Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, та просить поставити рішенням яким стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № КДК- 4256 від 12 липня 2013 року у розмірі 92 156. 16 гривен, а також судові витрати по справі (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що\~ 12 липня 2013 року між Кредитною спілкою «Істок» та [PERSON], укладено кредитний договір № КДК- 4256, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 30\~000.00 (тридцять тисяч) гривен, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,5 % річних, строком на 365 календарних днів у році,\~а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит і виконати свої обов'язки в повному обсязі, на умовах та в строки, визначені цим договором. В якості забезпечення своєчасного виконання зобов'язань по кредитному договору № КДК-4256 від\~\~12 липня 2013 року між Кредитною спілкою «Істок» та відповідачем [PERSON], укладено договір поруки № КДК- 4256 ДП1 від 12 липня 2013 року, згідно розділу 1 якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за повне\~\~та своєчасне виконання [PERSON], всіх зобов'язань передбачених умовами кредитному договору\~\~№ КДК- 4256 від 12 липня 2013 року. З метою забезпечення умов виконання кредитного договору КДК-4256 від 12.07.2013 року, між КС «Істок» та [PERSON] 12.03.2013 року укладено додатковий договір до договору застави № 3763-ДЗ1 (який являється невідємною частиною договору застави транспортного засобу від 01 лютого 2011 року № 3763-ДЗ1). Згідно умов додаткового договору та договору застави [PERSON] надано у заставу автомобіль CHERY, модель EASTAR, 2008 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії САА № 14518, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 25.09.2009 року. 14.04.2014 року між КС «Істок» і [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до Кредитного договору КД-4256 від 12.07.2013 року, який є невідємною частиною кредитного договору, згідно якого у звязку з порушенням позичальником графіку повернення кредиту та сплати відсотків відсоткова ставка за договором становить 174 % річних. Позивач, згідно передбачених умов кредитного договору, повністю виконав взяті на себе зобов'язання надавши [PERSON] через касу відділення Кредитної спілки «Істок» № 1 м. Одеса кредитні кошти у розмірі 30\~000.00 гривен. Відповідач [PERSON] отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору № КДК- 4256 від 12 липня 2013 року щодо погашення щомісячно частини\~\~кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, згідно графіку повернення кредиту, не виконував, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 92156.16 гривен. З огляду на те, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по кредиту, позивач на його адресу, а також адресу його поручителя [PERSON] направляв письмові вимоги щодо сплати наявної заборгованості, однак до теперішнього часу ці вимоги залишилися без задоволення, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не прибув, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.4). Крім того, надіслав до суду заяву, якою надав згоду на розгляд справи в заочному порядку, та наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.56). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.54, 55). Відповідач [PERSON] повідомлявся за адресою свого постійного місця реєстрації: вул. Гагаріна, № 13, с. Нові Трояни, Болградський район, Одеська область (а.с.42). Однак поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.50-51). На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідачі були повідомлені через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр»№ 19 (5639) від 30.01.2016 року (а.с.48) та газеті «Одеські вісті» № 7 (4830) від 30.01.2016 року (а.с.53). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідачі вважаються повідомленими належним чином про час і місце розгляду справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.56). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~статті 1050 ЦК України\~визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 31 січня 2011 року відповідач [PERSON] звернувся із заявою до КС «Істок» про прийняття його в члени кредитної спілки (а.с.5). 01 лютого 2011 року [PERSON] сплатив на рахунок кредитної спілки вступний внесок (а.с.6) та обовязковий пайовий внесок (а.с.7). У подальшому, відповідач подав заяву до КС «Істок» про видачу йому кредитних коштів в розмірі 30\~000 гривен (а.с.8-10), яка була розглянута кредитною спілкою та задоволена, про що свідчить протокол засідання кредитного комітету КС «Істок» від 12.07.2013 року (а.с.11). 12 липня 2013 року між Кредитною спілкою «Істок» та [PERSON], укладено кредитний договір № КДК- 4256, відповідно до умов якого кредитор на умовах забезпеченості, строковості, повернення та платності надав позичальнику грошові кошти в сумі 30\~000.00 (тридцять тисяч) гривен, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,5 % річних, строком на 365 календарних днів у році,\~\~а відповідач [PERSON], зобов'язався повернути кредит і виконати свої обов'язки в повному обсязі, на умовах та в строки, визначені цим договором\~\~(а.