Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ м. Херсона знаходиться виконавчий лист № 666/5183/14-ц виданий 19.08.2014 року Дніпровським судом м. Херсона, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що ним було допущено прострочення виконання рішення, у зв'язку із чим за заявою стягувача, постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.02.2015 року було накладено арешт на все нерухоме майно, належне йому. У тому числі на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Херсон, с. Молодіжне, вул. Біляєва, 14. Стверджував, що у грудні 2015 року ним було виконано зобов'язання та погашено заборгованість, тому згідно довідки № 13, виданої державним виконавцем 05.01.2016 року, борг за аліментами відсутній. Просив суд, звільнити з під арешту все майно належне йому [PERSON], а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Херсон, с. Молодіжне, вул. Біляєва, 14, накладеного постановою про арешт майна боржника оголошення заборони на його відчуження, винесеною державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 25.02.2015 року, на виконання виконавчого листа № 666/5183/14-ц, виданого 19.08.2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтимав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Відповідача в судовому засіданні при вирішенні питання покаладась на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 25.02.2015 року на все майно [PERSON] накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Із довідки - розрахунку заборгованості по заборгованості по сплаті аліментів борг станом на 01.01.2016 року відсутній. Відповідно до положень ч.1 ст.60 Закону України « Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, за змістом зазначеної норми права, під час вирішення такого спору зясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у звязку з чим вимоги є приватноправовими. Відповідачами за цими позовами є стягував і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами цивільного судочинства, якщо вони виникають у цивільних правовідносинах. Відносно заперечень проти арешту (опису) майна, як не повязані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України. За змістом поданої заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, заява боржника про неправомірність включення майна в опис та скасування арешту, повинна розглядатися в порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України. На підставі викладеного, суд, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про звільнення майна з під арешту.

Outcome: dismissed