Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що є власником двокімнатної квартири № 2 в житловому будинку № 32 по вул. Горького в м. Путивль Сумської області, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.06.2004, посвідченого приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] за № 1346 в реєстрі. В той же час, при посвідченні зазначеного договору приватним нотаріусом було допущено помилку в номері будинку та квартири, а саме замість квартири за № 2 в житловому будинку № 32, приватний нотаріус вказав про придбання позивачем двокімнатної квартири за № 32, яка знаходиться у будинку за № 2, розташованому по вул. Горького в м. Путивль Сумської області. Маючи намір продати цю квартиру, у 2019 році позивач виявив зазначену помилку. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру № 2, розташовану по вул. Горького, 32 в м. Путивль Сумської області, поклавши на нього всі судові витрати по справі. Позивач в підготовче засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Матеріалами справи підтверджено те, що 09.06.2004 приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований в реєстрі за № 1346, згідно якого [PERSON], позивач у справі, купив двокімнатну квартиру за № 32, яка знаходиться у будинку за № 2, розташованому по вул. Горького в м. Путивль Сумської області. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.06.2004 № 3835779, за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2004 (ВВЕ № 361567), посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] по реєстру № 1346, рахується двокімнатна квартира [ADDRESS] (реєстраційний номер 6076989, номер запису 1705 в книзі Х). З копій будинкової книги та технічного паспорту від 11.06.2004 вбачається, що їх видано на квартиру № 2 в житловому будинку № 32 по вул. Горького в м. Путивль Сумської області. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Виходячи з наведених вимог закону та встановлених обставин, коли при посвідченні договору купівлі-продажу квартири була допущена помилка, яку виправити неможливо, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. З врахуванням відповідного клопотання позивача, понесені ним витрати судом не розподіляються.

Outcome: approved