Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстровані його донька [PERSON] та онук [PERSON] . З 2010 року донька та онук постійно проживають в Іспанії. З тих пір відповідачі у вказаній квартирі не проживають, за комунальні послуги не сплачують, в утриманні квартири участі не приймають. Реєстрація відповідачів у квартирі, яка належить йому на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. А тому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить слухати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідачів до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив у встановлений судом строк не подано. В письмовій заяві позовні вимоги визнав повністю, просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Міськвідділом РАЦС м.Суми 09.2.1974 року, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). \~ \~ \~ \~23.07.1992 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.14) . \~ \~ \~ \~ [INFO] народився онук позивача [PERSON] (а.с.15). З Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухового майна від 21.01.2021 року вбачається, що кв. [ADDRESS] за реєстрована на праві приватної власності за [PERSON] (а.с.9-10). У вказаній квартирі також зареєстрована донька позивача [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 14.03-08/72252 від 28.12.2020 (а.с.11) . Відповідно до акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 15.01.2017 року , який складено в присутності та за участі сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживають з 02 січня 2010 року (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що відповідачі фактично не проживають у квартирі, за комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні квартири не приймають. Перешкод у користуванні квартирою позивач відповідачам не чинить. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Оскільки відповідачі не проживають у вказаній квартирі з 2010 року, суд дійшов висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв?язку з визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved