Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 24.11.2007 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 413. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 24.11.2007 сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають одну неповнолітню дитину. Однак, сімейне життя з часом погіршилось і на даний час між сторонами відсутнє взаєморозуміння; життя з відповідачем є неприпустимим, а тому примирення та збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою суду від 21.09.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов,а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 20.04.2018 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, сторони по справі зареєстрували шлюб 24.11.2015, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблений відповідний актовий запис № 413. Сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 17.05.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємної допомоги, що є морально-правовою основою шлюбу за наявності бажання обох сторін, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 908 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 12, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved