Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником якого з 21.12.2009 р. є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11376446000, відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 49 500, 00 доларів США, а Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 28 липня 2023 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14, 5% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором, між Банком та [PERSON] укладено договір поруки від 28.07.2008 № 219864. Договори поруки було укладено також між Банком та [PERSON] № 219828 та [PERSON] № 219837 від 28.07.2008 р.Крім того, в якості забезпечення виконання зобов'язань між Банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки від 28.07.2008 р. Проте, всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам з травня 2012 року, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання, що, в свою чергу, суперечить положенням ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України. Станом на 16.05.2014 року, заборгованість Позичальника по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 57244,61 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на вказану дату становить 672 921, 50 грн. Позивач в подальшому неодноразово уточнював і доповнював позовні вимоги і остаточно просив суд: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, [ADDRESS], яка складається з чотирьох кімнат, загальною площею 81, 1 кв. м. та належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з метою задоволення вимог Позивача, що виникли на підставі Кредитного договору № 11376446000 від 28.07.2008, в розмірі 57 244, 61 доларів США, що загідно курсу НБУ, станом на 16.05.2014 р. становить 672 921, 50 грн.;- встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності, а саме шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, проведеної відповідно до законодавства; - ухвалити рішення про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з [PERSON], як поручителя, суми боргу за кредитним договором № 11376446000 від 28.07.2008 р. в розмірі 57 244, 61 доларів США, що станом на 14.05.2013 р. становить 672 921, 50 грн.- ухвалити рішення про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві, просив задовольнити вимоги в повному обсязі та зазначив, що банк свій обов'язок за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредит у визначеному договором порядку. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'являвся, письмових пояснень по суті заявлених вимог не подавав. З поданих довідок вбачається, що останній з 14.12.2012 р. утримується у Львівському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, пояснив суду що він є поручителем за договором поруки від 28.07.2008 № 219828, однак його не було належним чином проінформовано, зі сторони працівників АКІБ «УкрСиббанк», про його умови, зокрема, щодо того, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, а причини невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором. Стверджує, що його ввели в оману та спонукали дати згоду на укладення правочину, на який він би не погодився при цілковитому розумінні його умов, оскільки на момент підписання договору поруки він досяг передпенсійного віку, а з вересня 2007 року стоїть на диспансерному обліку, як хворий на туберкульоз, тому не міг би належним чином виконувати зобов'язання поручителя. Відповідач [PERSON] позов заперечила, просила відмовити у позові за безпідставністю та пояснила, що до моменту звернення ПАТ «УкрСиббанк» до суду вважала себе лише майновим поручителем за договором іпотеки нерухомого майна і лише згодом взнала, що є фінансовим поручителем за договором поруки від 28.07.2008 № 219837. Повідомила, що з часу перебування [PERSON] під арештом (29.04.2011 р. по 08.05.2012 р.) проводилися погашення заборгованості позичальника, незважаючи на той факт, що з 2011 рокує їй призначено пенсію за станом зоров'я. Також вона та члени сім'ї неодноразово зверталися до банку з листами щодо зміни валюти заборгованості з доларів США у національну; надання відстрочки у погашенні заборгованості; не застосовувати штрафних санкцій та вчиняла інші дії з метою належного виконання зобов'язань її сина. У ході проведених з банком листувань вона зрозуміла, що кредитор зловживає наданими йому правами, а умови договору є несправедливими, оскільки банк використовує тяжкі для родини обставини, для впливу на їх рішення щодо відчуження предмету іпотеки - квартири, про яке йдеться у кожному листі, скерованому на їх адресу. Із заперечень, поданих представником відповідача [PERSON], вбачається, що відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю заборонено вчиняти дії, що вважаються нечесною підприємницькою практикою (що вводять споживача в оману або є агресивними), протягом дії Договору про надання споживчого кредиту. У даному випадку мова йде про використаня Банком тяжких для відповідачів обставин, про які позивачеві було відомо, для впливу на рішення споживача щодо відчуження предмету іпотеки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про причини нявки суд не повідомили. Заслухавши сторони та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних міркувань. Судом встановлено і не заперечується сторонами у справі, що 28.07.2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11376446000. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільногоправа у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № 11376446000 АКІБ «УкрСиббанк» зобов'язався надати [PERSON] однією сумою, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит (грошові суми) в іноземній валюті в сумі 49 500, 00 доларів США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів. Вказана сума кредиту станговила 239 718, 60 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору. За користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 14,5 % річних - п. 1.3.1. Договору. Кредит надається на споживчі цілі. Для забезпечення виконання умов боргових зобов'язань за кредитним договором 28.07.2008 укладено ще й: між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] - договір поруки № 219864; між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]- договір поруки № 219828; між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] - договір поруки № 219837; між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] договір іпотеки нерухомого майна. Зі змісту ст. 10 ЦПК України слідує, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести і обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено у п. 4 Постанови НБУ від 18.06.2003 № 254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи; незалежно від виду операцій та типу контрагентів одним з первинних документів банку є меморіальні ордери (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньо банківських операцій). Доказів на підтвердження отримання готівки [PERSON] позивачем до суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Згідно з постановою Правління Національного банку України від 06.08.2009 № 461 «Про заходи щодо забезпечення погашення кредитів» Національним банком України рекомендовано банкам розглядати позичальника як такого, що потрапив у скрутне фінансове становище у разі наявності відповідних достовірних документів, об'єктивних та беззаперечних доказів того, що позичальник не в змозі своєчасно та в повному обсязі виконувати умови кредитного договору з зв'язку з настанням непередбачуваних обставин, зокрема: зменшення заробітної плати та/або інших надходжень; втрата пільг, роботи; тяжке захворювання та/або отримання інвалідності; розлученя; смерть членів сім'ї або інше, якщо ці обставини спричинили втрату доходів або їх зниження до рівня, за яким щомісячні сукупні платежі за кредитом перевищують 30% місячного доходу позичальника. У матеріалах справи наявні докази, які свідчать про добросовісність у виконанні зобов'язань за договором зі сторони відповідачів. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Законодавства не передбачає обов'язку банку чи іношої фінансової установи (кредитора) інформувати поручителя перед укладенням договору поруки про фінансовий та/або інший стан позичальника. Оскільки особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України), а порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі (право вибору), то за таких обставин підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» з [PERSON], як поручителя, суми боргу за кредитним договором № 11376446000 від 28 липня 2008 року. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Беручи до уваги ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд дійшов до висновку, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає до задоволення. Квартира, яка є предметом договору іпотеки від 28.07.2008 р. використовується як місце постійного проживання [PERSON] так і членів його сім'ї. Як вбачається з довідки про склад сім'є, виданої ЛКП «Старий Сихів» у квартирі також зареєстровані й проживають троє малолітніх дітей [PERSON] (2009 р.н.), [PERSON] (2011 р.н.), [PERSON] (2013 р.н.). Квартира [ADDRESS] є єдиною нерухомістю [PERSON] Не підлягає примусовому стягненню нерухоме житлове майно загальна площа якого не перевищує 140 кв. М. для квартири - у Свідоцтві про право власності на квартиру № Г-15859 від 06.05.1997 р., загальна площа квартири становить 81.10 кв.м. Відповідно до ч. 2 п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2015 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3441,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved