Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 липня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк» філія - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ним укладено договір № 4168621 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування. Згідно п. 2.9 Договору при здійсненні безготівкових зарахувань Банк не проводить списання з рахунку Вкладника комісійної винагороди, передбаченої тарифами за послуги установ Банку, так як в графі не зазначена її сума. На вказаний рахунок починаючи з 06.11.2013 року в погашення заборгованості за рішенням Каховського міськрайонного суду від 06.07.2012 року та апеляційного суду Херсонської області від 31.01.2013 року боржником - Державним підприємством Дослідне господарство «Каховське» перераховуються суми : 06.11.2013 року - 8100 грн., утримано комісії 90 грн.; 06.02.2014 року - 1980 грн., утримано комісії - 20,00 грн.; 13.02.2014 року - 1980 грн., утримано комісії - 20,00 грн.; 11.07.2014 року - 29 700 грн., утримано комісії - 300 грн.; 15.07.2014 року - 29 700 грн., - утримано комісії - 300 грн.; 20.08.2014 року - 13 016,59 грн. , утримано комісії - 131,48 грн. Всього комісійний збір склав - 861,48 грн. 29 серпня 2014 року ним було направлено претензію на адресу відповідача з проханням повернути неправильно стягнуті суми комісійного збору. Відповідач своїм листом № 430 від 16.10.2014 року відмовив у задоволенні його вимог, мотивуючи відмову тим, що комісійна винагорода стягнута згідно п.2.9 договору № 4168621 від 11.07.2013 року, так як банк у разі зміни тарифів списує комісійну винагороду без додаткового узгодження з клієнтом. На підтвердження своїх доводів доказів не надав. Вважає, що відмова банку є незаконною, оскільки при укладенні договору з банком між сторонами було досягнуто згоди, що банк не буде стягувати комісійну винагороду, про що свідчить прочерк в п. 2.9 Договору. Просив суд стягнути з відповідача на його користь комісійні суми в розмірі 861,48 грн. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, пояснивши, що між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та позивачем було укладено договір відкриття поточного рахунку в національній валюті. В п.2.9 вказаного Договору зазначено, що клієнтом сплачується комісійна винагорода за здійснення банківських операцій, відповідно до Тарифів, які діють на час укладення договору. У договорі не зазначався розмір комісійної винагороди у відсотках, оскільки тарифи банку постійно змінюються, для зручності клієнтів їх ознайомлюють з Тарифами, про що вони зазначають в договорі. [PERSON] ознайомився з Тарифами банку, про що поставив свій підпис в договорі. Комісійна винагорода не береться лише із соціальних виплат. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.07.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючої ТВБВ 10021/0127 Володіної О.С. та [PERSON] укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, за яким банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів Національного банку України. П.2.9 вказаного Договору передбачено, що при здійсненні безготівкових зарахувань вкладник доручає банку проводити списання з рахунку комісійної винагороди, передбаченої Тарифами за послуги установ Банку для фізичних осіб в розмірі ___% від зазначених зарахувань та погоджується на оплату послуг банку у разі зміни Тарифів без додаткового їх узгодження. П. 4.2.6 вказаного договору передбачений обов'язок вкладника ознайомитися з Тарифами банку в частині, що визначає плату за розрахунково-касове обслуговування клієнтів у національній валюті, своєчасно сплачувати комісійну винагороду, передбачену цими Тарифами на день здійснення операції. Вказаний договір підписаний сторонами. Відповідно до виписки з рахунку позивача слідує, що з 06.11.2013 року до 20.08.2014 року на його рахунок були зараховані банком грошові кошти відповідно у сумах - 810 грн., 8100 грн., 1980 грн., 1980 грн., 29 700 грн., 29 700 грн., 13 016,59 грн. З довідки ТВБВ № 10021/0127 - філія - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» вбачається, що на поточний рахунок № [NUMBER] надходили грошові кошти від ДП «ДГ Каховське НААН України» в сумі 86 148,07 грн., з яких утримана сума комісійної винагороди (1 відсоток від суми платежу) - 861,48 грн. Позивач не погодившись зі списанням комісійної винагороди з його рахунку надіслав претензію відповідачу, у відповідь на яку останній повідомив, що комісійна винагорода стягнута на законних підставах, оскільки відповідно до п.2.9 договору №4168621 від 11.07.2013 року «банк у разі зміни тарифів списує комісійну винагороду без додаткового узгодження з клієнтом». Відповідно до наданих представником відповідача Тарифів, що діяли на моменту укладення договору № 4168621 від 11.07.2013 року з [PERSON], за розрахунково - касове обслуговування клієнтів у національній валюті банком утримується комісійна винагорода в розмірі 1% від суми, але не менше 5 грн. Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Відповідно до ч.4 ст. 1068 ЦК України, клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Згідно із ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір банківського рахунку для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства. В п.2.9 вказаного Договору зазначено, що вкладник доручає банку проводити списання з рахунку комісійної винагороди при здійсненні безготівкових зарахувань, проте в графі розмір комісійної винагороди не зазначено конкретного розміру чи суми комісійної винагороди, натомість стоїть прочерк. Виходячи з ч.4 ст. 1068 ЦК України, суд вважає, що договором не встановлено конкретного розміру комісійної винагороди у відсотках до зарахованої на рахунок суми. Посилання представника відповідача на те, що під час укладення вказаних типових договорів вони ніколи не зазначають розміру комісійної винагороди, а розмір комісійної винагороди зазначено в Тарифах, з якими позивач зобов'язаний ознайомитися відповідно до п. 4.2.6 Договору і ознайомився поставивши підпис не заслуговує на увагу. Оскільки виходячи з загальних положень про договір, передбачених ст. 638 ЦК України сторони під час укладення договору повинні узгодити всі істотні умови, в тому числі і плату, якою є комісійна винагорода, за здійснення операцій банком за безготівкові зарахування. Обов'язок позивача ознайомитися з Тарифами Банку та підпис про ознайомлення не може бути розцінений як факт надання згоди з ними, вказані Тарифи не є додатком до договору, згоди на списання Банком комісійної винагороди у розмірі, вказаному в Тарифах банку, діючих на час укладення Договору позивач не надавав, вказаний договір не є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. До того ж, як слідує з пояснень позивача, наданих в порядку ст. 184 ЦПК України та його представника, їм вказані Тарифи для ознайомлення не надавалися. Натомість представник Банку під час укладення та підписання договору завірив позивача, що після підписання вказаного договору комісійна винагорода не буде утримуватися під час зарахування сум на відкритий йому картковий рахунок, що є істотною умовою договору, яка узгоджена сторонами. З цих підстав позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved