overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 10 листопада 1972 року. Від спільного життя має повнолітнього сина, [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказував те, що сімейні стосунки склалися не вдало, тривалий час між ними виникали суперечки та непорозуміння. З часом вони припинили подружні стосунки і не підтримують впродовж тривалого часу. Шлюб існує формально і поновити нормальні подружні стосунки вони вже не зможуть. Майно, яке було придбане ними в період шлюбу буде розділено в добровільному порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Просив шлюб з відповідачкою розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не з»явився, подавши заяву, з якої вбачається, що він повністю підтримує позов і просить розглянути справу без його участі. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, пояснивши при цьому, що вони з чоловіком спільно не проживають протягом 12 років. Між ними не залишилося нічого спільного, а сім»я існує формально. Дослідивши заяву позивача, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспорту позивача, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають протягом 12 років, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення сторони не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 10 січня 1987 року. Від спільного життя неповнолітніх дітей немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказував те, що у них спільне життя не склалося через різні погляди на сімейні цінності. Через це у них часто виникали скандали, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини вони припинили в жовтня 2005 року. Спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу вважав не можливим і просив шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення він не згоден. У нього та дружини склалися фактичні шлюбні стосунки з іншими особами. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі та визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заяву відповідачки, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, довідку з місця проживання позивача, копію його паспорта, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з 2005 року, на протязі цього часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 14 лютого 2011 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказував те, що спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, постійні сварки між ними, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейне життя. Вказував, що сім»я існує формально, атому вважав збереження шлюбу не доцільним. Просив шлюб з відповідачкою розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог, а відповідачкою подана заява про слухання справи без її участі та про визнання позову. Дослідивши заяви сторін, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтво про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 15 липня 2011 року. Від шлюбу народилася донька Ксенія, [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказував, що причинами розпаду сім»ї являються постійні сварки, які виникають на побутовому грунті, зумовлені різними поглядами на життя, несумісністю характерів, відсутністю спільних інтересів, що на його погляд унеможливлює подальше збереження сім»ї. З січня 2014 року вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, вважав збереження шлюбу недоречним та неможливим, а призначення строків для примирення недоцільним. Просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви, з яких вбачається, що позивач позов підтримує, а відповідачка позов визнає, просять справу слухати у їх відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспортів сторін, свідоцтво про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, на протязі тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 16 липня 2009 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказував те, що у низ різні погляди на подружнє життя, шлюбні стосунки вони припинили, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, і з огляду на вищевказане вважав, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Також вказував, що дружина має намір виїхати за межі України і син після розірвання шлюбу залишиться проживати з ним. За таких обставин просив шлюб з відповідачкою розірвати та визначити місце проживання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що разом вони не проживають протягом 1 року, а примирення не можливе. Представник відповідачки у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що відповідачка не вбачає можливості примирення з позивачем, оскільки відповідачка підтримує фактичні шлюбні стосунки з іншим чоловіком, з яким і має намір виїхати за кордон. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтва про народження дитини, паспортів сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають протягом 1 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 16 січня 2008 року. Від шлюбу дітей немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказував, що сімейне життя не склалося, в зв»язку з матеріальними труднощами необхідно було працевлаштуватися і дружина в червні 2013 року виїхала за межі України і з цього часу вони не підтримують сімейних відносин. Зазначав, що протягом кількох місяців вони спілкувалися телефоном, відповідачка не виявляла бажання повертатися, на цьому грунті у них виникали непорозуміння. Восени 2013 року дружина повідомила, що у неї є інших чоловік і вона не збирається повертатися. Таким чином вони вони переслати спілкуватися, спільно проживати, вважав, що сім»я існує формально. Примирення між ними неможливе, оскільки він також створив іншу сім»ю і йому необхідно оформити відносити. Просив позов задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не з»явивася, до суду від представника позивача надійшла заява з якої вбачається, що він позов довірителя підтримує, просить справу слухати у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, судом були прийняті всі міри по належному її повідомленню за адресою її реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, що не суперечить положенням ст.. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію паспорту позивача, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки і на протязі тривалого часу спільно не проживають і спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 18 жовтня 1997 року. Від шлюбу народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказував, що сімейне життя не склалося, оскільки в результаті спільного проживання з»ясувалося, що вони з відповідачкою зовсім різні люди по складу характеру , весь цей період безперестанку сварилися. Між ними припинені фактичні шлюбні стосунки з початку 2014 року, вони проживають окремо. Вважав примирення неможливим. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з»явивася, до суду від нього надійшла заява з якої вбачається, що він позов підтримує, просить справу слухати у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, судом були прийняті всі міри по належному її повідомленню за адресою її реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, що не суперечить положенням ст.. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію паспорту позивача, копії свідоцтв про народження дітей, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки і на протязі тривалого часу спільно не проживають і спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 22 листопада 1991 року. Від спільного життя є діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні характери, відсутність між ним та відповідачкою взаєморозуміння і довіри. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги, без яких сімейне життя неможливе. На даний час шлюб існує формально. Ними досягнуто згоди, що діти будуть проживати з відповідачкою. Зазначав, що з 2010 року їх шлюб існує формально, спільного бюджету немає. Просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідачки у судовому засіданні позов визнав, пояснивши при цьому, що його довірителька не наполягає на збереженні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтва про народження дітей, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 24 грудня 2004 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказував, що в останні роки під час спільного проживання між ними змінилися, вони перестали розуміти один одного, можливо через те, що він тривалий час працює за кордоном і відповідачка відчула себе вільною жінкою, вона неодноразово ночувала у подруги, хоча в цьому не було ніякої потреби і на цьому грунті у них почали виникати сварки. Вважав, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, таким що суперечить його інтересам та інтересам дружини. Спору про майно між ними немає. Просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви, з яких вбачається, що позивач позов підтримує, а відповідачка позов визнає, просять справу слухати у їх відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспортів сторін, свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, на протязі тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 26 вересня 1998 року. Від спільного життя є неповнолітня донька Наталія, [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказував те, що у них принципово різне відношення до вирішення спірних питань і кожен з них вважає свою точку зору єдино правильною. Через втрату почуття поваги один до одного вони припинили подружні стосунки. На даний час вони проживають кожен своїм життям, подальше спільне життя з відповідачкою вважав не можливим і просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, і пояснив, що протягом двох років вони разом не проживають, на примирення він не згоден. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, погодившись з обставинами, викладеними в позовній заяві позивача. Також вважала, що збереження сім»ї є неможливим і строк для примирення не потрібний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про одруження, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, копію паспорту позивача, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають на протязі двох років, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved