Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 березня 2016 року він уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем та на утримання якої він добровільно надає матеріальну допомогу. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Причиною розірвання шлюбу є та обставина, що вони втратили взаєморозуміння, не підтримують ніяких стосунків, не ведуть спільного господарства. У кожного з них своє життя, шлюбні відносини між ними припинені з січня 2018 року та з цього часу вони мешкають окремо. На протязі 2017-2018 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у нього, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побутову сімейних відносин, між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вона нехтує сімейними цінностями. В зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений 04 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 34, між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив позовну заяву розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила позовну заяву розглядати без її участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Також, просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб 04 березня 2016 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04 березня 2016 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тернівським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 24 квітня 2017 року, актовий запис № 64 (а.с. 7). Дитина [PERSON] мешкає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка від 13 грудня 2019 року, видана відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 9). Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а також суд враховує думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved