Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 13.08.2015 року Управлінням культури, національностей та релігії Київської обласної державної адміністрації був виданий наказ №180-к «Про призначення директорів обласних закладів культури», яким було призначено [PERSON] на посаду генерального директора КП «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім.. [PERSON]», строком на три роки на умовах контракту по 12.08.2018 року. Відповідно до рішення 19-ї чергової сесії Київської обласної ради було прийнято рішення «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних закладів, підприємств спільної власності, територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» від 14.12.2017 №375-19-VІІ, про звільнення з посади [PERSON] згідно з п.11 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Вбачається, що підставою для звільнення стало подання управління з питань комунальної власності та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Київської обласної ради, висновки і рекомендації постійної комісії Київської обласної ради з питань управління комунальною власністю, приватизації, житлово-комунального господарства та впровадження енергозберігаючих технологій. Таке рішенням позивач вважає незаконним, прийнятим з грубим порушенням вимог чинного законодавства та з умовами діючого трудового контракту, а тому просив суд скасувати п. 7 вказаного рішення і поновити [PERSON] на посаді генерального директора Комунального підприємства «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського». В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представники відповідача, згідно довіреностей, позов не визнали, подали відзив на позов. Представник третьої особи по справі, згідно довіреності, позов підтримала, подала письмово викладені пояснення по справі. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що Управлінням культури, національностей та релігії Київської обласної державної адміністрації 13.08.2015 року був виданий наказ №180-к «Про призначення директорів обласних закладів культури», яким, зокрема, було призначено [PERSON] на посаду генерального директора КП «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім.. [PERSON]», строком на три роки на умовах контракту по 12.08.2018 року /а.с.9/. Встановлено, що за рішенням 19-ї чергової сесії Київської обласної ради «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних закладів, підприємств спільної власності, територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» від 14.12.2017р. за №375-19-VІІ, було звільнено з посади [PERSON], згідно з п.11 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Оскаржуване рішення було прийняте відповідачем 14.12.2017року та розміщено на сайті Київської обласної ради, але не вручено позивачу. /а.с.6-8/. Як було встановлено судом, підставою для звільнення стало подання управління з питань комунальної власності та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Київської обласної ради, висновки і рекомендації постійної комісії Київської обласної ради з питань управління комунальною власністю, приватизації, житлово-комунального господарства та впровадження енергозберігаючих технологій. Відповідно до норм Кодексу законів про працю України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження щодо призначення та звільнення керівників підприємств (їх об'єднань), закладів, установ та організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області здійснює Київська обласна рада. Встановлено, що відповідно до Статуту Комунального підприємства «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім.П.К. [PERSON]», затвердженого рішенням Київської обласної ради від 22.06.2017р. №331-15-VII, театр підпорядкований Київській обласній раді. Оперативне керівництво здійснює структурний підрозділ Київської обласної державної адміністрації в частині реалізації державної політики у галузі культури та мистецтва. [PERSON] п. 6.2. Статуту театру - генеральний директор театру призначається на посаду та звільняється з посади засновником (Київською обласною радою) /а.с.13-19/. На виконання умов даного Статуту, 13.08.2015р. між позивачем та Управлінням культури, національностей та релігії Київської обласної державної адміністрації був підписаний контракт строком дії до 12.08.2018 року /а.с.10-12/. Відповідач, заперечуючи позов, посилається на [PERSON] ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності Театру за № 04-30/465 від 30.05.2017 року. Так, встановлено, що Північним офісом Держаудитслужби відповідно до п. 1.3.1.1 Плану контрольно- ревізійної роботи Північного офісу Держаудитслужби на II квартал 2017 року, було проведено ревізію окремих питань фінансово господарської діяльності театру за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2017р., за результатами якої був складений [PERSON] ревізії № 04- 30/465 від 30.05.2017 року та направлено Вимогу від 30.06.2017 р. № 26-04-14-14/6688». Театр не погодився з висновками ревізії та надіслав Північному офісу Держаудитслужби свої заперечення. Театр проінформував Київську обласну раду щодо заперечень з висновками ревізії. На підставі [PERSON] ревізії Північним офісом Держаудитслужби було направлено театру Вимогу «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства» від 30.06.2017 р. № 26-04-14-14/6688. Відповідно до Постанови КМУ від 20.04.2006р. «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами» акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Висновки, викладені в акті, є відображенням дій працівників органів фінансового контролю, містять описовий характер перевірки і самі по собі не породжують правових наслідків для театру. Як пояснила в судовому засіданні представник третьої особи, 04.08.2017р. театром було подано позовну заяву до Київського окружного адміністративного суду про визнання частково незаконною Вимогу Північного офісу Держаудитслужби від 30.06.2017 р. № 26-04-14-14/6688 на підставі [PERSON] ревізії від 30.05.2017 №04-30/465. Встановленим є те, що постановою від 25.10.2017 року Київський окружний адміністративний суд позов КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського» (справа № 810\\2697\\17) задовольнив в повному обсязі. Станом на 16.02.2018 р. постанова суду не набрала законної сили /а.с.173-180/. Встановленим є те, що театр повідомляв Київську обласну раду щодо порушень які були усунуті та направив прийнятий Наказ №82 від 11.08.2017р. «Про вжиття заходів щодо усунення порушень виявлених за результатами ревізії КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К.Саксаганського» з планом заходів /а.с.192-196/. Встановлено, що за матеріалами Білоцерківського МРВ ГУ СБ в м. Києві та Київської області, в ході досудового розслідування, кримінальне провадження № 12017110030003602 від 12.07.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за фактом зловживання своїм службовим становищем посадовими особами КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського», закрито, у зв'язку з відсутністю події злочину /а.с.148-152/. [PERSON] Головного управління Держпраці у Київській області щодо позапланової перевірки субєкта господарювання КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського», жодних порушень дотримання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування не виявлено /а.с.153-196/. Встановленим є те, що Незалежна професійна спілка працівників культури України Київського академічного обласного музично-драматичного театру ім.П.К. [PERSON] в січні 2018 року повідомила Київську обласну раду про те, що не погоджується з рішенням про звільнення з посади [PERSON] /а.с.197/. Встановленим є те, що Білоцерківська міська рада 21.12.2017 року прийняла рішення № 1882-43-VІІ «Про підтримку звернення трудового колективу КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім.П.К. [PERSON]» до голови Київської обласної ради /а.с.198/. Також, матеріали справи містять протокол загальних зборів трудового колективу Київського академічного обласного музично-драматичного театру ім.П.К. [PERSON], організованих профспілковою організацією /а.с.217-220/. До матеріалів справи додано довідку про перелік нагород та відзнак генерального директора художнього керівника КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім.П.К. [PERSON]» [PERSON] /а.с.221-222/. При вирішенні даного спору , суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. [PERSON] п.8 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Питання щодо порядку укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників регулюється, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» від 19.03.1994 № 170, наказом Міністерства праці України «Про затвердження Типової форми контракту з працівником» від 15.04.1994 № 23. Відповідно до п.24 розділу 5 Контракту, укладеного 13.08.2015р. між позивачем та Управлінням культури, національностей та релігії Київської обласної державної адміністрації - контракт припиняється: «а) після закінчення терміну дії контракту; б) за згодою сторін; в) до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 26 і 27 цього контракту; г) з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом». А пунктом 25 розділу 5 «Внесення змін і доповнень до контракту та його припинення» Контракту передбачено, що генеральний директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном або Київської обласної ради до закінчення терміну його дії: а) у разі систематичного невиконання Генеральним директором без поважних причин обоє язків, покладених на нього цим контрактом; б) у разі одноразового грубого порушення Генеральним директором законодавства чи обоє язків, передбачених контрактом; в) у разі не виконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам, чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати. При цьому слід зазначити, що положення підпунктів «а», «б» (про звільнення у звязку з систематичним невиконання обовязків та внаслідок одноразового грубого порушення трудових обов'язків) - є формою дисциплінарної відповідальності, і повинно відбуватися з урахуванням вимог ст. 148 та 149 КЗпП. [PERSON] ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов'язок. При визначенні виду стягнення враховуються і попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Однак, в даному випадку, слід зазначити, що 17.05.2016 року прийнято Закон України № 1367-VІІІ «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України щодо випробовування при прийнятті на роботу», який набрав чинності 12.06.2016 року, та яким запроваджено нові правила випробування при прийнятті на роботу. Даний нормативний акт вносить зміни до статей 26-28 та 40 Кодексу законів про працю, передбачаючи більш деталізоване регулювання випробування при прийнятті на роботу, включаючи розширення переліку працівників, для яких випробування не встановлюється, правила розрахунку строку випробування та спеціальні норми щодо звільнення за результатами випробування. Отже, пункт 11 ст.40 КЗпП, за яким було прийнято рішення про звільнення з посади [PERSON], застосовується лише у випадку випробовування працівника при прийнятті на роботі. [PERSON] п.11. ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування. Так, у випадку розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 КЗпП, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом. У разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобовязань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні. Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не допустив порушень пункту 25 контракту, а саме: не встановлено відповідачем факту систематичного невиконання позивачем без поважних причин обовязків, покладених на нього контрактом; не встановлено одноразового грубого порушення позивачем законодавства чи обовязків, передбачених контрактом; не встановлено факту невиконання позивачем зобов»язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обовязкових платежів, а також невиконання зобовязань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати, то рішення відповідача про звільнення з посади [PERSON], згідно з п.11 ч.1 ст.40 КЗпП України, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Сторона відповідача, заперечуючи позов, звертала увагу суду на передчасність заявленої вимоги про поновлення на роботі позивача, оскільки звільнення, як такого, не відбулося, позивач перебуває на лікарняному, а тому наказ про звільнення [PERSON] не було вручено, запис в трудову книжку не внесено, розрахунки з працівником не проведені. При цьому, сторона відповідача підтвердила в судовому засіданні, що голова Київської обласної ради [PERSON] винесла Розпорядження №403 від 20.12.2017 року про звільнення [PERSON] з займаної посади в перший день його виходу на роботу. [PERSON] ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Даючи оцінку зазначеним обставинам, суд приходить до висновку, що позовна вимога про поновлення [PERSON] на посаді підлягає до задоволення, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії щодо особи та, щоб в особи не виникала б необхідність повторного звернення до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved