Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що квартира [ADDRESS] на підставі ордера № 151/42 від 28.12.1992 року була надана в користування [PERSON] із житлового фонду міста, до теперішнього часу не приватизована. В 2010 році [PERSON] померла, в квартирі залишився проживати її син [PERSON] 07.05.2010 року рішенням виконавчого комітету в зв'язку з тим, що останній веде аморальний спосіб життя, було надано дозвіл на реєстрацію за даною адресою його сестри [PERSON] Остання в даній квартирі з моменту реєстрації та по теперішній час не проживає, так як має власне житло. Протягом останніх чотирьох років в квартирі [ADDRESS] також не проживає [PERSON] Квартира в занедбаному стані, відсутнє скло на вікнах та предмети побуту, відсутнє газопостачання, енергопостачання, водопостачання та водовідведення. В зв'язку з чим, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняти їх з реєстрації за адресою [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Курієць І.В. в судовому засіданні позов визнали частково, проти визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] не заперечували. В іншій частині позову просили відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю. При допиті [PERSON] в якості свідка, в порядку ст.184 ЦПК України, остання зазначила, що після її реєстрації за вказаною адресою близько півтора роки вона там проживала, але потім умови співжиття із братом стали неможливими, він постійно пиячив та приводив своїх друзів. [PERSON] знов почала проживати разом із своєю родиною за адресою [ADDRESS], але періодично навідувалася до [PERSON], іноді залишалася на ніч. Також, [PERSON] сплачувала комунальні послуги. З грудня 2012 року близько п'яти місяців [PERSON] проживав разом із нею, але почали зникати гроші, і його вигнали. В 2013 році донька [PERSON] народила онуку, відповідач допомагала у її вихованні, тому проживала із родиною. До такого стану занедбаності, квартиру довів саме [PERSON] В квартирі неможливо стало проживати з грудня 2013 року, [PERSON] виніс всі меблі, зрізав труби. З того ж часу він поїхав кудись на заробітки, в квартирі не проживав, але інколи з'являвся. Після подачі позову до суду [PERSON] зробила в квартирі ремонт, підключила світло та воду, поміняла замки. Вона має намір в подальшому користуватися даною квартирою. В останнє судове засідання представник відповідача - адвокат Курієць І.В. не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, яка є в матеріалах справи. Зі згоди відповідача [PERSON] суд вважав за можливе продовжити розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Конверти з судовими повістками, направлені на адресу реєстрації [PERSON], повернулися на адресу суду із позначкою «за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторони, належним чином повідомленої про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно вимог ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. У відповідності до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Згідно ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судовим розглядом встановлено, що основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] зазначено [PERSON], про що свідчить особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.10). За вищезазначеною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується по квартирною карткою КП «ЖЕК№1» форми № 17 (а.с.9). У відповідності до актів від 10.12.2014 року, 29.01.2015 року, 26.03.2015 року, 28.04.2015 року при обстеженні квартири [ADDRESS] комісією встановлено, що квартира знаходиться в занедбаному стані, не придатна для проживання, відключена від газо- та електропостачання, відсутні батареї, ванна, труби, предмети побуту, скло на вікнах, вхідні двері постійно відчинені (а.с.6-8, 60). Згідно висновку ДІМ Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області від 01.04.2015 року, при перевірці заяви [PERSON] про прийняття мір до сусідів, проживаючих в [ADDRESS], встановлено не проживання за даною адресою [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює в КП «Бериславська ЖЕК-1», до смерті [PERSON] по квартирі [ADDRESS] не було ніяких питань. З 2010 року сусіди почали скаржитися на мешканців даної квартири, оскільки в ній постійно знаходились незнайомі люди, які мали вигляд бомжів, або цигані. З 2012 року [PERSON] в даній квартирі не проживає, постійно її комусь продає. З 2012 року квартира знаходиться в занедбаному стані, не придатна для проживання. Комісія неодноразово приходила на місце та складала відповідні акти. [PERSON] просила [PERSON] вжити заходів щодо [PERSON], привести квартиру в придатний для проживання стан. Але це залишилося поза увагою, в зв'язку з чим КП «Бериславська ЖЕК-1» звернулося до Бериславської міської ради із листом щодо вирішення цього питання. [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою, щоб зберегти квартиру, оплачувати комунальні послуги, але вона ніколи там не проживала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою [ADDRESS], тобто на одній площадці із [PERSON] Після смерті матері останній почав пиячити, приводив в квартиру якихось людей. Вони розпалювали вогнище в середині квартири та на балконі. Двері в квартиру були відкриті, вікон не було взагалі, меблі відсутні. Близько двох років [PERSON] не проживає за даною адресою, там знаходяться невідомі люди, які постійно змінюються. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ніколи не проживала. До того, як справа почала розглядатися в суді, [PERSON] її взагалі не знала. [PERSON] часто заходила в квартиру у нічний час, після 23-00 години, але ніколи не бачила там [PERSON] На теперішній час [PERSON] також не проживає в сусідній квартирі, іноді в денний час приходить, посидить на вулиці та піде. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є старшим по будинку [ADDRESS], проживає на третьому поверсі в тому ж під'їзді, в якому раніше проживав [PERSON] Останні роки співжиття із такими сусідами стало неможливе. В квартиру [PERSON] постійно приходили якісь люди, які перелізали через балкон, шуміли. Всі сусіди скаржилися в ЖЕК та міліцію, просили вжити заходів. Востаннє [PERSON] він бачив два місяці тому в місті, в квартирі [ADDRESS] він не проживає вже давно. [PERSON] в даній квартирі взагалі ніколи не проживала, іноді приїжджала до [PERSON], але через півгодини поверталась до дому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що коли померла її сестра [PERSON], [PERSON] стала проживати разом із [PERSON] в квартирі [ADDRESS], але останній зловживав алкогольними напоями, в зв'язку з чим [PERSON] повернулася до квартири, в якій проживає її донька. Деякий час [PERSON] також проживав із родиною [PERSON], але потім його вигнали. [PERSON] декілька разів ходила із [PERSON] до [PERSON], проводили бесіди, але він продовжував пити. Після того, як донька [PERSON] народила, остання їй допомагала із дитиною. З літа 2014 року [PERSON] в спірній квартирі не була. В травні вони із [PERSON] здійснили деякі роботи по придатності квартири до проживання, а саме прибралися, пофарбували підлогу, частково поклеїли шпалери, але на теперішній час там немає води, газу, унітазу, ванни. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є донькою [PERSON] Після смерті бабусі, остання деякий час проживала із [PERSON], але він зловживав алкогольними напоями, в зв'язку з чим [PERSON] повернулася жити до них. Деякий час [PERSON] також проживав із ними, але потім його вигнали. [PERSON] не пам'ятає, коли востаннє бачила [PERSON], місце його знаходження їй не відоме. Косметичний ремонт в квартирі [ADDRESS] вони почали робити на початку травня 2015 року, так як [PERSON] сказала, що справа розглядається в суді. Коли поставили скло на вікнах, [PERSON] почала залишатися там на ніч. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2014 року без поважних причин не проживає в [ADDRESS], а відповідач [PERSON] взагалі не проживала за даною адресою, ніяких перешкод у користуванні жилою площею їм не чинилось. Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як власника житла підлягають захисту у обраний ним спосіб відповідно до вимог ст.ст.71, 72, 116 ЖК України. До пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щодо проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] з моменту реєстрації, тобто з травня 2010 року близько півтора роки, суд відноситься критично, оскільки відповідач та її родичі (тітка та донька) є заінтересованими в результаті розгляду справи. Крім того, дані покази не узгоджуються з іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд надає перевагу показам останніх, оскільки квартира [PERSON] знаходиться поряд із спірною квартирою, вона неодноразово заходила в квартиру № 16 в нічний та вечірній час та ніколи не бачила там [PERSON] [PERSON] є старшим будинку, проживає на третьому поверсі, над спірною квартирою та також засвідчив факт не проживання відповідачки в квартирі [ADDRESS]. Крім того, поясненнями вказаних свідків спростовується факт проживання [PERSON] в квартирі на теперішній час. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками [PERSON] та [PERSON], даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. Суд не бере до уваги посилання відповідача [PERSON] щодо не проживання останньої за вищезазначеною адресою через зловживання відповідачем [PERSON] алкогольними напоями, так як вона була зареєстрована в даній квартирі саме з цієї підстави. Зазначений факт був визнаний [PERSON] в ході розгляду справи та підтверджений показами свідка [PERSON] Як встановлено судом з 2014 року в квартирі [ADDRESS] неможливо було проживати, оскільки були відсутні меблі, батареї, ванна, труби, предмети побуту, скло на вікнах, квартира знаходилася в занедбаному стані, була відключена від газо- та електропостачання. Даний факт підтверджується актами обстеження від 10.12.2014 року, 29.01.2015 року, 26.03.2015 року, 28.04.2015 року, поясненнями свідків та не заперечувався відповідачкою [PERSON] При винесенні рішення суд не бере до уваги те, що [PERSON] здійснила косметичні ремонтні роботи у вказаній квартирі, через їх незначність, а також оскільки як вбачається з пояснень самої відповідачки та свідків [PERSON] та [PERSON], ці роботи ними було розпочато на початку травня 2015 року, в зв'язку з перебуванням на розгляді суду даної цивільної справи. Зазначене також підтверджується наданими суду квитанціями про оплату придбаних товарів. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] виїхав із спірної квартири ще в грудні 2013 року, що також підтверджується поясненнями [PERSON], остання мала можливість користуватися даною квартирою та привести її у придатний для проживання стан у період з січня 2014 року по квітень 2015 року, але не зробила цього. Суд також не бере до уваги посилання [PERSON] на те, що квартира [ADDRESS] є єдиним місцем її проживання, оскільки з довідки ОСББ «Бєлкородська-2» № 06/3 від 23.06.2015 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: чоловік [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON], зять [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON] Крім того, з пояснень самої відповідачки та свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що після народження онуки [PERSON], [INFO], [PERSON] проживала зі своєю родиною та допомагала донці із дитиною. Також згідно з поясненнями даних осіб, деякий час за вказаною адресою проживав і відповідач [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, вимога позивача про зняття відповідачів з реєстрації за адресою [ADDRESS], на думку суду, є зайвою. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial