Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги посилаючись на те, відповідач є споживачем наданих позивачем комунальних послуг, які полягають в постачанні теплової енергії. Протягом періоду з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2016 року відповідач виконував свій обовязок по сплаті наданих комунальних послуг частково, у звязку з чим за зазначений період у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 8221,13 гривень. Також відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України нараховано інфляційні збитки в розмірі 2541,15 гривень та 3 % річних в розмірі 325,76 гривень. Враховуючи, що відповідачем в добровільному порядку зазначена заборгованість не сплачується, позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. 27 березня 2017 року представником позивача подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій він зазначає, що з часу постановлення судом ухвали про відмову у прийнятті судового наказу, а саме з 24 листопада 2016 року минуло майже пять місяців, у звязку з чим сума боргу збільшилась і складає 8470,83 гривень. Також збільшились і сума інфляційних збитків, яка складає 2900,43 гривень, та 3 % річних, які складають 419,57 гривень, у звязку з чим просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за період з 01 жовтня 2016 року по 01 березня 2017 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовими повістками, які були направлені відповідно до ч. 5\~ст. 74 ЦПК України\~на адресу за місцем його останньої реєстрації. Від нього не надійшло заперечень на позовну заяву, клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за його відсутності, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Згідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до особового рахунку № 10006 вбачається, що відповідач, якому надавались комунальні послуги за адресою: [ADDRESS], має заборгованість перед позивачем за період з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2016 року в розмірі 8221,13 гривень, сума інфляційних збитків складає 2541,15 гривень, а 3 % річних 325,76 гривень (а.с. 6). Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2016 року відмовлено позивачу у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2016 року в сумі 11088,04 гривень та розяснено про право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку (а.с. 7). Відповідно до копії довідки № 1136 від 03 листопада 2016 року, виданої начальником відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради [PERSON], відповідач дійсно зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 8). Вказане також підтверджується інформацією, наданою в.о. начальника відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради [PERSON] за № 160 від 23 лютого 2017 року (а.с. 16). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, споживачі житлово-комунальних послуг зобовязані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. Відповідно до статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата\~\~за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується\~\~виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами. Згідно статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст. 509 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобовязання. Як вбачається з особового рахунку № 10006 відповідач не оплачував у повному обсязі вартість наданих житлово-комунальних послуг. Таким чином, за період з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 8221,13 гривень, сума інфляційних збитків складає 2541,15 гривень, а 3 % річних 325,76 гривень (а.с. 6). З вказаним розрахунком заборгованості, наданим позивачем суд погоджується, у звязку з чим вважає, що в цій частині вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача щодо збільшення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 01 березня 2017 року на загальну суму 11790,82 гривень суд зазначає наступне. Так, відповідно до ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2016 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2016 року в сумі 11088,04 гривень через наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України) та розяснено позивачу його право на звернення з тими самими вимогами до суду у позовному порядку (ч. 2 ст. 101 ЦПК України). Так, відповідно до частини 3 статті 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у\~частині першій статті 96\~цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Враховуючи, що позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 11088,04 гривень саме за період з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2016 року, а зазначені вище положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають можливість стягнення з відповідача заборгованості в позовному порядку саме за тими саме вимогами (період, підстави утворення заборгованості, її розмір тощо), за якими в наказному провадженні йому було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд вважає збільшення позовних вимог в частині збільшення періоду утворення заборгованості (з 01 жовтня 2013 року по 01 березня 2017 року), а, відповідно, і суми заборгованості, неправомірним та таким, що задоволенню не підлягає. При цьому, суд вважає за доцільне розяснити позивачу його право на звернення до суду в порядку наказного провадження з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості, яка утворилась за період з 02 листопада 2016 року по 01 березня 2017 року. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 1504,63 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 11088,04х1600/11790,83=1504,63 де 11088,04 гривень сума задоволених позовних вимог; 1600 гривень сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 11790,83 гривень ціна позову (кінцева: відповідно до заяви про збільшення позовних вимог), 1504,63 гривень судові витрати, присуджені позивачу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial