Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ПрАТ «СК «Статус» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0805994. Згідно даного договору була застрахована відповідальність щодо експлуатації автомобіля «Mercedes», державний номер [NUMBER]. 14.06.2013 року в м. Києві, сталася ДТП за участю припаркованого автомобіля «Peugeot», державний номер [NUMBER], та автомобіля «Mercedes», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 05.08.2013 року Дніпровський районний суд м. Києва винним у вчиненні ДТП визнав [PERSON] В результаті ДТП автомобіль «Peugeot», державний номер [NUMBER], отримав пошкодження, чим завдано збитків [PERSON], яка є власником даного автомобіля. 22.08.2013 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Статус» із заявою про виплату страхового відшкодування. 28.10.2013 року страхова компанія виплатила страхове відшкодування в розмірі 6 891,87 грн. Після виплати страхового відшкодування до страхової компанії перейшло право вимоги до відповідальної особи. Оскільки, відповідач до страхової компанії із повідомленням про настання ДТП не звертався, та перебував в стані сп'яніння, саме відповідач має нести відповідальність. 22.01.2014 року ПрАТ «СК «Статус» направила відповідачу регресну вимогу № 136, але вона була ним проігнорована. 28.04.2014 року право вимоги перейшло до них (позивача) за Договором про надання фінансових послуг факторингу. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що між ПрАТ «СК «Статус» та [PERSON] 18.04.2013 року було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9439784. Згідно даного договору була застрахована відповідальність водія, який керує автомобілем «Mercedes», державний номер [NUMBER]. Страхова сума за заподіяну шкоду становить 50 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн. 14.06.2013 року на пр.-ті. Ватутіна, в м. Києві, сталася ДТП за участю автомобіля «Mercedes», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та припаркованого автомобіля «Peugeot», державний номер [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 05.08.2013 року Дніпровський районний суд м. Києва винним у вчиненні ДТП визнав [PERSON], якого було притягнуто і до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. В результаті ДТП автомобіль «Peugeot», державний номер [NUMBER], отримав пошкодження, чим завдано збитків власнику [PERSON] Сума збитку згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1014/3 від 24.06.2013 року становить 8 885,68 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, довідки ВДАІ, звіту, страхового акту № 9593-13-59-02 страхова компанія виплатила страхове відшкодування в сумі 6 891,87 грн. З моменту ДТП і до цього часу заяв, звернень та документів від страхувальника - [PERSON] до страхової компанії щодо страхового випадку не надходило. Крім того, він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Статтею 989 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено обов'язком страхувальника щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку, у строк, встановлений договором та законом. Відповідач порушив умови договору обов'язкового страхування, у зв'язку з чим, має нести відповідальність, та сплатити страхове відшкодування. 22.01.2014 року на адресу [PERSON] направлялася регресна вимога щодо перерахування коштів, але вона була ним проігнорована. 28.04.2014 року між ПрАТ «СК «Статус» та ТОВ «Маркс.Капітал» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 4/28-04/2014, за яким клієнт передав фактору усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшло до Клієнта, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування. Згідно Додатку № 1 регресна вимога до [PERSON] передана ТОВ «Маркс.Капітал». 21.11.2014 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено вимогу в порядку регресу щодо заміни кредитора та сплати коштів. Однак, кошти відповідачем так і не було сплачено. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 1 218,00 грн., дані витрати підтверджені належним чином, а тому підлягають відшкодуванню стороною відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved