Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він [PERSON] з відповідачем по даній справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1999 року. Спільно вони проживали до липня 2007 року. Після чого фактичне проживання однією сім'єю було припинено. Шлюб у них перший. Від цього шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що відповідач повідомила його про стосунки з іншим чоловіком та серйозні наміри на їх спільне майбутнє. За спільною згодою з відповідачем вони вирішили деякий час жити окремо один від одного та розібратися в особистих стосунках. До цього часу ні від кого з них не надійшло ініціативи щодо поєднання сім'ї та відновлення сімейних стосунків, тому за взаємною згодою, він з відповідачем вирішили припинити шлюб внаслідок його розірвання. Спорів щодо поділу майна, яке є спільною власністю, між ними немає. З питанням щодо утримання та виховання дітей спору немає, оскільки за взаємною домовленістю діти проживають із відповідачем. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що викладені ним у позовній заяві обставини підтверджує, просить задоволення позовних вимог, слухання справи провести за його відсутності (а.с. 6). Відповідач у судове засідання не з'явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглянути без її присутності, прізвище після шлюбу залишити - [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 1999 року в Садівській сільській раді Лозівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 11 грудня 2006 року відділом РАЦС по Лозівському району Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 03 (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають із відповідачем та залишаться із матір'ю після розірвання шлюбу. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Місце проживання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], встановити разом з матір'ю [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved