Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04.02.2016 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 45000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору станом на 12.09.2019 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 34039,27 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту сумі 5301,22 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 24782,47 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 0,00 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання у розмірі 1758,47 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 100,00 грн., та штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, що складаються із штрафу у фіксованій частині у розмірі 500,00 грн. та штрафу у процентній складовій у розмірі 1597,11 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 34039,27 грн., а також судовий збір у сумі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 24.10.2019 розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав, конверт з позовною заявою та додатками до неї повернувся на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач просив розглянути справу у відсутність його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Обставини справи, встановлені судом. 04.02.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 45000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем заяви позичальника, додатками до якої є Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Умови і правила надання банківських послуг. За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умовами кредитного договору визначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов і правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку клієнт повинен виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. За нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка нарахована позивачем станом на 12.09.2019 року у розмірі 34039,27 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5301,22 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 24782,47 грн., заборгованості за відсотками у розмірі - 0,00 грн., заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання у розмірі 1758,47 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 100,00 грн., та штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, що складаються із штрафу у фіксованій частині у розмірі 500,00 грн. та штрафу у процентній складовій у розмірі 1597,11 грн. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. При цьому, суд також враховує наступні обставини. Виходячи з предмету позову, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» окремо пред`явило вимоги до [PERSON] про стягнення пені за прострочення зобов`язання у розмірі 1758,47 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 100,00 грн., а також штрафів, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500,00 грн. (фіксована частина) та 1597,11 грн. - штраф (процентна складова). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та постановах Верховного Суду від 05.09.2018 року у справі № 755/11168/15-ц, від 06.09.2018 року у справі № 0417/10430/2012, від 12.09.2018 року у справі № 647/1133/15-ц, від 20.09.2018 року у справі № 712/12031/15-ц, від 26.09.2018 року у справі № 711/8798/2012, від 03.10.2018 року у справі № 366/1358/16-ц, від 10.10.2018 року у справі № 278/2615/15-ц. З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з відповідача пені за прострочення зобов`язання у розмірі 1758,47 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 100,00 грн. За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5301,22 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 24782,47 грн., штраф в сумі 2097,11 грн. (500,00 грн. фіксована частина, 1597,11 грн. процентна складова), а всього на загальну суму 32180,80 грн. У решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем ( судовий збір у розмірі 1921,00 грн.) - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1816,12 грн. (32180,80 грн. х 1921,00 грн. / 34039,27 грн. = 1816,12 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial