Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позов, в якому просив стягнути з відповідача на його користь збитки в розмірі 502\~718,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 15\~000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 12.05.2014 між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу квартири б/н від 12.05.2014, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] під реєстраційним номером 841. Згідно з цим договором відповідач (Продавець) передала позивачу у власність квартиру № 93, що розташована за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, будинок №\~103а. 18.03.2015 рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/15408/14-ц (№\~2/643/459/15) позовні вимоги [PERSON] були задоволені, у [PERSON] витребувано зазначену квартиру відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, на підставі рішення від 20.02.2014 Московського районного суду м.\~Харкова, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири № 93, що розташована за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, будинок №\~103а, посвідчений 07.12.2012 року приватним нотаріусом [PERSON], укладений між [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначає, що він не знав і не міг знати про наявність підстав, що виникли до продажу товару, а саме про те, що договір № 2 визнаний 20.02.2014 Московським районним судом м. Харкова недійсним. Вказує, що рішенням суду було встановлено, що позивач є добросовісним набувачем та майно було придбане ним за плату у [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу спірної квартири від 12.05.2014. згідно з п. 3 договору № 1 продаж квартири було здійснено за 248\~000,00 (двісті сорок вісім тисяч) гривень, які позивач передав [PERSON] Вказує, що він не знав і не міг знати про те, що відповідач не мала права відчужувати це майно, оскільки згідно з п. 5 договору № 1 відповідач гарантувала, що спірна квартира до укладення договору нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена в інший спосіб, в спорі та під заставою, в тому числі податковою, не перебуває, правами третіх осіб як в межах, так і за межами України, не обтяжена, не передана в іпотеку, під забороною (арештом) відчуження, згідно з витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира не перебуває, інших обтяжень стосовно квартири не існує. Для того, щоб відновити своє порушене право на квартиру, позивач повинен купити квартиру за тими ж характеристиками, яким відповідала квартира, яку витребувано в нього за рішенням суду. Відповідно до Звіту про визначення ринкової вартості нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] станом на 07.05.2015 ринкова вартість квартири, яка витребувана в позивача, становить\~502\~718,00\~(пятсот\~дві\~тисячі сімсот вісімнадцять) грн. Таким чином, збитки, завдані витребуванням у позивача квартири, становлять 502\~718,00 грн, а тому вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу вартість витребуваної квартири на час звернення з даним позовом до суду. Також вказує, що йому було спричинено моральну шкоду, були заподіяні душевні страждання, яких він зазнав у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього та його дружини, оскільки саме з вини відповідача він був учасником судового спору, в результаті розгляду якого у нього витребувано квартиру. Для того, щоб придбати дану квартиру, йому довелося багато років працювати, щоб отримати можливість заробити достатньо коштів для її придбання, а після її придбання внаслідок обману відповідача Рішенням суду її витребували у нього. Позивач зазнав значних душевних страждань через вірогідність того, що внаслідок витребування квартири йому та дружині залишиться ніде жити, а вартість квартири відповідач на даний момент не відшкодував. Більш того, внаслідок важкої економічної ситуації в країні на даний момент він не має грошей, щоб придбати нову квартиру, оскільки всі його заощадження були направлені на придбання квартири у відповідача. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15\~000,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Більш того, позивач зазначив, що на теперішній час у нього немає іншого житла, яке належало б йому на праві власності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 12.05.2014 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири б/н, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] під реєстраційним номером 841. Згідно з цим договором відповідач (Продавець) передала позивачу у власність квартиру № 93, що розташована за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, будинок №\~103а за 248000 грн. (а.с. 7-8). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2014 року \~визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу \~[PERSON] 07.12.2012 року. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] \~в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 22.09.2011 р. (а.с. 9-10). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 року витребувано від [PERSON] на користь [PERSON]\~\~ квартиру № 93 в будинку № 103-А по пр.. Тракторобудівників в м. Харкові. Також встановлено, що [PERSON] є добросовісним набувачем спірної квартири (а.с. 59). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з п. 31 Постанови № 5 від 07.02.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у разі якщо позов власника про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту його продажу. Згідно з ч. 1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Згідно з п.\~25\~Постанови\~№\~5 від 07.02.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна. Судовим рішенням встановлено, що позивач є добросовісним набувачем. Відповідно до ч. 3 ст. 623 ЦК України, збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Згідно звіту про визначення ринкової вартості нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] станом на 07.05.2015 ринкова вартість квартири, яка витребувана в позивача, становить 502718,00 (пятсот дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн. Таким чином, збитки, завдані витребуванням у позивача квартири, становлять 502\~718,00 грн., а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позивач зазначає, що йому було спричинено моральну шкоду, були заподіяні душевні страждання, яких він зазнав у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього та його дружини, оскільки саме з вини відповідача він був учасником судового спору, в результаті розгляду якого у нього витребувано квартиру. Для того, щоб придбати дану квартиру, йому довелося багато років працювати, щоб отримати можливість заробити достатньо коштів для її придбання, а після її придбання внаслідок обману відповідача рішенням суду її витребували у нього. Позивач зазнав значних душевних страждань через вірогідність того, що внаслідок витребування квартири йому та дружині залишиться ніде жити, а вартість квартири відповідач на даний момент не відшкодував. На даний момент він не має грошей, щоб придбати нову квартиру, оскільки всі його заощадження були направлені на придбання квартири у відповідача. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Частиною другою п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України. Так, згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Судовий збір сплачується відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, які набрали чинності 01.09.2015 року - із позовної заяви майнового характеру поданою фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати 6090 грн. Судовий збір сплачується відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, які набрали чинності 01.09.2015 року - із позовної заяви немайнового характеру поданою фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати 487,20 грн. Таким чином, судовий збір який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 5027,18грн. та 487,20 грн..

Outcome: approved