянівської сільської ради Таращанського району він заселився в пустуючий житловий будинок, який належав померлому [PERSON]. Тоді ж, в 2007 році йому було і надано у використання земельну ділянку (пай), який він використувує для сільськогосподарських потреб. Дану земельну ділянку було виділено в натурі за № 399, про що свідчить витяг з кадастрової карти. З 2007 року він неодноразово звертався до різних інстанцій з приводу юридичного майна, проте оскільки дане майно рахувалося за померлим [PERSON], це питання так вирішене і не було. Так, з 2007 року він фактично відкрито використовував житловий будинок та земельну ділянку, обробляв її і на даний час її обробляє. Всі житлово-комунальні послуги сплачує особисто він. Земельний податок за земельну ділянку з 2007 року сплачує також він. В свій час йому було розяснено, що оскільки він фактично більше десяти років відкрито володіє майном померлого [PERSON], тому має право звернутися з позовом до суду про визнання за ним права власності на дане майно за набувальною давністю. 19.06.2017 року рішенням Таращанського районного суду Київської області за його позовом до Лукянівської сільської ради Таращанського району було визнано за ним право власності на частину майна, а саме на житловий будинок. За браком коштів (потрібно було сплачувати судовий збір) неоформленим залишився земельна частка (пай), яку він використовує понад 10-ть років. Оскільки він відкрито з 26 січня 2007 року володіє земельною часткою (паєм) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя», розміром 2,4 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративних межах Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області, тому з метою юридичного оформлення звертається до суду. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належно, про причини неявки не повідомили, проте надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити. Представник відповідача - Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позовні вимоги сільська рада визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області також в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, надав до суду клопотання в якому просить розглядати справу без їхньої участі, щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 28 листопада 2003 року помер далекий родич позивача - [PERSON], який проживав та був зареєстрований по провулку Зарічний (бувша назва Котовського), 2 в с. Лукянівка Таращанського району Київської області, який за життя заповіту не склав (а.с. 10). Після смерті [PERSON], який помер 28 листопада 2003 року, спадщину ніхто не приймав. На день смерті [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: по провулку Зарічний (бувша назва Котовського), 2 в с. Лукянівка Таращанського району Київської області та земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя», розміром 2,4 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративних межах Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай), серія РН № 323548, який виданий 23 листопада 2000 року (а.с. 13). В січні 2007 року позивач з дозволу Лукянівської сільської ради Таращанського району заселився в пустуючий житловий будинок, який належав померлому [PERSON]. Тоді ж, в 2007 році позивачу було надано у використання земельну ділянку (пай), який він використувує для сільськогосподарських потреб. Дану земельну ділянку було виділено в натурі за № 399, про що свідчить витяг з кадастрової карти. З 2007 року позивач фактично відкрито використовував житловий будинок та земельну ділянку, обробляв її і на даний час її обробляє (а.с. 15, 19). Всі житлово-комунальні послуги сплачує особисто він. Земельний податок за земельну ділянку з 2007 року сплачує також позивач. Рішенням Таращанського\~районного суду\~Київської області\~від 19.06.2017\~року (справа\~№ 379/730/17)\~за позовом [PERSON] до Лукянівської сільської ради Таращанського району було визнано за ним право власності на частину майна, а саме на житловий будинок (а.с. 11). Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на дане майно (набувальна давність). Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved