Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.08.2011 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 31.12.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 46047,30 грн., яка складається з: 2717,24 грн. - заборгованість за кредитом; 36796,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3865,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2168,92 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 46047,30 грн. за кредитним договором б/н від 18.08.2011 року; судові витрати у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують та просять суд позов задоволити. У разі неявки в судове засідання відповідача по справі, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, шляхом вручення рекомендованого повідомлення. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи установлено, що згідно кредитного договору № б/н від 18.08.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала у банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 2200 грн., зі сплатою 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача станом на 31.12.2016 року становить сумі 46047,30 грн., яка складається з: 2717,24 грн. - заборгованість за кредитом; 36796,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3865,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2168,92 грн. - штраф (процентна складова). Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом достовірно встановлено про неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості перед банком, тому позов вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позивач при зверненні до суду поніс певні витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, відповідач має сплатити їх на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved