Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування позову зазначив, що між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR100030149 від 29.01.2008 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 48 850,00 грн. на термін до 28.01.2013 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Взяті на себе зобовязання відповідно до умов кредитного договору відповідач не виконує, кредитну заборгованість не сплачує. В звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 24.06.2016 року і загалом складає 160 994,20 грн., яка складається: \~12 544, 25 грн. заборгованість за кредитом; 148 449, 95 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Позивач на свій розсуд вимагає від боржника частину суми заборгованості та просить суд стягнути заборгованість частково у розмірі 90\~000, 00 грн., що складається: 12 544, 25 грн. заборгованість за кредитом; 77\~455, 75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 90\~000, 00 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1 378, 00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був повідомлений, сього числа була направлена повістка рекомендованим листом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. 29.01.2008 року був укладений кредитний договір № DN81AR100030149, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 48\~850, 00 грн. на термін до 28.01.2013 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач свої зобовязання за договором № DN81AR100030149 від 29.01.2008 - не виконує. Порушує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за його користування, передбачених договором. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24.06.2016 відповідач має борг, який складається: 160 994,20 грн., яка складається: \~12 544, 25 грн. заборгованість за кредитом; 148 449, 95 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Позивач на свій розсуд просить суд стягнути заборгованість частково у розмірі 90\~000, 00 грн., що складається: 12 544, 25 грн. заборгованість за кредитом; 77\~455, 75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Сума пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором за розрахунком позивача складає 77 455, 75 грн., але враховуючи принцип справедливості та співмірності, суд вважає за доцільне стягнути суму пені, яка дорівнює сумі основної заборгованості за кредитом 12 544,25 грн. Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказує, що положення\~статті 616 ЦК\~передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Відповідно до ст. 10,11 ЦПК України цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів. Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, до стягнення з відповідача підлягає сума заборгованості за кредитом: 12 544, 25 грн. заборгованість за кредитом; 12 544, 25 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, що загалом складає 25 088, 50 грн. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у співвідношенні до відсотку задоволених вимог на 28 %, тобто 1 378, 00 Х 28 % = 385, 84 грн. в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України, а саме: витрати по сплаті судового збору в розмірі 385, 84 грн. На підставі ст.ст. 10,11,60,81,88,209,212,214,215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 525,526,530,553,554,611,1050,1054 ЦК України, суд

Outcome: partial