Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те що 29.09.2007 року він одружився з відповідачем. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON], 2008 року народження, та син [PERSON], 2010 року народження. Протягом останніх двох місяців вони з дружиною проживають окремо, не розлучені, місце проживання малолітніх дітей не вирішено через проведення антитерористичної операції на території Донецької області. 13.07.2010 року вони з дружиною за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу нерухомого майна, на ім'я відповідача, придбали за спільні кошти подружжя двокімнатну квартиру - апартаменти № 10081 в літ. «А», розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 57,3 кв.м., сплативши за них 1 010 000,00 грн. Ці гроші були внесені 14.07.2010 року [PERSON] на банківський рахунок продавця ТОВ «Капітальні інвестиції», відповідно договору доручення на реєстрацію об'єкта нерухомого майна між нею та відповідачем від 21.07.2010 року. Крім того, відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 01.07.2014 року вказані апартаменти зареєстровані за фізичною особою - [PERSON] Згідно вимог законодавства України спірні апартаменти необхідно поділити на ідеальні частки у співвідношенні по ? кожному і залишити майно у їх спільній частковій власності, оскільки відповідач взагалі не визнає його право на частку у цих апартаментах. Крім того, в травні місяці цього року відповідачем замінено замки в апартаментах, що унеможливлює користування ним нерухомим майном. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, обставини, які викладені в позовній заяві, та позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.09.2007 року. Шлюб не розірвано. Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.07.2010 року, укладеного між ТОВ «Капітальні інвестиції» та [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за час перебування сторін в шлюбі, ними було придбано майно - двокімнатну квартиру - апартаменти № 10081 в літ. «А», розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 57,3 кв.м., сплативши за них 1 010 000,00 грн. Гроші були внесені 14.07.2010 року [PERSON] (представник [PERSON]) на банківський рахунок продавця ТОВ «Капітальні інвестиції», відповідно договору доручення на реєстрацію об'єкта нерухомого майна укладеного між нею та відповідачем від 21.07.2010 року. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки, до справи не надано будь-яких домовленостей між подружжям, та наявність шлюбного контракту, майнові права сторін по справі є рівними. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В суді було встановлено, що відповідач змінила замки, що унеможливлює користування позивачем спірною квартирою. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved