Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який надалі уточнив, та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 14-3723-077К від 19.07.2007 року по кредиту у сумі 1477022,59 грн.. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 22155,04 грн.. 15 липня 2016 року ухвалою суду було відкрите провадження по справі та неодноразово справа призначалася до розгляду. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між Банком «Фінанси та Кредит» (надалі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 14-3723-077К від 19.07.2007 року, згідно якого останній отримав у позивача кредит у розмірі 59400,00 доларів США, зі сплатою 15 % річних, з кінцевим терміном погашення до 19.07.2022 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено іпотечний договір № 14-2220-093723-077І від 19.07.2007 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач у свою чергу неналежним чином виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 08.02.2016 року має заборгованість по кредиту, що за курсом НБУ в сумі 1477002,59 грн., з яких: 27721,30 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 718342,05 грн сума строкової заборгованості по основному боргу; 4708,60 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 122013,95 грн сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 562,13 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 14566,47 грн сума строкової заборгованості по відсоткам; 5621,20 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 145662,16 грн сума простроченої заборгованості по відсоткам; 476417,96 гривень пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам, які до теперішнього часу не сплачені. Тому вважають, що необхідно стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1477002,59 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, та що, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з′явилися, належним чином були повідомлені про день розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення /а.с. 102/ та розпискою /а.с. 100/, не повідомили суд про причину своєї неявки. Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять діб. Але, сторони по справі клопотання про подовження розгляду справи не надавали. Таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач та його представник повторно не з'явилися до суду без поважних причин. У звязку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, не проводиться судове засідання в режимі відео конференції, у звязку з надходженням клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оригінали наданих суду документів, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 525-527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу. Судом встановлено, що 19 липня 2007 року між Банком «Фінанси та Кредит» (надалі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 14-3723-077К, за яким банк надав на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, а позичальник (відповідач) отримав кредит у розмірі 59400,00 доларів США під 15 % річних, з кінцевим терміном погашення 19 липня 2022 року /а.с. 12-13/. Відповідно до п. 3.2 Договору [PERSON] зобовязаний повністю повернути кредитні ресурси отримані за цим Договором до 19 липня 2022 року; погашення проводиться щомісячно в строк з 01 по 10 числа кожного місяця відповідно до Додатку № 1 до договору, /а.с. 14/. Пунктом 3.4 Договору передбачено, що банк має право вимагати дострокове повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них та неустойки відповідно до умов Договору, у випадку якщо позичальник несвоєчасно або в не повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або на сплату процентів. Відповідно до п. 6.1 Договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню в розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. 07 травня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 14-3723-077К від 19.07.2007 року /а.с. 15-16/, в якій були змінено відсоткову ставку з 15 % річних на 15 % річних з дня видачі до 07.05.2008 р та на 16 % з 07.05.2008 р до строку повернення кредиту. 19 листопада 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 14-3723-077К від 19.07.2007 року /а.с. 17-18/, в якій були змінено позичковий рахунок, на якому обліковуються отримані позичальником кредитні кошти та рахунок відсотків та встановлений новий графік погашення заборгованості. В якості застави кредитного договору укладено: - іпотечний договір № 14-3723-077І від 19.07.2007 року /а.с. 21-22/, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку: земельну ділянку площею 659,78 кв.м квартиру, загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 55,6 кв.м., за адресою: Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул.. Пушкіна, б. 12, кв. 23. 07 травня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Іпотечного договору № 14-3723-077К від 19.07.2007 року /а.с. 23/, в якому було змінено п. 2 стосовно відсоткової ставки з 15 % річних на 15 % річних з дня видачі до 07.05.2008 р та на 16 % з 07.05.2008 р до строку повернення кредиту. Вищезазначені договори та додаткові угоди, додатковий договір були підписані сторонами. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши кредит у сумі 59400,00 доларів США, в свою чергу відповідач [PERSON] неналежним чином виконував умови цього договору. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, /а.с. 4-6, 7-10, 11/ та викладених в позові обставин, сума заборгованості станом на 08.02.2016 року складає суму, що за курсом НБУ (1 дол. США = 25,913 грн) в розмірі 1477002,59 грн, з яких: 27721,30 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 718342,05 грн сума строкової заборгованості по основному боргу; 4708,60 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 122013,95 грн сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 562,13 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 14566,47 грн сума строкової заборгованості по відсоткам; 5621,20 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 145662,16 грн сума простроченої заборгованості по відсоткам; 476417,96 гривень пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам.. Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, у звязку з порушенням умов Договору з боку позичальника по своєчасному погашенню кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, та з урахуванням умов договору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 14-3723-077К від 19.07.2007 року по кредиту у сумі 1477022,59 грн.. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені судові витрати у розмірі 22155,04 грн.

Outcome: approved