Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з [PERSON] на його користь 61 877,07 грн. шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 17.11.2017р. в м. Львові сталась ДТП за участю автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Megana, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2017р., відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, у зв`язку з чим завдану нею шкоду за заявою потерпілої [PERSON] відшкодував позивач. Розмір завданої шкоди згідно звіту від 01.01.2018р. становить 61 077,07 грн., і тому такі кошти в порядку регресу просить стягнути з відповідача в примусовому порядку., а також 800 грн. вартості послуг суб`єкта оціночної діяльності. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.03.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 09.04.2019р. о 17.20 год. без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 09.04.2019р. розгляд справи відкладено на 25.05.2019р. о 14.30 год. без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Про дату, місце та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву, або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подала. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2017р. о 20.20 год. в м. Львові на вул. Стрийська, 86 мала місце ДТП за участю транспортного засобу «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля Рено, д.н.з. [NUMBER] , який відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7) належить [PERSON] Даних про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована матеріали справи не містять. Згідно даних пошукової системи про чинність поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ (а.с.37), поліс на транспортний засіб д.н.з. [NUMBER] не знайдено. Згідно постанови Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2017р. (а.с.10), яка не оскаржувалась та набрала законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту № 13/18 про оцінку автомобіля Renault Megana, д.н.з. [NUMBER] від 04.01.2017р. (а.с.14-16), вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, завданого власнику автомобіля Renault Megana, д.н.з. [NUMBER] без ПДВ становить 61077,07 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пп. «а» п. 41.1 ст. 41 цього Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі заяви потерпілої [PERSON] від 23.11.2017р. (а.с.12) та відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 13/18 від 04.01.2017р. позивач перерахував на рахунок потерпілої 61 077,07 грн. в рахунок відшкодування шкоди, що стверджується копією платіжного доручення № 902835 від 20.03.2018р. (а.с.34). Крім того, згідно копії платіжного доручення від 07.02.2018р. (а.с.33) позивач перерахував на користь ФОП « [PERSON] » 800 грн. в рахунок оплати вартості послуг аварійного комісара (експерта). У відповідності до вимог пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Крім того, згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на такі обставини, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована і позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 22, пп. «а» п. 41.1 ст. 41 зазначеного Закону, з урахуванням вимог пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, ст. 1191 ЦК України, за відсутності доказів про наявність пільг, передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону, а також доказів про сплату відповідачем розміру завданої шкоди, з відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму, сплачену на рахунок потерпілої в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 61077,07 грн., а також 800 грн. вартості послу аварійного комісара. Тому, позов належить визнати обґрунтованим та задовольнити в повному обсязі, що також відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом під час розгляду цивільної справи № 203/8457/13-ц (постанова від 25.10.2018р.). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також належить стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.5). На підставі наведеного та

Outcome: approved