Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої в подальшому уточнив, про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором станом на 16 грудня 2013 року в розмірі 481 531,43 гривні, зокрема 405 225,19 гривень - простроченої заборгованісті, 46 948,19 гривень - заборгованісті за відсотками, 27 805,58 гривень - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 552,47 гривень - пені за несвоєчасну сплату відсотків. Позов мотивує тим, що між позивачем і відповідачем [PERSON] 14 грудня 2012 року було укладено кредитний договір № 290/13/246-ІБ, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 500 000 гривень, з кінцевим терміном повернення до 13 грудня 2013 року, під 24,5 % річних. 14 грудня 2012 року між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, у відповідності до якого остання взяла на себе зобов'язання перед позивачем по зобов'язаннях [PERSON], що витікають з кредитного договору. Своїх договірних зобов'язань відповідач [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Звернення з приводу погашення заборгованості до відповідачів, були ними проігноровані. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідачів та розмір заборгованості останніх. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 16, 543, 553, 554, 610-612, 629, 1054 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача Улицька І.О., яка діяла на підставі довіреності від 1 липня 2013 року, позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судові засідання 3, 23 жовтня, 7, 27 листопада, 10, 23 грудня 2013 року та 9 січня 2014 року не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце їх проведення, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутності та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відносно чого представник позивача не заперечила. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 14 грудня 2012 року між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 290/13/246-ІБ, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 500 000 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку від 14 грудня 2012 року, з кінцевим строком погашення до 13 грудня 2013 року, під 24,5% річних (а.с. 3-7, 10, 99). 14 грудня 2012 року між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, у відповідності до якого остання взяла на себе зобов'язання перед позивачем по зобов'язаннях [PERSON], що витікають з кредитного договору (а.с. 8, 9). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказані вище договори породили певні права та зобов'язання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 5.3 кредитного договору за порушення визначених в цьому договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. Взятих на себе зобов'язань відповідач [PERSON] не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 290/13/246-ІБ від 14 грудня 2012 року в розмірі 481 531,43 гривні, зокрема 405 225,19 гривень - прострочена заборгованість, 46 948,19 гривень - заборгованість за відсотками, 27 805,58 гривень - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 1 552,47 гривень - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, що стверджується розрахунком заборгованості по кредиту станом на 16 грудня 2013 року (а.с. 100). Вказаний розрахунок складений у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Позивач звертався до відповідачів з вимогами про погашення заборгованості за кредитним договором, однак, відповідачами вимоги проігноровані (а.с. 12-14, 34). Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачами умов кредитного договору № 290/13/246-ІБ від 14 грудня 2012 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з наведеним з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно за кредитним договором № 290/13/246-ІБ від 14 грудня 2012 року заборгованість станом на 16 грудня 2013 року в розмірі 481 531,43 гривні. При цьому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути в рівних частинах сплачені останнім судові витрати у справі, що складаються з 3 441 гривні судового збору.

Outcome: approved