Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він є власником гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок знаходиться на обслуговуванні КП «Наше місто». В кімнаті №21 вказаного гуртожитку зареєстрований відповідач [PERSON] , який тривалий час в кімнаті не проживає, відомості про його місце знаходження невідомі, особистих речей в кімнаті немає, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Вважає, що у зв`язку з цим відповідач втратив право користування вказаною квартирою, оскільки без поважних причин не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням та стягнути з нього понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 21.05.2019 р. заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду задоволено. Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2018 року за позовом Запорізької міської ради до [PERSON] , треті особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, КП «Наше місто» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Призначено у справі підготовче судове засідання на 10 червня 2019 р. 10.06.2019р. за клопотанням представника відповідача підготовче судове засідання по справі було відкладено. 10.06.2019р. представником позивача надано заяву про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання. 01.07.2019р. представником відповідача надано заяву про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання. 14.06.2019 року відповідачем на адресу суду надіслано відзив на позову заяву в якому зазначено, що твердження позивача про не проживання його в спірному житловому приміщені понад 6 місяців, відсутність його речей в кімнаті, не здійснення оплати за житлово-комунальні послуги, не відповідає дійсності. Кімната [ADDRESS] перебуває в його користуванні на підставі ордеру № 7 від 22.01.2008р., виданого на підставі рішення міськвиконкому № 540/3 від 27.12.2007р. Ордер на житлову площу у гуртожитку , виданий йому у встановленому законному порядку, недійсним не визнаний і по теперішній час він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Просить у задоволені позовних вимог Запорізької міської ради про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити. Ухвалою суду від 01.07.2019р. підготовче провадження у цивільній справі за позовом Запорізької міської ради до [PERSON] , треті особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, КП «Наше місто» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22липня 2019р.о 09-00годині в приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя, в залі суду №14, з викликом учасників справи . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просила їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав викладений в відзиві на позовну заяву. Також зазначила, що відповідач [PERSON] є працюючою особою і має графік роботи, згідно якого по декілька тижнів перебуває у відряджені. Представники третіх осіб - Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, КП «Наше місто» в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи - Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд,вислухавши пояснення представників сторін, допитавши в судовому засіданні свідків сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та сторони відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Ст.47 Конституції України та ст.1,9 ЖК України гарантує громадянам право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.4,5 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. За змістомст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідност.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 494 від 26.08.2016р. гуртожиток знаходиться на обслуговуванні КП «Наше місто». За відповідачем [PERSON] зареєстрована кімнаті [NUMBER] вказаного гуртожитку та особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно виписки з особового рахунку, заведеного на вказану кімнату, за період з вересня 2016р. по квітень 2018р. заборгованість за послуги з утримання будинку та постачання газу становить 1124,38грн. Відповідно до актів обстеження кімнати [ADDRESS] від 20.12.2017р, 16.01.2018р.,14.02.2018р., 21.03.2018р., складених представником КП «Наше місто» ЗМР Жванією Н.К. та мешканцями кімнат гуртожитку [NUMBER] [PERSON] , [NUMBER] [PERSON] , в кімнаті [ADDRESS] проживав [PERSON] , зі слів сусідів [PERSON] не мешкає в кімнаті тривалий час . Місце знаходження його невідоме. Кімната зачинена. Згідно особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на кімнату [NUMBER] з вересня 2016р. по теперішній час [PERSON] не здійснює оплату за утримання будинку та прибудинкової території, газопостачання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є членом будинкового комітету. Особисто вона з [PERSON] не знайома. Будинок носить статус гуртожитку. В червні 2007 року будинок [ADDRESS] у комунальну власність. В 2005 році мешканці будинку за клопотанням прибудинкового комітету отримали право на реконструкцію. 3 тридцять одного блоку участь у реконструкції прийняв двадцять один блок. 10 -ть блоків не приймали участі в реконструкції, у т.ч. й блок де знаходилася кімната [PERSON] У 2012р. за програмою Запорізької міської ради всім гуртожиткам м. Запоріжжя була проведена інвентаризація і виготовлено інвентаризаційні справи. В нашому будинку в результаті реконструкції була змінена нумерація. В 2013 році за розпорядженням генерального директора КП «Основаніє» був виданий наказ щодо виготовлення технічних паспортів, здійснення розрахунка житлової площі, присвоєння в особових розрахунках, нової нумерації. З 01 січня 2014 р. всі житлові приміщення отримали нову нумерацію, мешканці почали отримувати рахунки за комунальні послуги з новою нумерацією. Всі мешканці будинку були повідомлені через старост на загальних зборах та індивідуально про те, що вони мають право вже отримувати ордери і мешканці тих 10 блоків, які не приймали участь у реконструкції отримали право на приватизацію кімнат. З 2014 року розпочався процес отримання нових ордерів на житлові приміщення, які не приймали участь у реконструкції ,10 блоків по 8 кімнат, у тому числі і блок де знаходилося житлове приміщення [PERSON] , яке носило нумерацію 32, по документам КП «Наше місто» після інвентаризації кімната 32 отримала номер 21.Зі слів сусідів на початку 2014 року [PERSON] декілька разів заходив до кімнати та мав можливість побачити, що номер кімнати став 21. Він мав право як відповідальний квартиронаймач приватизувати своє житло. Зі слів сусідів з 2014 року [PERSON] перестав з`являтися . Йому приходили повістки. Староста блоку розшукував [PERSON] , але той на контакт не виходив. Кімната стояла зачинена. Потім, коли з 01.09.2016р. утворилася нова управляюча компанія КП «Наше місто», [PERSON] не сплачував за жодні комунальні послуги. З`явилися у нього боргові зобов`язання. Всі лічильники в будинку обслуговуються будинковим комітетом, щомісяця староста блоку приносить показники лічильників . [PERSON] не приймав участі у сплаті за комунальні послуги, ремонті будинку. Ми звернулися до керуючої компанії, почали складати акти про те, що кімната стоїть вільна, маються борги. Таким чином, керуюча компанія звернулася до суду про втрату права користування квартиронаймачем. Зі згоди керуючої компанії ми відчинили двері кімнати, виявилося, що там є речі. Ми все сфотографували . Вона почала шукати контакт [PERSON] . Потім зателефонувала тітка [PERSON] ,а згодом його сестра. Вона попросила, щоб [PERSON] вийшов на контакт, але жодного разу [PERSON] до сьогоднішнього дня на контакт з будинковим комітетом не виходив. Так як у людей був ордер на кімнату, всі речі були запаковані та зберігаються в вестибюлі. [PERSON] на збори не приходив, бо не жив в кімнаті. Про реконструкцію гуртожитку було відомо всім мешканцям гуртожитку. Ті хто не приймав участь у реконструкції, приходили та отримували нові ордери . Сусіди ,які живуть поруч з [PERSON] отримали нові ордери, приватизували кімнати . Дві кімнати вже продали, там живуть інші люди. Після 2014 року всі отримали нові ордери з новою нумерацією. Кожен квартиронаймач приносив документи до комунального підприємства, воно готувало клопотання на видачу нового ордеру. Ордер видавала міська рада за підписом голови міської ради. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона знайома з [PERSON] , так як з 2002 року працює головою прибудинкового комітету. Останні 5-6 років [PERSON] не проживає в кімнаті, нічого не сплачував. З 2014-2015 року мив загалі не бачили [PERSON] Вона казала старості блоку, що необхідно встановлювати лічильники, оформлювати ордера, на що їй сказали, що [PERSON] на зв`язок не виходить. В 2014 році була змінена нумерація та треба було перереєструвати ордера, але [PERSON] цього не зробив. [PERSON] за комунальні послуги не сплачував ніколи, з 2016 року у нього утворилася заборгованість. До кімнати [PERSON] не було допуску, тому показники електричної енергії зняти з лічильника не надалося можливим. До неї, чи когось іншого з членів прибудинкового комітету [PERSON] з заявами чи скаргами не звертався. З питання реконструкції [PERSON] не звертався. Реконструкція кімнати [PERSON] не проводилася, саме через [PERSON] , мешканці не змогли провести реконструкцію своїх кімнат, так як повинна бути згода всіх мешканців, а він не мешкав. Мешканці, які не проводили реконструкцію кімнат отримали нові ордери та приватизували деякі вже продали кімнати. В 2014 році всі отримали ордери, [PERSON] не отримав, він не жив, він не знав ,що йому треба отримати ордер на кімнату 21. Всі мешканці здавали документи до КП «Основаніє» вони займалися видачею ордерів. [PERSON] був в списках, однак документи він не здавав та документи для отримання ордеру не приносив. [PERSON] з`явився вже коли була опечатана його кімната, коли його розшукали. До цього староста блоку з ним зв`язувалась , [PERSON] не приїздив. Після вісімнадцятиліття [PERSON] не жив в кімнаті.ЖБК-31 вимагав від нас, щоб ми його виписали, нам було його шкода. До нас приходила його тітка з її донькою, просила щоб ми виписали [PERSON] , а вони щоб прописалися, але їм не дали дозволу на це.З того часу вони, як пішли так більше не приходили. Всі мешканці зверталися з будь якими заявами до будинкового комітету, так як у неї технічна документація. Вони працювали з ЖЕД ,ПРЕЖО. Кожного місяця вони проводять збори та кожен рік звітують перед міськвиконкомом по всім кімнатам. У неї є документи КП «Основаніє» від 2012 року про те, що [PERSON] не проживав. У [PERSON] були ключі від вхідної двері .В 2014 році зламався замок, його замінили. У [PERSON] ключа не було, йому двері відчиняли сусіди. Вона приймала участь у складані актів щодо не проживання [PERSON] . В кімнату до [PERSON] не заходила, вона була зачинена. Якщо у мешканця був борг, новий ордер йому не видавали. На даний час є мешканці, які проживають, сплачують заборгованість, їм видають нові ордери. [PERSON] е звертався з заявою про реструктуризацію боргу,в нього навіть технічного паспорту не має. З 2014 року всі почали замовляти технічні паспорти. Вся інформація про людей ,які займаються оформленням технічного паспорта наявна у КП «Наше місто». Особа повинна звернутися до КП «Наше місто» із заявою про оформлення технічного паспорту, виходить комісія, підтверджує факт проживання і вони дають дозвіл . [PERSON] нікуди не звертався.Навіть, якщо є борг, особа звертається до КП «Наше місто» . [PERSON] вона взагалі не бачила, сьогодні вперше по обличчю впізнала, як він був малий. Особа, яка отримала ордер, сама ходила до реєстраційної служби та показувала документи про те, що вона зареєстрована .В 2014 році всі мешканці отримали нові ордери без реконструкції, потім подавалися списки мешканців без реконструкції, люди самі ходили в департамент, де у них перевіряли документи . В списках, які подавалися було зазначено старий номер та новий номер. На [PERSON] подавалися списки з зазначенням старого та нового номеру. Кімната [NUMBER] рахується вільною . Особовий рахунок [PERSON] не змінювався, змінився номер кімнати . Якщо б [PERSON] мешкав, він би бачив, що змінився номер кімнати. Цей рахунок за [PERSON] рахується з 2002 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона ні яких стосунків зі сторонами по справі не має. З 1998 року вона проживає в будинку по [ADDRESS] На цей час вона займає кімнату [ADDRESS] . Спочатку вона проживала в кімнаті [ADDRESS] , на яку в 2003 році видано ордер ЗМР. Після того, як була проведена інвентаризація, була змінена нумерація кімнат. Новий ордер отримала 23.09.2016року на підставі рішення виконавчого комітету. Для отримання нового ордеру нею до КП «Основаніє» були надані копії документів, паспорти. Про заміну ордерів нам було повідомлено будинковим комітетом, який цим питанням займався та КП «Основаніє» так як інвентаризація була проведена за кошти виділені містом. В 2013-2014 роках нам стало відомо про заміну ордерів . За її місцем реєстрації рахується інша особа ,про це їй стало відомо під час проведення виборів, вона не може через це приватизувати своє приміщення. Якщо б [PERSON] знав про перереєстрацію, він також би зробив ордер на кімнату № [ADDRESS] , а він не проживав більше 5 років. В паспорті у неї зазначена реєстрація спочатку № 41, потім № 32. В неї технічний паспорт на кімнату № [NUMBER] та особовий рахунок . Особові рахунки у неї з [PERSON] різні. Просто [PERSON] зареєстрований за її адресою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона рідна тітка відповідача. Вона була опікуном [PERSON] ..Коли оформлювала опіку кімната мала номер 40, потім змінили на номер 32. Ордер вона отримувала самостійно на кімнату № [ADDRESS] .Поки [PERSON] був неповнолітнім він проживав разом з нею . [PERSON] мешкав в кімнаті, там були його речі . Згодом вона дізналася, що було змінено номер кімнати на 21. На кімнаті висів аркуш паперу. [PERSON] не мешкав в кімнаті коли їздив в відрядження. Відповідач працює підрядником з обслуговування супермаркету «АТБ», працює там 5-10 років. Перепланування кімнати не робили. Їй не відомо чи звертався [PERSON] до комунальної установи із заявою на приватизацію. [PERSON] нікому не казав, що не сплачує за кімнату. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона двоюрідна сестра [PERSON] [PERSON] працює на підприємстві по обслуговуванню супермаркету «АТБ». Їздить у відрядження у м.Мелітополь, м.Бердянськ. Бувало таке,, що [PERSON] залишався у них. Після набуття повноліття [PERSON] жив в кімнаті. Коли вони приїхали в квітні, на дверях був аркуш паперу з номером 21.Вона зі своїм чоловіком була в кімнаті [PERSON] , там були його речі. Вона питала у [PERSON] чи сплачує він за кімнату, він відповів, що сам розбереться. До квітня 2019 року [PERSON] мешкав в кімнаті. Коли приїздив з відрядження, то ночував у неї вдома. У вересні 2016 року вона приходила в кімнату [PERSON] , кімната мала номер 32.Після 2016 року вона не приходила в кімнату до [PERSON] .Вона приходила до нього в кімнату взяти речі, [PERSON] дав їй ключі від кімнати. Стосовно приватизації їй нічого не відомо. Щодо перепланування [PERSON] нічого не казав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він працює з [PERSON] .. [PERSON] брат його дружини. На даний час [PERSON] проживає по [ADDRESS] , до цього часу [PERSON] проживав по [ADDRESS] . Він працює з [PERSON] приблизно 4 роки, а знайомий він з [PERSON] 8 років. Вони працюють на підприємстві по обслуговуванню супермаркету «АТБ» . У [PERSON] він був не часто. В кімнаті були речі [PERSON] Кімната № 32 розташована на 4 поверсі. Йому не відомо з якого часу [PERSON] не мешкає в кімнаті. На протязі семи років [PERSON] родичі винаймають житло, він постійно у відрядженні. Сім років [PERSON] мешкає по [ADDRESS] . Коли він приїздив до [PERSON] , у кімнату по [ADDRESS] , півроку той жив там, в якому році не пам`ятає . На даний час [PERSON] мешкає по [ADDRESS] .У [PERSON] в гостях він був десь у 2017 році. Зустрічав його [PERSON] Номер кімнати був 32. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він товариш [PERSON] вони раніше працювали разом. [PERSON] мешкав у гуртожитку по [ADDRESS] . В гостях у [PERSON] він був 5 років тому назад. Знайомий він з [PERSON] 10 років. Останній раз був у [PERSON] в 2017 році. Коли приїздив до [PERSON] то ночував там. В кімнаті [PERSON] були речі. [PERSON] проживав недалеко від його місця проживання. Постійно в кімнаті проживав [PERSON] чи ні йому не відомо. Зараз скоріше за все [PERSON] працює в «АТБ» це його припущення. Скільки часу йому не відомо приблизно 2 роки. Востаннє був у [PERSON] 2 роки потому приблизно на прикінці літа 2017 року. [PERSON] працював можливо в «АТБ» можливо на натяжних стелях. [PERSON] приїздив до нього в гараж а він приїздив до [PERSON] тітки зустрічалися з товаришем [PERSON] -Сергієм. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він чоловік сестри [PERSON] .. [PERSON] працює на підприємстві по обслуговуванню «АТБ». Іноді [PERSON] приїздить до них,залишається ночувати коли приїздить до м. Запоріжжя, а так [PERSON] у відряджені у м. Бердянськ, м. Мелітополь. Він там проживає та працює. Приблизно 4 роки [PERSON] працює в «АТБ». Він приїздив до [PERSON] 5 років потому, щоб забрати бутлі. Йому не відомо чи сплачував [PERSON] за комунальні послуги. Номер кімнати [PERSON] 32 ,номер гуртожитку йому невідомий. В останнє він з дружиною був у [PERSON] в 2016 році. У 2016 році коли він приходив з дружиною номер кімнати напевно був. Він не звертав уваги. Повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, належності та допустимості, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. При цьому, суд виходить з того, що правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, тому на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми ст.71, 72 ЖК УРСР. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Таким чином, у разі встановлення судом факту лише тимчасової відсутності наймача за місцем мешкання, строк якого не перевищує шести місяців, підстав для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщення немає. Під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону. Тимчасова відсутність повинна нести безперервний характер. Якщо особа повертається на місце проживання, вважається, що переривається і строк тимчасової відсутності. Разом з тим, обставиною, яка перериває шестимісячний строк, не може вважатися епізодичні появи особи не з метою постійного проживання, а з метою лише утримати за собою житло. Законодавство не містить переліку підстав, які вважаються поважними причинами відсутності за місцем мешкання понад шість місяців, і за наявністю яких особа не може бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Поважність причин відсутності особи за місцем мешкання, визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. При цьому, встановлення причин відсутності понад встановленні законом строки має відбуватися тільки після встановлення факту відсутності відповідача в зазначені строки. Відносно доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження факту не проживання особи за місцем мешкання протягом певного часу, слід виходити з загальних положень глави 5 ЦПК України. На підтвердження факту відсутності відповідача [PERSON] за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS] ) , позивачем долучено акти обстеження кімнати [ADDRESS] від 20.12.2017р, 16.01.2018р.,14.02.2018р., 21.03.2018р., складених представником КП «Наше місто» ЗМР Жванією Н.К. та мешканцями кімнат гуртожитку [NUMBER] [PERSON] , №128 [PERSON] .. Так, згідно актів обстеження кімнати [ADDRESS] від 20.12.2017р, 16.01.2018р.,14.02.2018р.,21.03.2018р., вбачається, що [PERSON] ,з тривалий час в кімнаті [ADDRESS] за вищезазначеною адресою не проживає, про що свідчать сусіди [PERSON] , [PERSON] . Крім того, відсутність [PERSON] за місцем проживання понад встановлені строки підтверджено показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зокрема, свідок [PERSON] , який був допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача, дав показання суду про те ,що сім років [PERSON] мешкає по [ADDRESS] . Суд відхиляє показання свідка [PERSON] щодо не проживання [PERSON] в кімнаті гуртожитку тільки під час відрядження, оскільки дані показання спростовуються показаннями інших свідків та матеріалами справи. Суд не приймає показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо проживання [PERSON] за місцем своєї реєстрації, так як із їх свідчень випливає, що в останнє за місцем реєстрації [PERSON] вони були в 2016 році. Також, суд звертає увагу на те,що під час судового розгляду стороною відповідача не надано будь-яких доказів (копії трудової книжки та інші документи) про працевлаштування [PERSON] . Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності [PERSON] за місцем проживання в зв`язку з відрядженнями, оскільки суду не було надано доказів про відрядження останнього в зв`язку з виробничою необхідністю, а саме наказу про направлення працівника в відрядження; договорів, угод про виконання підрядних робіт [PERSON] ; бухгалтерських документів щодо виплат здійснених підприємством [PERSON] в зв`язку з відрядженням та інше. Суд вважає, що наявність поважних причин, з якими чинне законодавство України пов`язує можливість збереження житлового приміщення за [PERSON] не встановлено. Відомостей про те, що [PERSON] цікавиться спірним житлом, або даних про те, що він звертався до правоохоронних органів або суду відносно захисту своїх житлових прав та інтересів не встановлено. Згідно з інформацією, наданою на запит суду, за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, місце проживання відповідача, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Після зміни нумерації кімнат в гуртожитку розташованому в [ADDRESS] перенумерована на кімнату № [ADDRESS] .Сторони по справі не заперечують що відбулася зміна нумерації кімнат. При цьому, у відповідності з наведеною нормою та п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 р. за №2 «Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України», наймач або член його сім`ї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо) В ході розгляду даної справи, на підставі належних, допустимих та достовірних доказів судом встановлено, що відповідач у строк понад шість місяців не проживає в житловому приміщенні, ці обставини не спростовано відповідачем. У постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року №2 Пленум Верховного Суду України підкреслив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачем не надано доказів того, що існували поважні причини його відсутності в житловому приміщенні у строк протягом більше шести місяців. Не містять матеріали справи також і будь - яких доказів того, що позивач перешкоджав відповідачу у користуванні житловим приміщенням, або ж доказів наявності підстав для збереження житлового приміщення за наймачем протягом більш тривалого періоду, передбачених пунктами 1 - 7 частини 3 статті 71 Житлового кодексу Української РСР. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України) Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України) Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Запорізької міської ради до [PERSON] про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, ухвалюючи рішення суд визнає [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] , оскільки як встановлено судом відповідач [PERSON] не проживає в спірному житлі понад шість місяців без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення.

Outcome: approved