Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» про виплату заробітної плати та проведення повного розрахунку, посилаючись на те, що він, відповідно до наказу Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» від 07.10.2013 № 29к прийнятий на посаду менеджера житлово-комунального підприємства. Наказом від 19.02.2015 № 04к з позивачем розірвано трудовий договір за п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України. При звільненні його не повідомлено письмово про нараховані суми, належні при звільненні, перед їх виплатою, що є порушенням норм ст. 116 КЗпП України, та порушено право на заробітну плату у повному обсязі. За період жовтень 2013 року по лютий 2015 року позивачеві не виплачено 1670 грн. 98 коп. індексації. При звільненні з ним не проведено повного розрахунку, а саме: не виплачено компенсацію за всі не використані дні основної щорічної відпустки за весь період роботи на підприємстві. Всього компенсація за всі не використані позивачем 33 календарних днів відпусток складає 8379,36 грн. Крім того позивач вважає, що при звільненні з роботи йому виплачена вихідна допомога в розмірі меншому ніж передбачено чинним законодавством, що є порушенням норм ст. 44 КЗпП України. Сума вихідної допомоги складає 7680,23 грн. У лютому 2014 року при звільненні мені повинно бути нараховано: заробітна плата за 14 робочих днів 4871,94 грн, компенсація за всі не використані мною днів відпустки - 8379,36 грн., вихідна допомога - 7680,23 грн., всього 20913,53 грн. За довідкою [PERSON] нараховано тільки 10962,99 грн. Недоплачено 9968,54 грн. При розірванні трудового договору не проведено повний розрахунок, що дає позивачеві право відповідно до статті 117 КЗпП України на отримання середнього заробітку за весь час затримки. Час затримки проведення повного розрахунку триває з 20 лютого 2015 року по дату ухвалення рішення суду. Остаточно уточнивши позовні вимоги позивач просить суд стягнути на його користь індексацію за весь період роботи, недоплачені кошти в лютому 2015 та середній заробіток за затримку розрахунку в розмірі 290062,64 грн. Представником відповідача направлено до суду відзив, в якому він вказує, що КП «Черкаська служба чистоти» визнає, що в зв'язку з технічними проблемами в роботі програмного забезпечення, яке використовується для обрахунку нарахувань заробітної плати працівникам підприємства, [PERSON], при звільненні, частково було недоплачені грошові кошти, що передбачені працівнику при звільненні. Але не визнає своєї вини в затримці термінів розрахунку. В час звільнення [PERSON] знав про те, що КП «Черкаська служба чистоти» при нарахуванні сум, належних йому при звільненні, допущено помилку, але не звертався до підприємства з проханням виправлення помилки та доплати невиплаченої суми. Таким чином, діючи недобросовісно [PERSON] умисно затягував термін остаточного розрахунку з ним. Після проведення перевірки, 28.09.2017 та 19.01.2018 року підприємством здійснено зарахування коштів на картковий рахунок [PERSON] в сумі 7255,35 грн. Дані виплати включають в себе: індексацію грошового доходу за весь період роботи [PERSON] на КП «Черкаська служба чистоти» в сумі 969,35 грн.; індексацію середнього заробітку за весь період роботи [PERSON] (відпускні, виконання військових обов'язків в сумі 1403,18 грн.; донарахування помилково не виплачених коштів за щорічну основну відпустку, (13 днів) в період роботи [PERSON] на підприємстві в сумі 3312,92 грн. Компенсація основної щорічної відпустки в сумі 1569,90 грн. Таким чином [PERSON], після його звернення, було нараховано та виплачено 8013,77 грн. Щодо стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку в розмірі заперечують, вважають заявлені позовні вимоги не спів мірними, тому просять відмовити в задоволенні позову. Позивач скерував до суду відповідь на відзив, в якій вказував, що технічні чи будь-які інші проблеми, які виникли при виконанні роботодавцем свого обов'язку ні якою мірою не впливають на наявність вини роботодавця у невиконанні ним свого обов'язку та відповідальність за порушення норми закону, адже спосіб виконання його він обрав самостійно і несе повну відповідальність. Знати про недоплачені суми позивач не міг, адже при розірванні з ним трудового договору йому не повідомлено письмово про нараховані суми, належні при звільненні, перед їх виплатою. Фактично про порушення прав позивач дізнався із довідки ОК 5, виданої управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкаси, яку брав у зв'язку із набранням чинності змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Твердження про надання відпусток позивачеві наказами від 10.06.2014 № 50-В та 03.02.2015 № 19-Е є неправдивим. Отже, за період роботи йому не надано 33 календарні дні основної щорічної відпустки, компенсацію за які мені не виплачено, розрахунок днів основної 4 щорічної відпустки приведено у позові. Сума компенсації за всі не використані мною 33 календарних днів відпусток складає 8379,36 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі з підстав наведених в позові. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, суду пояснив, що відповідач не доплатив позивачеві всіх суми, на які останній мав право у звязку з технічними неполадками программного забезпечення, яке нараховує виплати працівникам. Відразу після того, як віповідачеві стало відомо про недоплачені кошти, була проведена перевірка та виплачена вся заборгованість перед позивачем. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» від 07.10.2013 № 29к прийнятий на посаду менеджера житлово-комунального підприємства. Також вказані відомості підтверджуються копією трудової книжки на імя позивача серії БТ-І №8631896. Позивач [PERSON] звертався до відповідача КП «Черкаська служба чистоти» з заявою від 03.02.2015 про надання відпустки тривалістю 3 дні. Наказом відповідача №19-В від 03.02.2015 [PERSON] надано 3 календарних дні основної щорічної відпустки з 04.02.2015 по 06.02.2015 на підставі особистої заяви. Заявою від 10.06.2014 позивач просив надати відпустку тривалістю 24 календарних днів. Наказом КП «Черкаська служба чистоти» №50-В від 10.06.2014 [PERSON] надано 24 календарних дні основної щорічної відпустки за період з 07.10.2013 по 07.10.2014 на підставі особистої заяви. З розрахункового листка позивача [PERSON] за Червень 2014 вбачається, що останньому було виплечено відпускні за липень 2014 в розмірі 2\~525 грн. Наказом КП «Черкаська служба чистоти» №63-В від 04.07.2014 [PERSON] було продовжено відпустку на 12 календарних днів у звязку з наданим листком непрацездатності та заявою позивача про продовження терміну відпустки. Відповідно до довідки №2 від 19.02.201,5 виданої [PERSON] підприємством «Черкаська служба чистоти», позивачеві [PERSON] вбачається, що позивач в 4 кварталі 2013 року отримував таку заробітну плату: жовтень - 6\~108,56 грн., листопад - 7\~394,57 грн., грудень 7\~354,57 грн. Загальна сума доходу становить 20897,70 грн. Середньоденна заробітна плата 316,63 грн. З довідки №1 від 19.02.2015 виданої [PERSON] підприємством «Черкаська служба чистоти» позивачеві [PERSON] вбачається, що останній працював на посаді менеджера ЖК підприємства та отримував в 2014 році таку заробітну плату: січень 7394,57 грн., лютий - 7394,57 грн., березень -7394,57 грн.,квітень - 7394,57 грн., травень - 7394,57 грн., червень 7\~462, 94 грн., липень 5\~029,89 грн., серпень 7654,06 грн., вересень 8134,06 грн., жовтень 8\~510,99 грн., листопад 7466,60 грн., грудень 7891,59 грн. Загальна сума доходу становить 68\~165,12 грн. Середньоденна заробітна плата 355,07 грн. Відповідно до довідки №3 від 19.02.2015 виданої [PERSON] підприємством «Черкаська служба чистоти» позивачеві [PERSON] вбачається, що позивач в період за 01.01.2015 по 28.02.2015 отримував таку заробітну плату: січень 6959,91 грн., лютий 10\~982,99 грн., загальна сума доходу становить 10873,48 грн. Наказом від 19.02.2015 № 04к з позивачем [PERSON] розірвано трудовий договір за п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю. Відповідно до розрахункового листа позивача [PERSON] за січень 2015 вбачається, що він отримав у вказаному місяці заробітну плату, яка складається з таких виплат: оклад 3\~361,17 грн., щомісячна премія 1680,59 грн., що в сумі становить 5041,76 грн., інші отримані суми позивачем це лікарняний за рахунок підприємства за грудень 2014 в розмірі 1150,89 грн., оплата лікарняного соцстрах за січень 1534,52 грн., лікарняний за рахунок підприємства за січень 383,63грн. З розрахункового листа позивача [PERSON] за лютий 2015 вбачається, що він отримав у вказаному місяці заробітну плату, яка складається з таких виплат: оклад 448,16 грн., щомісячна премія 224,08 грн., що в сумі становить 672,24 грн., інші отримані суми позивачем вихідна допомога 7\~069,42 грн., оплата лікарняного соцстрах за лютий 1000,86 грн., лікарняний за рахунок підприємства за січень 1668,10 грн., та відпускні 572,37 грн. Позивач [PERSON] звертався з заявою від 05.09.2017 до відповідача з проханням виплатити йому індексацію за весь період роботи з 07.10.2013 по 19.02.2015. Відповідач [PERSON] підприємство «Черкаська служба чистоти» виплатило позивачеві 28.09.2017 кошти в розмірі 5114,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням №66661. Після чого, 19.01.2018 виплатило ще 1792,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням №67343. З довідки ФОП [PERSON] №54 від 25.09.2017 вбачається, що програмістами ФОП [PERSON] проведено перевірку роботи програмного забезпечення, яке використовується для обрахунку нарахувань заробітної плати працівникам КП «Черкаська служба чистоти». В процесі перевірки було виявлено технічні помилки, які повязані зі змінами чинного законодавства, щодо відшкодування середнього заробітку особам, які виконують військові обовязки в зоні АТО в період 2014-2015 р.р., що призвело до неправильного нарахування заробітної плати та розрахунку при звільнені [PERSON] На сьогоднішній день технічні помилки виправлені. З доповідної записки головного бухгалтера КП «Черкаська служба чистоти» на імя директора вбачається, що головним бухгалтером під час перевірки підстав збою роботи програми, що використовується для нарахування зароботтної плати виявлено, що збій програми був обумовлений вірусними атаками. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що є головним бухгалтером КП «Черкаська служба чистоти». У вересні 2017 [PERSON] звернувся з заявою про розрахунок за час затримки. Була перевірка за період з 2013 по 2015 і виявлено, що йому не було нараховано деякі виплати. У вересні 2017 та січні 2018 позивачеві були виплачені всі кошти. Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власника уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч. 1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов'язок роботодавцю щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння. У разі, коли особа не повинна була або за конкретних обставин не могла передбачити настання шкідливих наслідків своїх дій (йдеться про випадок), виключається винність особи. На думку суду в діях відповідача КП «Черкаська служба чистоти» наявна вина лише у технічному незабезпеченні належного функціонування програмного забезпечення. При цьому суд враховує активні дії з боку відповідача для відновлення порушеного права позивача, оскільки відразу після виявлення такої недоплати позивачві [PERSON] відповідачем здійснено повний розрахунок, який не був виплачений після звільнення, в порядку встановленому ст. 117 КЗпП України. У той же час, все ж таки відбулось порушення прав позивача [PERSON] на повний розрахунок в день звільнення, тому суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього кошти за час затримки повного розрахунку з дати припинення трудового договору по дату повного розрахунку в розмірі 8025,24 грн. Щодо обгрунтування стягуваної суми суд виходив з наступного. Відповідно до п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до п. 8 вказаного порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Тобто, для визначення розміру стягуваної суми необхідно визначити середньоденну заробітну плату. Позивач в своїй позовні заяві вказує, що його середньоденна заробітна плата становить 357,22 грн. Однак суд не погоджується з даним твердженням, оскільки позивач рахує середньодену заробітну плату за грудень 2014 та січень 2015 року, проте на думку суду необхідно рахувати за січень та лютий 2015 року. Позивач в січні 2015 року отримав заробітну плату в розмірі 5041,76 грн., в лютому 2015 отримав 672,24 грн., що в сумі становить 5714 грн. Відпрацьованих днів в січні 2015 15 днів, в лютому 2015 -5 днів, в сумі 20 відпрацьованих днів. Тому 5714 розділити на 20 відпрацьованих днів складає 285,70 грн., що становить середньоденну заробітну плату позивача. Затримка за час несвоєчасного розрахунку становить в 2015 році - 216 днів, в 2016 2015 днів, в 2017 -185 днів (оскільки у вересні був проведений розрахунок з позивачем), в сумі затримака становить 616 днів, тому 616 Х 285,70 = 175\~991,20 грн. Сума яка була невиплачена відповідачем позивачеві 8013,17 грн. Суд, виходячи з засад розумності, справедливості та співмірності невиплаченої заборгованості та суми, яку просить стягнути позивач [PERSON], вважає стягнути з відповідача КП «Черкаська служба чистоти» відсоткове співвідношення між сумою заборгованості та розміром компенсації за несвоєчасний розрахунок. Тому, розмір недоплачених коштів позивачеві 8013,77 становить собою 4,56% від суми компенсації 175\~991,20 грн. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4,56% від розміру компенсації за несвоєчасний розрахунок у розмірі 8025,24 грн. Зі ст. 141 ЦПК України випливає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Тому до стягнення з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 802,52 грн.

Outcome: approved