Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] , зареєстрована та певний час проживала у вказаній квартирі, як дружина його сина [PERSON] . Однак фактичні шлюбні стосунки між ними припинені кілька років тому. З липня 2018 року по даний час відповідач у даній квартирі не проживає. Його син [PERSON] помер в Болгарії 13.09.2020 році. [PERSON] у 2018 році переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, проте точних даних про її місцезнаходження та зв`язку немає. Таким чином, [PERSON] не проживає за вказаною адресою понад один рік. Реєстрація місця проживання відповідача у його квартирі спричиняє незручності у розпорядженні власністю, яка йому належить, зокрема перешкоджає йому оформити житлову субсидію та вільно розпоряджатися житлом. Просив позов задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання\~ не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи\~ у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомила. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6-7). Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.8). Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї\~ сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно виписки з домової книги про склад сім`ї і прописку №121 від 08.12.2020 року виданої ЖБК№23, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] син, 1965 року народження, [PERSON] невістка, 1967 року народження, [PERSON] онука, 1989 року народження, власник квартири є [PERSON] , який за даною адресою не проживає та не зареєстрований (а.с.9). Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних\~ або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З\~ акту №120 від 08.12.2020 року, затвердженого головою ЖБК32 та підписаного сусідами мешканцями кв. [ADDRESS] вбачається, що відповідач [PERSON] у\~ квартирі [ADDRESS] дійсно зареєстрована, однак фактично не проживає з липня 2018 року (а.с.10). Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник\~ володіє, користується,\~ розпоряджається своїм\~ майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Статтею 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-158цс14 від 5 листопада 2014 року. У позасудовому порядку спір між сторонами вирішено не було, у зв`язку з чим наявне оспорене право позивача використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї\~сім`ї, інших осіб, за захистом якого вона змушена була звернутися до суду. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved