Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, про стягнення боргу за Договором про встановлення ліміту кредитування №5017829 від 04.06.2015 р., в розмірі 1626,84 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.05.2015 року ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] уклали кредитний договір про встановлення ліміту кредитування №5017829, згідно з якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 1005, 13 грн., що підтверджується меморіальним ордером №43321771 від 05.09.2016 р. Відповідно до п.1.16 вищевказаного договору, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 30% річних. ПАТ «Кредобанк» виконав умови Договору про встановлення ліміту кредитування №5017829 від 04.06.2015 р. перед відповідачем, а, в свою чергу, [PERSON] порушив умови такого. Станом на 28.03.2017 р. заборгованість Договором про встановлення ліміту кредитування №5017829 від 04.06.2015 р. відповідачем не погашена. Заборгованість станом на 06.02.2017 р. складає: 1626,84 грн., яка складається з: 1005,13 грн. - неповернута сума кредити; 283,14 грн. - прострочені відсотки ; 19,88 грн. - прострочена комісія; 318,69 грн. - пеня. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за Кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку , і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відстоків за його користування. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Судом встановлено, що 04.05.2015 року ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] уклали кредитний договір про встановлення ліміту кредитування №5017829 від 04.06.2015 р., згідно з якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 1005, 13 грн., що підтверджується меморіальним ордером №43321771 від 05.09.2016 р. Відповідно до п.1.16 вищевказаного договору, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 30% річних. Станом на 28.03.2017 р. заборгованість Договором про встановлення ліміту кредитування №5017829 від 04.06.2015 р. відповідачем не погашена. Заборгованість станом на 06.02.2017 р. складає: 1626,84 грн., яка складається з: 1005,13 грн. - неповернута сума кредити; 283,14 грн. - прострочені відсотки; 19,88 грн. - прострочена комісія; 318,69 грн. - пеня. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення у зв'язку із невиконанням [PERSON] умов Договору про встановлення ліміту кредитування №5017829 від 04.06.2015 р. Суд також приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, в склад яких входять сплачений судовий збір, понесені судові витрати підтверджено квитанцією, яка знаходяться в матеріалах справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved