Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 06.07.2018 року він уклав договір позики з відповідачем по справі, за умовами якого передав відповідачу у борг грошові кошти у розмірі 18\~000 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 06.07.2018 року, в якій він підтвердив факт отримання від позивача даних грошових коштів. За умовами договору позики відповідач зобов`язався повернути отримані ним кошти в строк до 31.07.2018 р. У разі не повернення позичених грошових коштів у встановлений строк відповідач зобов`язався сплатити штраф у розмірі 20% від несплаченої суми боргу. У домовлений між ними строк, відповідач не повернув позичені кошти. Дане зобов`язання не виконано відповідачем до теперішнього часу. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики у розмірі 20\~200,23 грн., з урахуванням інфляційного збільшення, суму 3% річних, що становить 850,68 грн., суму штрафу за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 3600,00 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2020 р. відкрито провадження по даній справи та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові, відносно винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений телефонограмою, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов та будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що існують всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.07.2018 року сторони по справі уклали договір позики, на підставі якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 18000 грн., а останній зобов`язався повернути позичені кошти в строк до 31.07.2018 р. Факт передання грошових коштів підтверджується розпискою, наданою відповідачем. Відповідно до п. 6 Договору в разі прострочення повернення позики, Позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 20% від несплаченої суми боргу. Судом в судовому засіданні оглянуті оригінали договору та розписки. У встановлений договором строк відповідач не повернув позивачу позичені кошти. 19.03.2019 р. позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення позичених коштів, але останній до теперішнього час не виконав дану вимогу. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі\~ст.76 ЦПК України, \~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.\~1047\~ЦК України,\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно частини першої ст.1049\~ЦК України у разі укладення договору позики на позичальника покладається обов`язок повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, як зазначено у ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625\~ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не установлений договором або законом. Відповідач не повернув позивачу позичені ним грошові кошти у визначений сторонами строк, тобто не виконав належним чином грошове зобов`язання, в зв`язку з чим відповідач на підставі ст. 625 ЦК України повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, та передбачений договором позики штраф. \~ \~ Позивачем\~приведений розрахунок\~інфляційних витрат\~та 3%\~річних за\~період прострочення\~з серпня\~2018\~р.\~по січень\~2020\~р.\~Згідно даного\~розрахунку,\~сума боргу\~з урахуванням\~інфляційних витрат\~становить 20\~200,23\~грн.,\~сума 3%\~річних за\~період прострочення\~складає 850,68\~грн.,\~сума штрафу\~за невиконання\~грошового зобов`язання\~-\~3600,00\~грн.\~Суд погоджується\~з приведеним\~позивачем розрахунком\~інфляційних нарахувань\~та 3%\~річних,\~штрафу і кладе їх в основу рішення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені на сплату судового збору.

Outcome: approved