Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01 липня 2013 року він уклав із [PERSON] ССТ договір про поворотну безпроцентну фінансову допомогу, згідно з яким перерахував грошові кошти у сумі 49000 гривень на розрахунковий рахунок відповідача з умовою їх повернення у місячний термін з дня подачі ним письмової вимоги. Протягом 2013-2014 років Горінчівське ССТ повернуло позивачу частину боргу у сумі 20000 гривень. Однак, лист-вимогу від 27.05.2014 року про повернення залишку суми боргу у розмірі 29000 гривень відповідачем не виконано. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить 31233 гривень, сума 3% річних від простроченої заборгованості за період з 27.05.2014 року по 17.11.2014 року становить 412,36 гривень, сума 0,1% пені за кожен день прострочення становить 2175 гривень. Загальна сума заборгованості складає 33820,36 гривень. Досудове врегулювання спору не дало ніяких результатів. Просить суд стягнути на його користь з [PERSON] ССТ заборгованість у розмірі 33820,36 гривень та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити з мотивів, викладених у заяві. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 22.12.2014 року позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що Горінчівське ССТ не отримало від позивача фінансової допомоги по договору від 01.07.2013 року, оскільки згідно протоколу загальних зборів пайовиків [PERSON] ССТ від 26.01.2013 року було ліквідовано. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору про поворотну безпроцентну фінансову допомогу від 01 липня 2013 року позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] ССТ поворотну безпроцентну фінансову допомогу у сумі 49000 гривень, а останній зобовязався повернути допомогу у місячний термін з дня подачі письмової вимоги. Протягом 2013-2014 років відповідач частково повернув позивачу борг у сумі 20000 гривень. На лист-вимогу від 27 травня 2014 року про повернення залишку суми боргу у розмірі 29000 гривень відповідач не відреагував. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З оглянутих у судовому засіданні оригіналів платіжних квитанцій вбачається, що позивач [PERSON] виконав свої зобовязання і перерахував визначену договором суму поворотної безпроцентної фінансової допомоги відповідачу [PERSON] ССТ. У квитанціях чітко зазначено призначення платежу фінансова допомога, тому суд не бере до уваги твердження представника позивача щодо неотримання відповідачем від позивача фінансової допомоги згідно договору від 01.07.2013 року. Також, судом оглянуто у судовому засіданні рішення господарського суду Закарпатської області від 15.04.2013 року по справі № 907/133/13-г за позовом Хустської районної ССТ до [PERSON] ССТ про визнання недійсним рішення Загальних зборів [PERSON] ССТ від 26.01.2013 року. Даним рішенням було визнано недійсним рішення Загальних зборів [PERSON] ССТ від 26 січня 2013 року. Дана обставина спростовує посилання представника позивача на протокол Загальних зборів пайовиків [PERSON] ССТ від 26.01.2013 року, як на підставу того, що товариство було ліквідовано і не могло отримати фінансову допомогу у позивача. Рішення господарського суду Закарпатської області набрало законної сили. Отже, залишок суми боргу відповідача згідно договору про поворотну безпроцентну фінансову допомогу від 01.07.2013 року становить 29000 гривень, з урахуванням індексу інфляції 31233 гривень, сума річних від простроченої заборгованості за період з 27 травня 2014 року по 17 листопада 2014 року (173 дні) становить 412,36 гривень, сума 0,1% пені за кожен день прострочення становить 2175 гривень. Загальна сума заборгованості [PERSON] ССТ перед [PERSON] складає 33820,36 гривень. Дана заборгованість підтверджена в судовому засіданні належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України і відповідачем не спростована. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] ССТ слід стягнути на користь [PERSON], заборгованість по договору про поворотну безпроцентну фінансову допомогу від 01.07.2013 року у сумі 33820,36 гривень. Судові витрати по справі у сумі 338,20 гривень підлягають стягненню з відповідача на корить позивача відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved