Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом у якому просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], що стягуються на підставі рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23.05.2007 року у справі № 2-276, починаючи з дня подання до суду заяви, та стягнути на його користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23.05.2007 року у справі № 2-276 зобовязано позивача сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], у частці від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.04.2007 року до досягнення дитиною повноліття. З 19.10.2018 року дитина змінила свою думку щодо її місця проживання з матірю та виявила бажання проживати з батьком, переселившись у будинок позивача. Тому він вважає, що необхідно припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання вказаної дитини. Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що її розгляд здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, та розяснено їм права, ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Відповідач в судовому засіданні 05.02.2019 року отримала вказану ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однак протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву до суду не надіслала. До початку розгляду справи по суті 13.03.2019 року позивач звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду його позовної вимоги про стягнення на його користь з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач та його представник [PERSON], повноваження якої підтверджуються ордером серія ЧК № 80107 від 15.01.2019 року, у судове засідання зявилися, позов у частині припинення стягнення аліментів з відповідача на користь позивача підтримали з підстав викладених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання 26.02.2019 та 13.03.2019 року не зявилася, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надіслала. Неповнолітня [PERSON], у судовому засіданні у присутності представника служби у справах дітей Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації та органу опіки та піклування Стеблівської селищної ради, пояснила, що дійсно з жовтня 2018 року вирішила проживати з батьком в його будинку в смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. З 24.10.2018 року вона навчається в Дацьківському навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів». На даний час вона повністю перебуває на утриманні батька. З огляду на вказане, судом 13.03.2019 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України та наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень\~ст.ст.\~12,\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи на\~принципах змагальності\~і диспозитивності.\~Суди розглядають\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обовязків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обовязком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Всебічно дослідивши матеріали справи, встановивши характер спірних правовідносин, обєктивно оцінивши належність та допустимість доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, судом встановлено фактичні обставини справи. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-СР № 072373 від 05.12.2014\~року, та є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР №\~009238, виданого 07.10.2005 року Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23.05.2007 року у справі № 2-276 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття найстаршою дитиною, що підтверджується копією виконавчого листа у вказаній справі. Згідно копії довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради № 1245 від 26.10.2018 року до складу сімї [PERSON], що проживає за адресою: вул. Вишнева (колишня назва Комсомольська), 50, смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, входять дружина [PERSON] та донька [PERSON] Відповідно до змісту довідки ПАТ «Черкасиобленерго» Корсунь-Шевченківський район електричних мереж № 105 від 04.02.2019 року з [PERSON] утримано аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати починаючи з травня 2018 року по січень 2019\~року в сумі 14\~444 грн. 48 коп. [PERSON] має у власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: вул. Комсомольська, 50, смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10764426 від 12.10.2013\~року. За місцем роботи він характеризується позитивно. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства». Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~змісту ст.\~26\~Конвенції про\~права дитини\~держави-учасниці\~визнають за\~кожною дитиною\~право користуватися\~благами соціального\~забезпечення,\~включаючи соціальне\~страхування,\~і вживають\~необхідних заходів\~щодо досягнення\~повного здійснення\~цього права\~згідно з\~їх національним\~законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, повязаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Положеннями ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, які викладені у постановах від 11.09.2013 року (справа № 6-2003цс15), від 16.03.2016 року (справа № 6-300цс16), аліменти слід розцінювати як періодичні платежі, оскільки вони призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а вказане зобовязання носить періодичний характер. Згідно з ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи встановлені обставини, зокрема, що у відповідача існує обовязок сплачувати аліменти у частці від доходу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], однак на даний час дитина змінила своє місце проживання, переселившись в будинок батька та перебуває на його повному утриманні, що свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від них. Зурахуванням\~того,\~що відсутні докази щодо наявності інших обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, суд вважає, що наявні підстави для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дочки [PERSON]. Водночас відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, тому початком припинення стягнення з [PERSON] аліментів на користь відповідача є день набрання даним рішенням суду законної сили. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас з урахуванням позиції позивача щодо залишення судових витрат по сплаті судового збору за ним, суд не стягує їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial