Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з первісним позовом, яким просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження виконуючого обовязки головного лікаря Сватівської обласної психіатричної лікарні «Про проведення службового розслідування» за 05/01 від 4.03.2015 року; визнати незаконним та скасувати наказ №27/01 від 2.04.2015 року «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників бухгалтерської служби лікарні» про винесення [PERSON] догани та позбавлення премії на строк дії стягнення. В подальшому позивач уточнив свої вимоги, та просить судвизнати незаконними та скасувати: наказ головного лікаря Сватівської обласної психіатричної лікарні №120/01 від 31.12.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в Сватівській психіатричній лікарні»; розпорядження виконуючого обовязки головного лікаря Сватівської обласної психіатричної лікарні «Про проведення службового розслідування» за 05/01 від 4.03.2015 року та наказ головного лікаря Сватівської обласної психіатричної лікарні №27/01 від 2.04.2015 року «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників бухгалтерської служби лікарні» про винесення [PERSON] догани та позбавлення премії на строк дії стягнення. Свій позов позивач обґрунтував тим, що 15 червня 2005 вона була призначена на посаду головного бухгалтера Сватівської обласної психіатричної лікарні. 4 березня 2015 року виконуючим обовязки головного лікаря [PERSON] видано розпорядження за № 05\\01 про проведення службового розслідування за фактом нарахування та виплати у аванс деяким працівникам лікарні всієї суми заробітної плати за період 2014-2015 рр. Для проведення службового розслідування, відповідно до п.п.2,3 вище вказаного розпорядження, була створена комісія у складі 3-х чоловік: голови комісії - заступника головної лікарки по медичній частині [PERSON], завідуючого господарством [PERSON] та економіста [PERSON] Комісії були надані широкі повноваження на здійснення перевірки бухгалтерської документації по нарахуванню та виплаті заробітної плати, на складання актів, опиту працівників, витребування усних і письмових пояснень, дачі вказівок і виконання інших дій, не заборонених чинним законодавством. В подальшому, за результатами роботи був складений Акт службового розслідування від 01 квітня 2015 року. Відповідно до висновку цього акту в період з 01.01.20.14 р. і по 28.02.2015 р. позивач, як головний бухгалтер бухгалтерської служби лікарні, давала згоду на безпідставне нарахування в аванс деяким працівникам лікарні всієї суми заробітної плати за місяць, а так само наперед за невідпрацьованих місяця, чим усвідомлено допустила порушення ст. 24 Закону України «Про оплату парці», ст. 115 КЗоТ України, п. 3.3 Колективного договору, п.2.3 і п.2.11 посадової інструкції головного бухгалтера. Аналогічні порушення вище вказаних норм трудового законодавства були застосовані до бухгалтерів [PERSON] та [PERSON], які безпосередньо здійснювали у вказаний період часу нарахування заробітної плати. В подальшому, за результатами роботи комісії, на підставі висновків Акту службового розслідування від 01.04.2015 р. виконуючим обовязки головного лікаря СБП [PERSON] був виданий наказ № 27/01 від 02.04.2015 року «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників бухгалтерської служби». Відповідно до цього наказу позивачу та бухгалтерам [PERSON] і [PERSON] оголошені догани за порушення трудової дисципліни. Окрім цього позивач та треті особи у справі позбавлені премій на термін дії стягнення. Позивач вважає, що наказ №120/01 від 31.12.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в Сватівській психіатричній лікарні»; розпорядження «Про проведення службового розслідування» за 05/01 від 4.03.2015 року та наказ №27/01 від 2.04.2015 року «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників бухгалтерської служби лікарні» є незаконними і підлягають скасуванню, оскільки наказ про оголошення стягнення був виданий на підставі висновків неправомірно проведеного службового розслідування, оскільки порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності передбачений виключно нормами КЗпП України та Колективного договору. Також вважає, що виконуюча обовязки головного лікаря не вправі була призначати себе головою комісії по проведенню службового розслідування, оскільки наявний конфлікт інтересів. Крім цього позивач вважає, що створена комісія не мала права проводити збір конфіденційної інформації працівників лікарні без згоди таких працівників. В судовому засіданні позивач та його представник наполягають на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача позов не визнав, вважає, що відсутні підстави для його задоволення. Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилається позивач та його представник, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~Ч.1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що 15 червня 2005 року [PERSON] була призначена на посаду головного бухгалтера Сватівської обласної психіатричної лікарні (а.с. 10). 4 березня 2015 року виконуючим обовязки головного лікаря [PERSON] видано розпорядження за № 05\\01 «Про проведення службового розслідування» за фактом нарахування та виплати у аванс деяким працівникам лікарні всієї суми заробітної плати за період 2014-2015 рр. Для проведення службового розслідування, відповідно до п.п.2,3 вище вказаного розпорядження, була створена комісія у складі 3-х чоловік: голови комісії - заступника головної лікарки по медичній частині [PERSON], завідуючого господарством [PERSON] та економіста [PERSON] (а.с. 79). За результатами роботи цієї комісії був складений Акт службового розслідування від 01 квітня 2015 року. Відповідно до висновку цього акту в період з 01.01.20.14 р. і по 28.02.2015 р. позивач, як головний бухгалтер бухгалтерської служби лікарні, давала згоду на безпідставне нарахування в аванс деяким працівникам лікарні всієї суми заробітної плати за місяць, а так само наперед за невідпрацьованих місяця, чим усвідомлено допустила порушення ст. 24 Закону України «Про оплату парці», ст. 115 КЗпП України, п. 3.3 Колективного договору, п.2.3 і п.2.11 посадової інструкції головного бухгалтера. Аналогічні порушення вище вказаних норм трудового законодавства були застосовані до бухгалтерів [PERSON] та [PERSON], які безпосередньо здійснювали у вказаний період часу нарахування заробітної плати (а.с.85-90). На підставі висновків Акту службового розслідування від 01.04.2015 р. виконуючим обовязки головного лікаря СБП [PERSON] був виданий наказ № 27/01 від 02.04.2015 року «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників бухгалтерської служби». Відповідно до цього наказу позивачу та бухгалтерам [PERSON] і [PERSON] оголошені догани за порушення трудової дисципліни. Окрім цього позивач та треті особи у справі позбавлені премій на термін дії стягнення (а.с. 99). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Аналогічний порядок виплати заробітної плати унормований ст. 115 КЗпП України. Відповідно до п. 3.3 Колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом Сватівської обласної психіатричної лікарні на 2014-2015 роки адміністрація зобовязується виплату заробітної плати здійснювати два рази на місяць в термін з 10 до 15 і з 25 до 30 числа кожного місяця (а.с. 18-20). Таким чином цими нормами визначено, що розмір заробітної плати за першу половину місяця, який повинен бути не менше оплати за фактично відпрацьований час та виплата заробітної плати повинна здійснюватися два рази на місяць. Відповідно до п. 2.3 Посадової інструкції головного бухгалтера бухгалтерської служби Сватівської ОПЛ, затвердженої головним лікарем лікарні 8 травня 2014 року головний бухгалтер зобовязаний вимагати від відповідних підрозділів і працівників лікарні неухильного дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів. Пункт 2.9 зобовязує головного бухгалтера здійснювати контроль за веденням касових операцій, раціональним використанням фінансових ресурсів. Відповідно до п.13. 10, 11 Положення про бухгалтерську службу Сватівської ОПЛ, затвердженої головним лікарем лікарні 22 лютого 2011 року головний бухгалтер погоджує документи, повязані з витрачанням фонду заробітної плати; виконує інші обовязки, передбачені законодавством України. Всупереч вищевикладеним нормам законодавства, посадової Інструкції головного бухгалтера бухгалтерської служби та Положення про бухгалтерську службу позивач нарахувала заробітну плату до виплати, внаслідок чого було виплачено працівникам заробітна плата за першу половину місяця в розмірі місячного заробітку, тобто за фактично не відпрацьований та виплата заробітної плати один раз на місяць, чим допущено порушення вимоги ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 КЗпП України. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Дисциплiнарна вiдповiдальнiсть є одним з видiв юридичної вiдповiдальностi й застосовується виключно до порушникiв трудової дисциплiни. Пiдстави для її застосування порушення трудової дисциплiни (невиконання чи неналежне виконання працiвником покладених на нього обовязкiв). В даному випадку позивач допустила неналежне виконання покладених на неї обовязків, тобто порушення трудової дисципліни, що є підставою для застосування до неї дисциплінарної відповідальності. Оскільки позивач допустила неналежне виконання покладених на неї обовязків, повязаних з тривалим, неперервним невиконанням обовязків, передбачених посадовою Інструкцією головного бухгалтера бухгалтерської служби та Положенням про бухгалтерську службу, то її дисциплінарна відповідальність охоплюється терміном, передбаченим ст. 148 КЗпП України. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Позивачем 16.03.2015 року надані письмові пояснення з приводу допущених порушень, в яких вона пояснила, що по зверненню співробітників лікарні вона дозволяла посилений аванс в межах фонду заробітної плати (а.с. 81). Таким чином судом встановлено факт допущення позивачкою трудової дисципліни і вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст. ст. 147-149 КЗпП України та в межах строку, передбаченого ст. 148 КЗпП України. Доводи позивача та його представника щодо незаконності та скасування наказу головного лікаря Сватівської обласної психіатричної лікарні №120/01 від 31.12.2014 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в Сватівській психіатричній лікарні» та щодо незаконності та скасування розпорядження виконуючого обовязки головного лікаря Сватівської обласної психіатричної лікарні «Про проведення службового розслідування» за 05/01 від 4.03.2015 року суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного. Судом встановлено, що управління лікарнею визначено Розділом 7 Статуту лікарні (а.с. 73-77). Відповідно до п.7.1 Статуту лікарні, безпосереднє керівництво лікарнею здійснює головний лікар. Повноваження головного лікаря унормовано п. 7.4 Статуту лікарні, відповідно до якого головний лікар: відповідно до трудового законодавства приймає на роботу і звільняє працівників лікарні, за узгодженням з Департаментом охорони здоровя облдержадміністрації - керівників структурних підрозділів лікарні, застосовує до них заохочення і заходи дисциплінарного стягнення; в межах наданих повноважень видає накази і розпорядження, забезпечує контроль за їх виконанням всіма працівниками лікарні; створює необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечує неухильне виконання всіма підрозділами, службами й працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів; виконує і несе відповідальність за виконання прийнятих загальними зборами трудового колективу рішень і умов колективного договору; виконує інші функції відповідно до чинного законодавства України. (а.с. 76). Повноваження щодо видання наказів та інших актів також передбачені п.7 Контракту з керівником Сватівської обласної психіатричної лікарні (а.с. 215). Таким чином, видання наказів та розпоряджень безпосередньо входить до компетенції головного лікаря. Затверджена «Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Сватівській обласній психіатричній лікарні» не суперечить Кодексу законів про працю України та нормам трудового законодавства. Ця інструкція лише упорядковує порядок проведення службових розслідувань в лікарні за фактами порушень трудової дисципліни. Доводи позивача та його представника щодо необхідності погодження Інструкції з профспілковою організацією і включення її до Колективного договору є також необгрунотованими, оскільки відповідно до ст. 7. Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема:зміни в організації виробництва і праці;забезпечення продуктивної зайнятості;нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.);встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства (якщо це передбачено статутом);режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку;умов і охорони праці;забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників;гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників;умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці;забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків;заборона дискримінації. Таким чином, включення Інструкції, яка не впливає на права та гарантії працівників, до Колективного договору Законом не передбачена. Виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації у відповідності до ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» теж має права, але вони також не зобовязують погоджувати зазначену Інструкцію, оскільки вона ніяким чином не погіршує права працівників лікарні. Таким чином головний лікар в межах своїх повноважень видав наказ, яким затвердив порядок проведення перевірки скоєння працівниками порушень дисципліни, тобто порядок проведення службового розслідування і затверджений порядок не суперечить вимогам Конституції України, трудовому законодавству, та законодавству про професійні спілки і є правомірним, а тому підстави для їх скасування відсутні. Також суд вважає, що доводи позивача та його представника щодо порушення законодавства в частині незаконного доступу до персональних даних працівників членами комісії є безпідставними, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. В даному випадку, під час здійснення перевірки фактів несвоєчасності виплати працівникам лікарні заробітної платні, члени комісії зі службового розслідування не перевіряли, не збирали і не обробляли конфіденційні відомості про особу, оскільки в документах, що були перевірені, такі відомості відсутні. Крім цього, всі працівники лікарні, у тому числі і позивач та треті особи, надали добровільне згоду на обробку їх персональних даних, а саме: ідентифікаційні дані (прізвище, імя, по батькові, громадянство, дата і місце народження, ідентифікаційний номер, адреса місця реєстрації і проживання, телефони домашні та мобільні і т.п.); паспортні дані; особисті відомості (вік, стать, родинний стан і т.п.); склад сімї; освіта і її базовий рівень; професія; кваліфікація; посада; дані про атестацію (категорію); наукова ступінь; вчене звання; володіння іноземними мовами; наявність пенсії та її категорія; серія, номер і дата видачі пенсійного посвідчення; дані про військовий облік; житлові умови; запис зображень (фото, відео); членство у професійних спілках; дані про зарплатні рахунки в банку і заробітну плату; дані з рішень суду і виконавчих листів; дані відносно членів родини (прізвище, імя, по батькові, вік, стать, місце роботи або навчання, наявність інвалідності, пенсії і т.п.) з метою забезпечення реалізації трудових відносин, соціально-трудових відносин, відносин у сфері управління людськими ресурсами, адміністративно-правових відносин, податкових відносин та відносин у сфері бухгалтерського обліку, що має письмове підтвердження. Крім цього згідно зі ст.5 закону України «Про захист персональних даних», не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна. Виплата заробітної платні в лікарні здійснюється виключно за рахунок бюджетних коштів. Також працівники лікарні, які були членами комісії зі службового розслідування, до початку проведення службового розслідування були письмово попереджені про нерозголошення персональних даних і конфіденційної інформації, що стали їм відомі під час проведення службового розслідування та відповідальність в разі їх розголошення. Викладені обставини та відповідні норми спростовують доводи позивача щодо порушення, на думку позивача, відповідачем законодавства в частині незаконного доступу до персональних даних. Таким чином суд, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності та проаналізувавши норми законів, які регулюють виниклі спірні правовідносини сторін, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 115, 147-149 КЗпП України; ст. 24 Закону України «Про оплату праці»; 2 Закону України «Про захист персональних даних», ст. 7. Закону України «Про колективні договори і угоди»; ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»; ст.ст.10, 60, 212, 214, 215, ЦПК України

Outcome: dismissed