Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачем без попередньої згоди було списано з карткового рахунку позивача № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти, які він отримав як заробітну плату під час участі в АТО з 22.04.2015 року по 06.06.2015 року. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Наголошував на тому, що у банку є право списувати кошти з карткового рахунку в рахунок погашення заборгованості. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 06.03.2015 року на підставі Указу Президента позивач був призваний до Збройних Сил України та 22.03.2015 року прийняв військову присягу у військовій частині польова пошта [NUMBER] . Того ж дня в березні 2015 року позивачем було отримано банківську картку № [NUMBER] у відділенні ПАТ «КБ «Приват Банк» для отримання коштів по заробітній платі. 06.02.2016 року позивача було звільнено з військової служби за стоном здоров`я. Після звільнення від військової служби 30.06.2016 року позивачу було зараховано на банківську картку № [NUMBER] , відкриту у ПАТ «КБ «Приват Банк» кошти у виді заробітної плати в розмірі 31\~093,80 грн. Того ж дня 30.06.2016 року відповідачем було списано з карткового рахунку суму 3\~593,53 грн. для погашення простроченої заборгованості за іншою картою. Відповідно до ст. ст. 76, 80, 81\~\~ЦПК\~України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними\~\~є докази які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта тільки на підставі його розпорядження або ж на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом або договором між банком і клієнтом. Як вбачається з матеріалів справи, ніякого розпорядження і згоди на списання з карткового рахунку позивач при відкритті рахунку на отримання заробітної плати у березні 2015 року не видавав. Оскільки ст. 1071 ЦК України передбачено розпорядження клієнта на списання з його рахунку грошових коштів, воно має бути окремим документом з зазначенням суми та підстави. Відповідачем не було надано суду відповідних доказів в обґрунтування заперечень щодо правомірності дій банку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно списано кошти з карткового рахунку позивача. Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В ході розгляду справи зі сторони позивача суду було надано належні та допустимі докази, які б підтверджували вину відповідача у заподіянні позивачу моральної шкоди. Разом з цим, суд приходить до висновку, що співмірною буде шкода в розмірі 50\~000,00 грн. Таким чином, з урахуванням викладених вище обставин та положень діючого законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь держави.

Outcome: partial