Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] 13.04.2007 року був укладений кредитний договір №б/н про надання кредиту в розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв'язку з чим на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування банку із Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком кредитний договір, про що свідчить її підпис у заяві. Позивач зазначає, що відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти і не сплатила відсотки. У звязку з цим, станом на 30.04.2018 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам становить 13727,69 грн., яка складається із: 468,44 грн. - заборгованість за кредитом; 8970,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3159,07 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 629,89 грн. - штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачка заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість в сумі 13727,69 грн., а також понесені витрати по справі 1762,00 грн. по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. У своїй заяві від 23.05.2018 року просив суд розглянути вказану справу за його відсутності та зазначив, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, якою просила суд розглянути справу за її відсутності, відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувавши строки позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України, а також додала копію паспорту № 000362949, виданого органом № 1210 та копію свідоцтва про шлюб від 15.12.2016 року серії І-КИ № 353450, виданого Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де прізвище «Жупікова» змінено на «Лазуновська». Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню наступних підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] 13.04.2007 року був укладений кредитний договір №б/н про надання кредиту в розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~ За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 614цс14 зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). На підставі Заяви від 13.04.2007 року про випуск картки була випущена кредитна картка № 5457 0829 5377 1719. Доказів, що вказаний договір був пролонгований та відповідачці була видана нова картка банком не надано. Матеріали справи містять лише інформацію про те, що картка була випущена у 2007 році, а до суду з вимогою про погашення заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся лише 04.06.2018 року, тобто майже через 11 років, що свідчить про сплив строку позовної давності для звернення до суду із даними позовними вимогами. Приймаючи до уваги, що трирічний строк позовної давності для звернення з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] за кредитним договором від 13.04.2007 року минув, підстав для поновлення таких строків суд не вбачає, тому суд вважає Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» в позові до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за кредитом, - відмовити. Суд також вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом також відмовити з наступних підстав. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування карткою та тарифів. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату процентів за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом - з 25 по ЗО число кожного місяця. Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналогічна правова позиція викладена в постанові [PERSON] Верховного Суду, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ПК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Так, [PERSON] Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Оскільки, поряд зі встановленням строку дії договору, сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань, тобто внесення щомісячних платежів, строк виконання кожного щомісячного зобов'язання, згідно з ч. З ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Разом із цим, ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути на користь банку суму заборгованості по процентам, нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом у період з 13.04.2007 року по 30.04.2018 року. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після спливу терміну дії картки ПАТ КБ «Приватбанк» не міг такі проценти нараховувати. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Тобто, позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Оскільки після спливу строку кредитування у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, то до вимоги позивача про стягнення таких процентів, позовна давність не може бути застосована. А тому вказані вимоги є необгрунтованими, що узгоджується із правовим висновком [PERSON] Верховного Суду України, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10 цс 18. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають та відносяться на рахунок позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed