Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 03 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №11193480000, згідно якого банк надав їй кредит в сумі 56 000,00 (пятдесят шість тисяч) доларів США, при цьому відповідачка зобов'язалася повернути ці грошові кошти у строк до 03 серпня 2028 року, здійснюючи погашення заборгованості та сплачуючи проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 12,50 % річних згідно встановлених договором умов та розміру. В результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, станом на 26.107.2017 року заборгованість по вказаному договору та процентам становить 47 149,88 доларів США, які позивач вимагає стягнути з відповідачів у солідарному порядку, оскільки [PERSON] є поручителем за даним кредитним договором. Також позивач просив стягнути з відповідачів 3300,23 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів та понесені судові витрати. У судове засідання позивач надіслав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та наполягав на задоволенні позову у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином за місцем їх реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не звертались. На адресу суду надійшло клопотання [PERSON] як представника за довіреністю [PERSON] про перенесення судового засідання на іншу дату, оскільки вона приймає участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, однак суд вважає, що повноваження представника не підтверджені належним чином, оскільки [PERSON] надала нотаріально посвідчену довіреность ТОВ «Норма Консалт» та уклала з відповідним товаристом договір про надання правової допомоги, передоручення директором підприємства з його підписом та печаткою підприємства іншим особам не передбачено нормами ЦПК України, підтвердження перебування [PERSON] з підприємством у трудових відносинах відсутнє, тому посвідчення довіреності директором в порядку ч.3 ст.42 ЦПК України, суд вважає хибним, оскільки вказана процесуальна норма визначає порядок представлення інтересів саме цієї юридичної особи. За таких обставин підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.1 ст.169 ЦПК України, відсутні. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення подальшого затягування розгляду справи та захисту прав інших учасників процесу, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів, що відповідає ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, не обмеженого у такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №11193480000, згідно якого банк надав їй кредит в сумі 56 000,00 (пятдесят шість тисяч) доларів США, при цьому відповідачка зобов'язалася повернути ці грошові кошти у строк до 03 серпня 2028 року, здійснюючи погашення заборгованості та сплачуючи проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 12,50 % річних згідно встановлених договором умов та розміру. Положеннями зазначеного кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за даним договором банк має право визнати термін дострокового повернення кредиту таким, що настав. Згідно наданих позивачем розрахунків, через невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем по Кредитному договору №11193480000 від 03 серпня 2007 року, загальний розмір заборгованості станом на 26.07.2017 року становить 47 149,88 доларів США, з яких 46363,79 доларів США кредитна заборгованість, у тому числі прострочена заборгованість 1379,90 доларів США, 786,09 доларів США заборгованість за процентами, а також 3300,23 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Згідно Договору поруки №131638 від 03.08.2007 року по кредитному договору №11186465000 від 03.08.2007 року, [PERSON] виступила поручителем, при цьому п.п.1.3, 1.4 договору поруки передбачає солідарну відповідальність поручителя і боржника перед кредитором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності зі ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Згідно ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідачі не надали до суду жодного належного й допустимого доказу на спростування зазначених у позові обставин. \~\~\~\~\~\~\~\~ За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.10 ЦПК України,\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод\~\~людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню у рівних частках сплачені позивачем і документально підтвердженні судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору.

Outcome: approved