Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 616 вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Русанюком З.З. від 05.03.2020 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25 вересня 2008 року між ним та ВАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір «Споживчий кредит під заставу житлової нерухомості» № 2304/0908/55- 036, предметом якого є надання Банком грошових коштів у вигляді кредиту у розмірі 20000 доларів США на строк до 25 червня 2018 року, право вимоги за яким з 2012 року належить ПАТ «Дельтабанк». На виконання обов`язкової умови надання Кредиту 25.09.2008 року укладено іпотечний договір (під заставу житлової нерухомості) № 2304/0908/55-036-2-1 між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким забезпечується належне виконання [PERSON] вимог Кредитного договору № 2304/0908/55-036 від 25.09.2008 року, в тому числі щодо повернення Позичальником Іпотекодержателю кредиту у сумі 20000 доларів США в строк до 25 червня 2018 року включно, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., згідно якого позивачем передано в іпотеку відповідачу об`єкт житлової нерухомості: квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~23 березня 2020 року він дізнався, що 17.03.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області накладено арешт на вищезазначену квартиру та відкрито виконавче провадження № 61578741 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального о кругу Русанюка З.З. № 616 від 05.03.2020 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог відповідача за Кредитним договором в розмірі 459 225,62 грн., стягнення на користь приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича основну винагороду приватного виконавця в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, а саме 1 844,96 дол. США; мінімальних витрат виконавчого провадження на організацію та проведення виконавчих дій в розмірі 650,00 грн. Вважає, що виконавчий напис № 616 від 05.03.2020 р. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, без з`ясування питання щодо існування спорів про розмір заборгованості та з порушенням строку позовної давності, тому звернувся з даним позовом до суду. У відзиві на позов відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що і позовна давність для звернення до суду. Позивач не повідомив суд про те, що попереднім кредитором - Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» після пред`явлення вимоги про усунення порушення зобов`язань та дострокове повернення кредиту за кредитним договором, до Соснівського районного суду міста Черкаси у вересні 2015 року подано позов до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність банку іпотечного майна. Таким чином, станом на 05.03.2020 року, коли новий кредитор звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, трирічний строк звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису не сплив. Оспорюваний виконавчий напис від 05.03.2020 року вчинено у межах трирічного строку з дня виникнення права вимоги у стягувана щодо боржника. Можливість звернення стягнення на предмет іпотеки передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним Законом України «Про іпотеку». Просили у задоволенні позову відмовити. Ухвалою від 28 квітня 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 05 червня 2020 року, ухвалою суду вирішено розглядати справу у спрощеному провадженні з викликом сторін та призначено судове засідання на 17 липня 2020 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 616, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Русанюком З.З. від 05.03.2020 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартири [ADDRESS] та стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. 25 вересня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір «Споживчий кредит під заставу житлової нерухомості» № 2304/0908/55- 036, предметом якого є надання Банком грошових коштів у вигляді кредиту у розмірі 20000 доларів США на строк до 25 червня 2018 року, право вимоги за яким з 2012 року належить ПАТ «Дельтабанк». 25.09.2008 року укладено іпотечний договір (під заставу житлової нерухомості) № 2304/0908/55-036-2-1 між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким забезпечується належне виконання [PERSON] вимог Кредитного договору № 2304/0908/55-036 від 25.09.2008 року, в тому числі щодо повернення Позичальником Іпотекодержателю кредиту у сумі 20000 доларів США в строк до 25 червня 2018 року включно, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., згідно якого позивачем передано в іпотеку відповідачу об`єкт житлової нерухомості: квартиру [ADDRESS] . 05 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального о кругу Русанюк З.З. вчинено виконавчий напис № 616 про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог відповідача за Кредитним договором в розмірі 459 225,62 грн. Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, без надання оригіналів документів та з порушенням строків позовної давності. Крім того, оспорюваним виконавчим написом звернуто стягнення на майно, яке підпадає під дію мораторію на задоволення вимог кредиторів. Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 11 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно пункту 1, а не пункту 11 Переліку документів, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Між тим, при вчиненні виконавчого напису нотаріус, не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також, що суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Відповідно до Кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений Кредитним договором. Починаючи з 2014 року мінімальний платіж по кредиту позивачем сплачувався не в повному обсязі, а, отже, саме з 2014 року у відповідача виникло право достроково стягнути всю заборгованість за кредитним договором. 27.08.2015 року ПАТ «Дельтабанк» направило відповідачу [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1307,89 доларів США. В той же час, із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, яким звернуто стягнення не предмет іпотеки звернувся 05.03.2020 року, тобто по сплину більше трьох років. Відповідно до пункту 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином суд, вважає виконавчий напис вчинено із порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Відповідно до статті 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Відповідно до пункту 1.3 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. При вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом не перевірено, чи розповсюджується на відносини між позивачем та відповідачем дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» стосовно мораторію на звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків, що для визнання виконавчого напису таким, що вчинений відповідно до вимог чинного законодавства, необхідно встановити, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент такого звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1ст.19\~ЦПК України\~суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ст.13\~ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1265,40 грн. (сплачений судовий збір за подання позову та судовий збір за подання заяви за забезпечення позову), що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved