Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.12.2020 року скасовано арешт нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом виключення запису № 1327820 від 24.09.2004 року із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Так, позивач повторно звернувся до Обухівської районної державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Коваленко Л.О. щодо подальшого оформлення спадщини, однак оформити право позивача на спадщину та видати свідоцтво про право на спадщину не представилось можливим, через наявність обтяження, яке просив в судовому порядку скасувати. 15 квітня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 12 травня 2021 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) до суду не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзиву, заяв, клопотань суду не подав. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності на житло виданого 13.11.1997 року Обухівським комбінатом комунальних підприємств ЖЕК-2 та зареєстрованого в реєстрову книгу №29 р. №2788/182 Обухівським БТІ, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної спільної власності належить [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51302981, після смерті [PERSON] , 21.03.2018 року відкрилась спадкова справа №73/2018 року. 06.11.2020 року [PERSON] , після смерті матері звернувся із заявою до Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини, однак листом нотаріуса позивачу було відмовлено через наявність арешту на спадкове майно. 14.12.2020 року чинним рішенням Обухівського районного суду Київської області скасовано арешт нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом виключення запису № 1327820 від 24.09.2004 рок із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 12.03.2021 року [PERSON] повторно звернувся до Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку квартири [ADDRESS] після померлої, [INFO] [PERSON] , однак державним нотаріусом відмовлено [PERSON] через виявлення наявності арешту за реєстраційним номером обтяження 1354704 що був зареєстрований: 05.10.2004 за №1354704 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора накладено арешт нерухоме майно, квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №247958935 від 12.03.2021 року вбачається, що на підставі постанови б/н Виконавчої служби, зареєстровано: 05.10.2004 за №1354704 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора накладено арешт нерухоме майно, квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Перешкодою в отриманні [PERSON] свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач має право на прийняття спадщини, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а арешт майна порушує та обмежує право позивача на вступ у спадщину, тому слід зняти арешт із зазначеного майна. Відповідно до ч.2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Також з метою захисту порушеного права позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд вважає за необхідне вилучити з Державного реєстру (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) запис про арешт нерухомого майна.

Outcome: approved