Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить усунути перешкоди у здійсненні ним права власності щодо користування та розпорядження житлом шляхом виселення відповідача із квартири [ADDRESS] та зобов'язати звільнити квартиру від належних йому речей. Вимоги обґрунтував тим, що йому на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-684, від 1.04.2015 належить вищевказана квартира. 29.04.2015 позивач направив рекомендованим листом вимогу відповідачу про виселення, яку останній отримав 7.05.2015 особисто, проте її не виконує. На даний час [PERSON] проживає у квартирі без правових підстав, договір найму з позивачем не укладав. Добровільно відповідач житло звільнити не бажає, чим створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. додатково пояснив, що у квартирі зареєстрований лише відповідач, доказів того, що там проживає ще хтось немає. тому позов він пред'являє лише до нього. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що він не визнає результатів електронних торгів та вважає дії державної виконавчої служби неправомірними, в зв'язку з чим подавав до суду позов до ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, [PERSON], третя особа: ПАТ «Державний ощадний банк України», про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, за результатами розгляду якого 5.10.2015 було ухвалене рішення про відмову у задоволенні вимог, яке він оскаржував у апеляційному порядку та на даний час оскаржив у касаційному порядку. Просив зупинити провадження по справі. Пояснив, що разом з ним у квартирі проживає його дружина та повнолітня дочка без реєстрації, і він не має наміру залишати своє помешкання. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-684, від 1.04.2015 [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 1.04.2015, номер запису про право власності: 9252554, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 611024932103. 29.04.2015 позивач направив рекомендованим листом вимогу відповідачу про виселення, яку останній отримав 7.05.2015 особисто, про що свідчать відомості пересилання поштових відправлень та опис цінного листа, не заперечував відповідач. Усно відповідач відмовився виконувати дану вимогу. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ТО ДМС України УДМС у Київській області від 17.07.2015, реєстраційний облік [PERSON] за адресою: [ADDRESS] скасований 23.04.2015, згідно Наказу МВС України № 1077 від 22.11.2012 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів». Не визнаючи результатів електронних торгів, [PERSON] подавав до Білоцерківського міськрайонного суду позов до ДП «Інформаційний центр» МЮ України, Міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, [PERSON], третя особа: ПАТ «Державний ощадний банк України», про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, за результатами розгляду якого 5.10.2015 було ухвалене рішення про відмову у задоволенні вимог. 6.10.2016 за клопотанням відповідача провадження по справі було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 357/53/95/15-ц, 2/357/2168/15 за вищезазначеним позовом [PERSON]. 14.01.2016 ухвалою Апеляційного суду Київської області рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 5.10.2015 залишене без змін та набрало законної сили. 3.02.2016 [PERSON] подав касаційну скаргу на рішення місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, в зв'язку з чим просив знову зупинити провадження по справі, проте у задоволенні даного клопотання судом було відмовлено за відсутністю на те правових підстав. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.» Відповідно до ч.3 ст.109 ЖК України: «Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.» Відповідно до ч.1 ст.150 ЖК України: «Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.» Відповідно до ч.1 ст.155 ЖК України: «Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.» Відповідно до ч.1 ст.158 ЖК України: «Наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.» Враховуючи, що позивач є новим власником спірного жилого приміщення, згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, а відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майном, не виконує добровільно вимоги позивача про виселення, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо виселення відповідача та зобов'язання звільнити житло. Вимог до інших осіб позивач не ставив, доказів щодо користування житлом іншими особами сторони суду не надавали. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України: «Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.» На підставі ст.ст. 389, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 155, 158, 109 ЖК України,

Outcome: approved