Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 28 квітня 2014 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала за адресою: вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область та на земельну ділянку площею 0,1746 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий,номером 1221881300010010042, розташована за адресою: вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область. Заповіт [PERSON] за життя складено не було. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти він, як син померлої та доньки померлої [PERSON] - відповідач по справі та [PERSON] - третя особа по справі. [PERSON] відмовилася від спадщини на його користь, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори. З питання оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори, однак, йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки наявні розбіжності у даних наявних у наданих заявником правовстановлюючих документах, на підставі яких належить померлій спадковий будинок, та неточності у них щодо розміру часток та розміру площі спадкового будинку. Зазначає, що згідно зі Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданим 02.06.1989 року виконкомом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області згідно рішення Криворізької районної ради народних депутатів від 27.11.1987 року №309, його матері належить житловий будинок №21 по вулиці Словянській (Комсомольській), у селі Вільному, Криворізького району, Дніпропетровської області. Про існування вказаного правовстановлюючого документа на будинок йому стало відомо після відкриття спадщини у 2014 році. Вищевказаним свідоцтвом зареєстровано право власності на весь будинок за його померлою матір'ю, що суперечить свідоцтву про право власності, виданому державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори 27.09.1988 за реєстровим № 914 (1/2 частка) та свідоцтву про право на спадщину за законом, посвідченому державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори 27.09.1988 за реєстровим № 916 (1/4 частки), що було видано після смерті його батька [PERSON], який помер 19.01.1988 року. У зв'язку з вищезазначеними обставинами та неможливістю оформлення належним чином своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері він змушений звернутись до суду. Тому просить суд: - визнати Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, видане 02.06.1989 року виконкомом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області згідно рішення Криворізької районної ради народних депутатів від 27.11.1987 року №309, на імя [PERSON], недійсним; - встановити факт, що [PERSON], померлій 28.04.2014 року, за життя, належало на праві спільної часткової власності 3/4 частини житлового будинку, житловою площею 32 кв.м., підвал, літня кухня, розташованого за адресою вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область, а [PERSON] належить 1/4 частина зазначеного житлового будинку; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 19.01.1988 року та право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку та на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,1746 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий,номером 1221881300010010042, розташована за адресою: вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 28.04.2014 року; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку та на 1/3 частини зазначеної земельної ділянки площею 0,1746 га, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 28.04.2014 року. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать відстеження поштових відправлень відповідно до яких їй особисто були вручені судові повістки (а.с.64-67). Заяви про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представники відповідача Вільненстької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час а місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про свідчать повідомлення про вручення судових повісток, згідно яких судові повістки особисто були отримані представником сільської ради (а.с. 28, 32, 63). Заяви про відкладення розгляду справи від них не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 33) Оскільки, відповідачі, які повідомлені належним чином в судове засідання повторно не зявилися без повідомлення причин неявки, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, наданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області серія І-КИ № 556966 від 02 травня 2014 року (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний їй, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 02.06.1989 року, житловий будинок (підвал, літня кухня), що розташований та знаходиться за адресою: вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область (а.с. 11) та земельну ділянку площею 0,1746 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий,номером 1221881300010010042, розташована за адресою: вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область, належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 042465 від 05.05.2004 року земельну ділянку (а.с. 12). Згідно розпорядження голови Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 08.02.2016 р. № 11 вул. «Комсомольська» перейменована на вул. «Словянська» . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу вказаного спадкового майна не здійснила, що видно з матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], померлої 28.04.2014 року (а.с. 39). Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON]., померлої 28.04.2014 року є її діти: син [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9), та доньки [PERSON] відповідач по справі, що підтверджується актовим записом про народження (а.с. 71) та копіє свідоцтва про укладення шлюбу відповідно до якої [PERSON] змінила прізвище на «Пінчук» під час реєстрації шлюбу (а.с. 70) та [PERSON] третя особа по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 69) та копією свідоцтва про укладення шлюбу відповідно до якого вона змінила прізвище з «Ковтуненко» на «Приходченко» під час реєстрації шлюбу (а.с. 68). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 415/2014 заведеною Криворізькою районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлої 28.04.2014 року до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом 04.06.2014 року звернуся син померлої [PERSON] та 25.06.2014 року донька [PERSON], 24 травня 2013 року, донька померлої [PERSON] 04.06.2014 року надала заяву про відмову від спадщини на користь сина спадкодавиці [PERSON] (а.с. 41,42,43). При зверненні позивача до Криворізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 28.04.2014 року, йому постановою від 22.12.2014 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки наявні розбіжності у даних наявних у наданих заявником правовстановлюючих документах, на підставі яких належить померлій спадковий будинок, та неточності у них щодо розміру часток та розміру площі спадкового будинку, за якими пройшла реєстрація в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації за життя спадкодавця та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за спадкоємцем (а.с. 14). Як вбачається з свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (далі Свідоцтво), виданого 02.06.1989 року виконкомом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області згідно рішення Криворізької районної ради народних депутатів від 27.11.1987 року №309, за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок №21 по вулиці Словянській (Комсомольській), у селі Вільному, Криворізького району, Дніпропетровської області (а.с. 71), що також підтверджується довідкою № 2095 від 29.12.2017 року виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с. 61). Вказане свідоцтво суперечить свідоцтву про право власності, виданому державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори 27.09.1988 за реєстровим № 914 (1/2 частка) (а.с. 9а) та свідоцтву про право на спадщину за законом, посвідченому державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори 27.09.1988 за реєстровим № 916 (1/4 частки), що було видано після смерті батька позивача та чоловіка померлої [PERSON] - [PERSON], який помер 19.01.1988 року (а.с. 10). Як встановлено, 27.09.1988 року на ім'я [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину після смерті батька [PERSON], померлого 19.01.1988 року, посвідчене державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 916, а саме на 1/2 частину спадкового майна, що складає 1/4 частки будинку за адресою: вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область (а.с. 10). Згідно ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною першою ст.. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, при видачі [PERSON] свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 02.06.1989 року, допущено помилку та як наслідок порушено право власності позивача на частину у спадковому майні після смерті його батька, у звязку з чим, суд вважає, що зазначене свідоцтво має бути визнано недійсним. Також, на підставі вище викладеного, необхідно встановити факт, що [PERSON], померлій 28.04.2014 року, за життя, належало на праві спільної часткової власності на 3/4 частини, а [PERSON] належить 1/4 частина житлового будинку (підвал, літня кухня), розташованого за адресою вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область, та визнати за позивачем право власності на 1/4 частину зазначеного домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19.01.1988 року. Таким чином, встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON], померлої 28.04.2014 року, входить 3/4 частини спірного житлового будинку та земельна ділянка площею 0,1746 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий,номером 1221881300010010042, розташованих за адресою: вул. Словянська (Комсомольська), 21, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), при цьому згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємець з законом має право відмовити від прийняття спадщини на корсить будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Враховуючи, що позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та третя особа по справі [PERSON], яка відмовилася від спадщини на користь позивача [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої 28.04.2014 року, та те, що іншим шляхом окрім як в судовому порядку спадкоємці не можуть реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на 1/2 частину, а за відповідачем [PERSON] на 1/4 частину спірного житлового будинку та право власності за позивачем на 2/3 частини, а за відповідачем [PERSON] на 1/3 частину спірної земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 28.04.2014 року.

Outcome: approved