Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що за угодою позики, від 01.05. 2018р укладеною у письмовій формі ним, позикодавцем, [PERSON] та, позичальником, [PERSON] 24.06. 1986р.народження 01.05.2018р. він передав їй 63000/шістдесят три тисячі грн. [PERSON], написала власноручно розписку, прийняла зобов'язання повернути борг до 01.09.2018р. До цього часу борг не повернутий ні копійки. на його багато разові телефонні звінки, та письмові нагадування були обіцянки, щоб він трішки потерпів і приїде з Києва розрахуюсь з полна. Відповідно до ст..526 ЦК України зобов 'язання має виконуватися належним чином відповідно до умови договору, та вимог цивільного законодавства. Договір складений і написаний власноручно [PERSON] та нею же підписаний в двох екземплярах Позивач в судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать почтові повідомлення, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 ЦПК України, від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, нею не поданий відзив. Суд вважає, що відповідач не зявився у судове засідання без поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача [PERSON] і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенцію ратифікованоЗаконом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р.) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку». Верховний Суд України у листі від 25 січня 2006 року № 1-5/45 зазначає, що «критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів». Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. \~ \~ \~ \~ Суд приходить до висновку, що відповідач, який не пребуває у судові засідання без поважних причин, зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Під зловживанням правом розуміють особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб'єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач надав [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 63000 грн, а [PERSON] зобов'язалась повернути гроші у вказаний строк - до 01.09.2018 року, про що відповідачем була складена розписка. Однак, до теперішнього часу відповідачем не сплачено вказаної суми, хоча позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд вважає, що завірена копія розписки, яка додана до матеріалів справи та оригінал даної розписки, оглянутий у судовому засіданні, є належним доказом у справі та підтверджує передачу грошей [PERSON] відповідачу [PERSON] й укладення договору позики. За\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Згідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання за договором позики, чим порушив умови укладеного договору та обов'язки встановлені\~ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідач порушив взяте на себе зобов'язання за договором позики, що призвело до виникнення заборгованості, яка\~становить 63000 грн. Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані по справі докази, враховуючи, що позивачем доведено факт укладення між ним та відповідачем договору позики, позивач довів факт невиконання відповідачем покладеного на неї договором позики обов'язку своєчасно повернути грошові кошти в сумі 63000 грн, відповідач у судове засідання не з`явилась, доказів на спростування доводів позивача не надала, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Також на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704.80 грн, який було сплачено останнім при пред'явленні позову до суду, що підтверджується платіжним дорученням №161 від 16.11.2018 року, що стосується послуги адвоката то позивачем не надано жодного доказу про надання йому адвокатом правової допомоги, а тому до стягнення підлягають 704.80 грн. документально підтверджених судових витрат. За таких обставин позов підлягає до задоволення частково. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial