Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 14534,13 гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 8492,58 грн., проценти за користування кредитом - 3628,94 грн., комісія - 14,00 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 120,76 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 116,11 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 160,36 грн., та судові витрати у сумі 2102,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 06.03.2017 року між ПАТ «Ощадбанк» та відповідачем було підписано заяву про приєднання № 2499109/150217 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до Блоку 6 Договору «Умови кредитування» банк зобов`язався встановити кредит відповідачу у сумі 8500 грн. Строк дії кредиту був встановлений на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% річних. Позивачем всі зобов`язання були виконані належним чином та встановлено кредитування у розмірі 8500 грн. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Станом на 29.04.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 14534,13 гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 8492,58 грн., проценти за користування кредитом - 3628,94 грн., комісія - 14,00 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 120,76 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 116,11 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 160,36 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи є заява, в якій представник позивача просить розглянути справу за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 06 березня 2017 року між ПАТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] підписано заяву про приєднання № 2499109/150217 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Крім того, між сторонами 06.03.2017 року підписано заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якої, банк встановлює клієнту кредит у сумі 8500,00 грн., максимальний розмір кредиту 15000 грн., строк кредитування - 37 місяців з можливим продовженням на той самий строк. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у встановленому договором порядку та розмірі. Відповідач в порушення умов договору зобов`язання з погашення кредиту не виконав, своєчасно не повернув банку суму кредиту та не сплатив проценти за його користування. Станом на 29.04.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 14534,13 гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 8492,58 грн., проценти за користування кредитом - 3628,94 грн., комісія - 14,00 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 120,76 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 116,11 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 160,36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позику позикодавцеві. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору. Отже, у банка виникло законне право вимагати від відповідача повернення суми заборгованості. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved