Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті його матері - [PERSON], що настала [INFO] року залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого у с. Ставрове Красноокнянського району Одеської області. За життя мати залишила заповіт, в якому все своє майно заповіла йому та його брату - [PERSON] в рівних частинах. Його брат на вказану спадщину не претендує, що підтверджується його відповідною заявою до нотаріальної контори. Тому він вважає себе єдиним спадкоємцем на спадкове майно, а саме: на 1/2 спадщини за заповітом та ще на 1/2 спадщини за законом - оскільки його брат від своєї частки в спадщині відмовився на його користь. Однак оформити спадщину через нотаріальну контору він не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановчих документів на будинок. Зазначений будинок його батьки побудували на початку 50-х років і проживали там до дня смерті, але документів, які б підтверджували їх право власності на цей будинок не отримували, оскільки цього ніхто не вимагав і їх право на нього не оспорював. Після смерті батька мати, як така, що проживала разом з батьком, користувалась та утримувала спадкове майно після його смерті, вважається такою, що прийняла спадщину в повному обсязі. Тому він просив визнати за ним /позивачем/ право власності на зазначений будинок в порядку спадкування. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив встановити факт належності його матері [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с. Ставрове Красноокнянського району Одеської області та визнати за ним /позивачем/ право власності на зазначений будинок в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.24/. Представник відповідача - Ставрівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області до суду не з'явився, однак в матеріалах справи від нього є заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позов визнає /а.с.69/. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Позивач є сином [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], який помер [INFO] року /а.с.7, 9, 11/. [PERSON] та [PERSON] дійсно були зареєстровані та проживали в [INFO] до дня своєї смерті /а.с.10-11/. Згідно довідки Ставрівської сільської ради №02-23/383 від 14.04.2014 року [PERSON] користувалася земельною ділянкою розміром 0,33 га, яка належить до земель громадської та житлової забудови та розташована в с. Ставрове Красноокнянського району Одеської області /а.с.13/. Як вбачається з виписки з погосподарської книги №1 Ставрівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області з 1964 року, в будинку за особовим рахунком [NUMBER] проживали: голова господарства - [PERSON], дружина - [PERSON] та діти. Починаючи з 1975 року в господарстві з особовим рахунком [NUMBER] проживали голова господарства - [PERSON] та дружина - [PERSON]. Після смерті [PERSON] в господарстві з особовим рахунком [NUMBER] зареєстрована лише голова господарства - [PERSON] до дня її смерті /а.с.48-51/. Будинок, в якому проживав [PERSON], виходячи даних, які містяться в погосподарській книзі №1 Ставрівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, з 1964 року по день його смерті рахувався за ним, як за власником та відносився до колгоспного двору, що підтверджується довідкою Ставрівської сільської ради №02-23/1123 /а.с.66/. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4 - 13 при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Мін'юсту Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудови зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору. Наявність такого запису у погосподарській книзі Ставрівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області є підставою для встановлення факту належності на праві власності вказаного житлового будинку спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO] року. Ч.1 ст.120, ч.1 ст.529, ст.533 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на момент смерті [PERSON], встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року. На момент смерті [PERSON] у вищевказаному житловому будинку проживала лише його дружина - [PERSON], що підтверджується витягом з погосподарських книг /а.с.48-51/. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] зазначеного житлового будинку, який, починаючи з 2010 року, рахувався за номером особового рахунку [NUMBER] /а.с.51/, а саме: 1/2 його частини - як члену колгоспного двору та ще 1/2 частини - як спадкоємцю після смерті [PERSON] Як вбачається з технічного паспорту, вартість зазначеного житлового будинку, власником якого зазначена [PERSON], складає 122820 грн. /а.с.14-19/. [PERSON] залишила заповіт, яким житловий будинок з надвірними будівлями та все своє майно, яке буде їй належати на день її смерті заповіла в рівних частинах своїм синам - [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №246/2014 до майна померлої [INFO] року [PERSON], син спадкодавця - [PERSON] від своєї частки у спадщині відмовився, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звертався лише позивач /а.с.36-40/. Позивач є сином [PERSON], тому згідно зі ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги /а.с.9/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки позивач згідно зі ст.ст. 328, 1223, 1261 ЦК України, як спадкоємець за заповітом та за законом першої черги, має право на майно в порядку спадкування, але на даний час не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок, то його права та інтереси підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ним права власності на зазначене майно, і тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /житловий будинок з господарськими спорудами/.

Outcome: approved