Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 29.06.2012 року у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля позивачем Acura RDX Turbo, д.н. [NUMBER], під управлінням [PERSON] та відповідача, яка, як зазначає позивач, переходила проїжджу частину на червоний сигнал світлофора, чим порушила правила дорожнього руху та в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода та було пошкоджено автомобіль. Позивачем було сплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 11 710,00 грн. враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заподіяну майнову шкоду в порядку регресу, а також судові витрати. Про дату, місце та час розгляду справи позивач повідомлявся судом неодноразово, однак від представника позивача 08.09.2014 року та 28.10.2014 року надходили клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача (а.с. 41, 48). Відповідач у судове засідання не з'явилася, будучи при цьому належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень до суду не подала. Відповідно до ч.ч. 1,2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що судом кілька разів відкладався розгляд справи у зв'язку із неявкою сторін, а також приймаючи до уваги клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, суд вирішив справу на підставі наявних у матеріалах цивільної справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах цивільної справи, приходить до наступного. 19.12.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено комплексний договір № 06/02-40-200043044 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків, відповідно до якого був застрахований автомобіль Acura RDX Turbo, д.н. [NUMBER] (а.с. 4-6). Згідно довідки старшого слідчого по ОВС відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області Козакової Н.А. від 09.07.2012 року, 29.06.2012 року на перехресті пр. Гагаріна та вул. Зернової у м. Харкові автомобіль Acura RDX Turbo, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка зазначена у даній довідці, як потерпіла та пошкодження отримав автомобіль Acura RDX Turbo, д.н. [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.07.2012 року, 29.06.2012 року близько 19-20 год. [PERSON] керуючи автомобілем Acura RDX Turbo, д.н. [NUMBER] рухався по пр. Гагаріна з боку вул. Одеської у напрямку вул. Каштанової у м. Харкові та на шляху прямування по вказаному маршруту стався наїзд даного автомобіля на пішохід [PERSON], яка переходила проїжджу частину на червоний сигнал світлофора (а.с. 9). Також, згідно вказаної постанови в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України було відмовлено у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину. На підставі заяви [PERSON] від 02.07.2012 року (а.с. 7-8), рахунку-фактури № МВ -000053 від 05.07.2012 року, що виписаний ФОП [PERSON] (а.с. 22), а також страхового акту № 132746470-1, розпорядження про виплату страхового відшкодування (а.с. 26), позивачем 10.08.2012 року було виплачено [PERSON] через ФОП [PERSON] суму страхового відшкодування в сумі 11710,00 гривні, що також підтверджується копією платіжного доручення (а.с. 27). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин, позивач може пред'явити право зворотної вимоги (регресу) тільки до винної особи у заподіяні шкоди. Відповідно до абз. 4 п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 4 від 01.03.2013 року, «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.07.2012 року, якою відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON], слідчим встановлено, що зі сторони [PERSON] під час ДТП були порушенні ПДР, а в діях водія [PERSON] - вони були відсутні. Однак, позивачем не надано до суду доказів, які б встановлювали винність дій відповідача у заподіянні шкоди та мали б преюдиціальне значення для суду (постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнали б винною у вчиненні ДТП) та не подані докази відсутності вини водія [PERSON] для цивільно-правової відповідальності. Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 4 від 01.03.2013 року, «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, ч. 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Позивачем також не подано до суду доказів, що б підтверджували ту обставину, що ДТП за участю відповідача сталося у зв'язку із її умислом чи внаслідок непереборної сили. Позивачем не заявлялось клопотань про проведення відповідних експертиз. За таких обставин, судом встановлено, що 29.06.2012 року на перехресті пр. Гагаріна та вул. Зернової у м. Харкові, автомобіль Acura RDX Turbo, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого автомобіль зазнав пошкодження, однак встановити винність дій [PERSON] у заподіянні майнової шкоди суд не може через відсутність допустимих та належних доказів. За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх недоведеність. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed