Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 14.05.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 31.08.2017 року відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 108814,68 грн. З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 108814,68 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 10359,48 грн., заборгованості по процентами за користування кредитом в сумі 89497,36 грн, заборгованості за пенею та комісією в сумі 3300.00., штрафу (фіксована частина) в сумі 500.00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 5157,84 грн; та витрати по судовому збору у сумі 1632,22 грн. Представник позивача [PERSON], яка має належні повноваження за довіреністю від 31.08.2017 року, у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача адвокат [PERSON], який має належні повноваження за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 17.11.2017 року, позовні вимоги визнав частково, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10359,48 грн. визнав у повному обсязі, але не погодився з сумою заборгованості по процентам за користування кредитом та визнав її частково на суму 12489 грн. 04 коп., посилаючись на те, що заборгованість по процентам за користування кредитом розрахована ним за формулою нарахування відсотків, передбаченою Умовами та Правилами, і яка розміщена на офіційному сайті КБ «ПриватБанк». Крім того, до вимог позивача щодо стягнення заборгованості за пенею та комісією просить застосувати строк позовної давності, який становить один рік, а тому визнає заборгованість за пенею та комісією на суму 1100 грн. Вимоги щодо стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) представник відповідача не визнав, посилаючись на те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 14.05.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] укладений кредитний договір без номера. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 1500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В момент підписання договору кредитний ліміт був встановлений у розмірі 1500,00 грн., щодо змін в подальшому кредитного ліміту Банк керувався умовами договору, зокрема,\~\~п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до яких клієнт надає Банку свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку складає між позичальником та банком договір, який відповідно до ч.1\~ст. 634 ЦК України\~є договором приєднання. З аналізу всіх складових договору встановлено, що в заяві позичальника визначено: тип кредитки, пільговий період, ліміт кредитування, розмір відсотків за користування кредитними коштами та порушення і розмір штрафу за нього; в Умовах та правилах надання банківських послуг зазначені основні терміни і поняття, умови обслуговування, обов'язки та права Банку і клієнта, правила користування платіжною карткою; в Тарифах визначено плату за користування кредитними коштами, умови її зміни, розмір комісії. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач користується кредитною карткою, однак\~\~допускає порушення зобов'язань за вказаним договором, чергові платежі здійснює не регулярно та не у розмірі, визначеному умовами договору, останній платіж відповідачем був здійснений 03.03.2015 року на суму 100 грн. Станом на 31.08.2017 року за кредитним договором утворилася заборгованість з тілом кредиту в сумі 10359,48 грн. Вказана сума підтверджуються розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований.\~\~ Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 14.05.2007 року, укладеним сторонами, станом на 31.08.2017 року базова процентна ставка на момент виникнення заборгованості за кредитним договором, а саме на 31.10.2014 року складає 34,8% річних (2,9% у місяць), згодом позивач змінив умови кредитування, а саме 01.04.2015 року змінив процентну ставку за користування кредитом на 43,2% річних (3,6% у місяць). Розрахунок процентів за карткою відбувається за кожен день використання кредитних коштів за формулою, передбаченою Умовами та Правилами, розміщеною на офіційному сайті КБ «ПриватБанк»: тіло кредиту*кількість днів у періоді*місячну процентну ставку*12 місяців /360 днів у році/100%. Відповідно до розділу 5 п.5.5 Умов та Правил встановлено, що відсотки нараховуються із розрахунку 360 календарних днів у році, отже, 10359,48 (сума заборгованості по кредиту)*151 день (кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 2,9%)*2,9 (величина відсоткової ставки за тарифами в цей період)*12 місяців/ 360/100= 1512 грн. 14 коп., 10359,48 (сума заборгованості по кредиту)*883 дні (кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 3,6%)*3,6 (величина відсоткової ставки за тарифами в цей період)*12 місяців/ 360/100= 10976 грн. 90 коп. Так чином, загальна заборгованість по процентам за користування кредитом становить 12489 грн. 04 коп. Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладеного договору та виконувати взяті на себе зобов'язання у\~\~\~\~встановлений договором строк (термін) його виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України. Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. У наданій до суду заяві відповідач заявив про застосування наслідків пропущення строку позовної давності в частині позовних вимог щодо стягнення пені за період, що перевищує один рік до дня предявлення позову до суду. Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі. Сплив строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позову. За правилами п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст.. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі за № 6-100 цс14. Оскільки позивач звернувся до суду лише 10 жовтня 2017 року, отже період в межах одного року до дня предявлення позову до суду складає 11 місяців, а сума пені відповідно 1100 грн. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів, відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, а саме: 500,00 грн. (фіксована частина) та 5157,84 грн. (процентна складова), суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке. За змістом\~ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідний правовий висновок Верховного Суду України міститься у постанові від 21.10.2015 по справі № 6-2003цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 53118512). Таким чином, стягненню з відповідача полягає лише пеня, що нараховується першочергово, а саме за кожний день прострочення, незалежно від кількості днів прострочення, на відміну від штрафу, що за умовами укладеного між сторонами договору застосовується при порушенні строків платежів більш ніж на 120 днів. Виходячи з наведеного, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню на суму 23948 грн. 52 коп. Відповідно до частини першої\~статті 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно з положеннями\~ст.88 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, в сумі 359 грн. 23 коп., виходячи з розрахунку: (23948 грн. 52 коп. (розмір задоволених позовних вимог) * 1632 грн. 22 коп. (сума сплаченого судового збору) / 108814 грн. 68 коп. (розмір заявлених позовних вимог) = 359 грн. 23 коп.

Outcome: partial