с.12). Відповідно до п. 4.1. вищезазначеного кредитного договору позичальник зобов'язався погашати кредит та сплату відсотків здійснювати в порядку, до дати та у розмірі, що вказані у графіку, при цьому в колонці «до Сплати-всього» відображені суми чергових платежів для погашення основної суми кредиту та нарахованих відсотків у разі їх внесення до вказаної в графіку дати включно. Додатком до кредитного договору є графік повернення кредиту та слати відсотків, який був складений, затверджений та виданий відповідачу [PERSON], відразу ж після укладення договору (а.с.13). Пунктом 5.2 кредитного договору № КДК- 4256 від 12.07.2013 року, передбачено, що договори, угоди та документи, що оформлені з метою забезпечення виконання зобовязань за даним договором, згідно рішення кредитного комітету кредитора, є його невідємною частиною. В якості забезпечення своєчасного виконання зобов'язань по кредитному договору № КДК-4256 від 12 липня 2013 року між Кредитною спілкою «Істок» та відповідачем [PERSON], укладено договір поруки № КДК- 4256 ДП1 від 12 липня 2013 року, згідно п.1 якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON], всіх зобов'язань передбачених умовами кредитному договору № КДК- 4256 від 12 липня 2013 року (а.с.20). 12 липня 2013 року, згідно видаткового касового ордера від 12 липня 2013 року [PERSON] через касу відділення Кредитної спілки «Істок» № 1 м. Одеса, видано кредитні кошти у розмірі 30 000.00 гривен (а.с.15). 14.04.2014 року між КС «Істок» і [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до Кредитного договору КД-4256 від 12.07.2013 року, який є невідємною частиною кредитного договору, згідно якого у звязку з порушенням позичальником графіку повернення кредиту та сплати відсотків відсоткова ставка за договором становить 174 % річних (а.с.14). Однак, відповідач [PERSON] умови\~\~кредитного договору № КДК-4256 від 12 липня 2013 року щодо повернення щомісячно частини кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами,\~\~згідно графіку повернення кредиту, не виконує, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку\~\~становить 92\~156.16 гривен (а.с.30), із яких: заборгованість по кредиту - 12\~116.00 гривен; заборгованість по відсоткам - 80\~040.16 гривен (а.с.31). Частиною 1 статті\~ ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити кошти),\~\~а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей\~525, 526 ЦК України,\~зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 546 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно статті 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України\~визначені правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою та закріплено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи суму основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог закону та умов договору поруки\~\~№ КДК-4256 ДП1 від 12.07.2013 року повинні нести відповідальність як солідарні боржники за усіма зобов'язаннями, що витікають з договору № КДК- 4256 від 12.07.2013 року. Статтями\~610 і 611 ЦК України\~передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності\~ за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно пунктів 6.2.1. - 6.2.3. розділу 6\~\~кредитного договору № КДК-4256 від 12.07.2013 року, позивач має право вимагати від позичальника та поручителя дострокового погашення кредиту та нарахованих відсотків, а також вимагати відшкодування збитків завданих, внаслідок невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору. Якщо після відправлення кредитором письмової вимоги про погашення кредиту позичальник протягом десяти робочих днів не погасив кредит та/або нараховані відсотки, кредитор набуває право звернути стягнення на предмет застави або інше майно позичальника, поручителя через судові органи. Розділом 7 кредитного договору № КДК-4256 від 12.07.2013 року, передбачено, що спірні питання за цим договором розглядаються згідно з чинного законодавства України у судовому порядку. З матеріалів справи, та досліджених доказів вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по кредиту, позивачем направлялися на його адресу та на адресу його поручителя [PERSON], письмові повідомлення щодо погашення наявної заборгованості, однак жодної відповіді від відповідачів не було отримано й на сьогоднішній день\~\~ці вимоги залишилися\~\~без задоволення і відповідачі у добровільному порядку наявну заборгованість так і не сплатили (а.с.26-27, 28-29). Отже, враховуючи вищевикладене та виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачами [PERSON] та [PERSON] положень кредитного договору № КДК- 4256 від 12.07.2013 року, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 92\~156.16 гривен є правомірними, ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: …. п. 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано докази, понесених ним витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду: в газеті «Одеські вісті» в розмірі 180.00 гривен та в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 630.00 гривен (а.с.49), які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 1\~382.35 гривен судового збору згідно платіжного доручення № 434 від 22 грудня 2015 року (а.с.1). Разом з цим, ст.ст.79, 88 ЦПК України не передбачено стягнення судового збору у солідарному порядку. Солідарний звязок - це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна. Таким чином, на виконання вимог ст.88 ЦПК України розподіл судових витрат, в тому числі судового збору, здійснюється у дольовому порядку по 1\~091.17 гривен з кожного: (1\~382.35 + 170.00 + 630.00 = 2\~182.35 : 2). За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial