Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що в період з 2003 по 2015 роки він проживав однією сім'єю з [PERSON] Під час спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Зарічного районного суду м. суми від 11 червня 2015 року у справі №591/3727/15-ц з нього стягнуто аліменти на утримання сина та доньки в розмірі по ј частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. 03 березня 2017 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. На підставі судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 14 листопада 2017 року у справі №591/5775/17 з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника податків, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Шлюб з [PERSON] не розірваний. Зазначає, що на сьогоднішній день на утримання трьох дітей він сплачує аліменти у розмірі ѕ частини свого заробітку, тобто 75 відсотків. Крім зазначених витрат по сплаті аліментів він із своєї заробітної плати допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами. Посилаючись на зазначені обставини, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 червня 2015 року у справі №591/3727/15-ц з нього на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], з ј частини на 1/6 частину заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2018 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 28 січня 2019 року об 11 год. 00 хв. В підготовче судове засідання учасники справи не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Від позивача та відповідача надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнала. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 червня 2015 року з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття, аліменти виплачувати матері дитини - [PERSON], починаючи з 26 травня 2015 року (а.с.6). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2015 року виправлено описку в зазначеному рішенні (а.с.7). Згідно судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 14 листопада 2017 року з позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника податків, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17 жовтня 2017 року (а.с.12). Відповідач позов визнала і не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що дійсно сімейний та матеріальний стан позивача змінився, що пов'язано з стягненням з нього аліментів на доньку [PERSON], [INFO], а тому й розмір стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], підлягає зменшенню. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 192 СК України розмір стягуваних аліментів необхідно змінити. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких обставин наявні підстави для зміни визначеного судом розміру аліментів та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved