Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 14.02.2007 року між ним та відповідачем укладено договір страхування життя дітей № 650053 серії Д, на умовах страхової накопичувальної програми «Золотий ключик», строк дії якого до 14.02.2022 року. Так, 14.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про припинення дії вказаного договору, виплату викупної суми та додаткового доходу та зобов'язання повідомити загальну суму, що підлягає виплаті, у зв'язку з достроковим припиненням дії договору. Відповідачем в свою чергу було повідомлено, що на підставі заяви позивача дію договору страхування припинено 15.09.2014 року, а для прийняття рішення стосовно страхової виплати та строків виплати позивачу необхідно надати оригінал договору страхування, з чим позивач не погодився та 25.10.2014 року останнім направлено лист відповідачу в якому роз'яснено про виплату викупної суми а не страхової виплати та стосовно безпідставності вимог про надання оригіналу договору страхування, однак станом на день звернення до суду з даним позовом, позивач не отримав відповіді на свій лист, а також грошові кошти, що підлягають виплаті, у зв'язку з припиненням договору страхування, на підставі чого просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором страхування, моральну шкоду, у зв'язку з душевними стражданнями, вираженими в постійному занепокоєнні, нервозності, хвилюванні, через порушення його прав, а також просить стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково та зазначив, що дійсно позивачу належить до виплати викупна сума за договором страхування, а також інфляційні витрати та 3 % річник, а з позовними вимогами про стягнення матеріальної шкоди не погодився та вказав, що на підтвердження завданої моральної шкоди позивачем не надано доказів та договором про страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди. Суд, вислухавши доводи представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 14.02.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір страхування життя [PERSON], серії Д № 650053, на умовах страхової накопичувальної програми «Золотий ключик», строк дії якого закінчується 14.02.2022 року (а.с. 7). 14.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив припинити дію договору страхування з 15.09.2014 року, виплатити викупну суму та додатковій дохід в строк до 30.09.2014 року, а також повідомити письмово про загальну суму, що підлягає виплаті у зв'язку з достроковим припиненням дії договору страхування, яке було отримано відповідачем 14.08.2014 року (а.с. 21). У відповідь на заяву позивача, відповідачем направлено на адресу позивача лист від 29.09.2014 року, в якому повідомлено, що на підставі заяви позивача від 14.08.2014 року договір страхування життя дітей припинений достроково з 15.09.2014 року та на підставі ст. 18.1. договору страхування, позивач, для отримання страхової виплати повинен надати заяву на страхову виплату та оригінал договору страхування (а.с. 23). Відповідно до п. 20.3. Договору страхування життя дітей, дія договору страхування припиняється та договір втрачає силу за згодою сторін. Таким чином, з вищевикладеного випливає, що дія договору страхування життя дітей припинена 15.09.2014 року. Згідно ч. 6 ст. 28 З.У. «Про страхування», у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Відповідно до п. 20.4. договору страхування, у випадку дострокового припинення дії договору страхування, страховик виплачує страхувальнику викупну суму плюс додатковий дохід у відповідності до п. 14.1.7. договору. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що у зв'язку з достроковим припиненням дії договору страхування страхувальнику виплачується викупна сума, а не страхові внески та подача додаткових документів, зокрема оригіналу договору страхування, умовами договору не передбачена. Відповідно до п. 9.4. опису страхової накопичувальної програми «Золотий ключик», повернення страхових внесків (виплата викупної суми) здійснюється страховиком протягом двох тижнів з моменту дострокового припинення дії договору страхування. Згідно п. 20.5. договору страхування, викупна сума розраховується страховиком математично на день припинення дії договору страхування в залежності від періоду, на протязі якого діяв договір. Отримання викупної суми буде можливим тільки після закінчення першого року дії договору за умови виплати усіх страхових внесків за цей період. Згідно умов договору страхування, позивач був зобов'язаний щомісячно вносити страховий внесок та додатковий платіж по страхуванню від нещасного випадку у загальній сумі 127,93 грн. Відповідно до наданих позивачем квитанцій, останнім були сплачені усі страхові внески за період дії договору страхування (а.с. 8-20). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки дія договору страхування припинена, на підставі чого відповідач був зобов'язаний здійснити виплату позивачу викупної суми та додаткових витрат, які виплачені позивачу не були, а також враховуючи визнання позову відповідачем в цій частині, суд визнає обґрунтованість позовних вимог в цій частині та погоджується з розрахунком позивача розміру заборгованості за договором страхування, інфляційних витрат та 3% річних. Позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 7000,00 грн. задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, що регулюються Книгою п'ятою «Зобов'язальне право» ЦК України, главою 67 розділу ІІІ «Страхування», нормами якої відшкодування моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено. Не передбачено відшкодування моральної шкоди і договором страхування, укладеним між сторонами. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір, а також понесені витрати на правову допомогу, інша частина сплаченого судового збору підлягає зарахуванню в дохід держави. Також позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 121,80 грн. за пред'явлення до суду клопотання про витребування доказів, однак З.У. «Про судовий збір» передбачена сплата судового збору за подачу до суду заяви про забезпечення доказів, у зв'язку з чим сплачений судовий збір у розмірі 121,80 грн. підлягає поверненню позивачу, як зайво сплачений. На підставі викладеного,

Outcome: partial