Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи їх тим, що він та відповідачка є батьками [PERSON], [INFO]. Вказав, що відповідно рішення Таращанського районного суду Київської області від 10.02.2014 року, він є платником аліментів на утримання сина [PERSON], а отримувачем аліментів є відповідачка. Зазначив, що з червня 2016 року син [PERSON] проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні, в свою чергу для сина створені усі належні умови для проживання виховання та розвитку. Відповідачка не турбується про сина [PERSON], не цікавиться його життям, не приймає участі у матеріальних витратах на сина, при цьому продовжує отримувати на нього аліменти. За вказаних обставин він змушений був звернутися до суду з питанням припинення стягнення аліментів у зв»язку зі зміною істотних умов та про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.03.2018 року за заявою позивача закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про припинення стягнення аліментів на утримання дитини у зв»язку із заміною істотних умов та про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню в частині позовних вимог щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач в судовому засіданні, позов про припинення стягнення аліментів на утримання дитини підтримав повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить суд їх задовольнити, вказуючи, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача, додатково пояснивши, що відповідачка витрачає аліменти не за призначенням та не на дитину, при цьому в обґрунтування позову послався на ст. 273 СК України. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому її неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Відзиву на позов від відповідачки не надходило. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~враховуючи думку позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.\~ Судом встановлено, що 21.08.2006 року у позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON], народився син [PERSON], свідоцтво про народження, серії І-ОЛ № 028789, видане 19.09.2006 року Виконавчим комітетом Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с. 5). \~\~\~\~\~\~\~ З\~ заочного рішення Таращанського районного суду Київської області від 10.02.2014 року встановлено, що з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 15.01.2014 року (а.с. 6). \~ З\~довідки про склад сім»ї Кетрисанівської сільської ради Бобринецького районного суду Кіровоградської області № 1110 від 28.09.2017 року та довідок виконавчого комітету Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області № 340 від 12.03.2018 року, № 342 від 12.03.2018 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], \~дійсно проживає на території Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області з 16.06.2016 року по даний час біля батька позивача [PERSON] та знаходиться на його утриманні (а.с. 9, 44, 45). З довідки Кетрисанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації від 25.09.2017 року № 160, встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається в 5 класі Кетрисанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01 вересня 2016 року (а.с. 10). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що знайомий з позивачем та відповідачкою та йому відомо, що сторони мають сина [PERSON], який вже майже два роки проживає біля батька та знаходиться на його утриманні, дитина відвідує Кетрисанівську загальноосвітню школу. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Нормами\~Сімейного кодексу України\~такий спосіб захисту прав як припинення стягнення аліментів на утримання дитини не передбачений, але при цьому позивач не позбавлений можливості скористатися своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 186 СК України, звернувшись до суду в подальшому з новими позовними вимогами про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини. В обґрунтування підстав позовних вимог позивач посилається на ст. 273 СК України, але дана норма не регулює спірних правовідносин, так як відповідно до змісту вказаної статті, вона регулює правовідносини по утриманню інших членів сім»ї та родичів, визначених у главі 22 СК України, тому не регулює питання зобов»язання батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, за цих підстав вказані доводи позивача є необґрунтованими. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про припинення стягнення аліментів на утримання дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed