Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі своїм вищезгаданим позовом, за яким просить: -встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з червня 2017 року; -визнати за [PERSON] (який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1 / 2 частину квартири за адресою [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання відповідачі не явилися, подали заяви про слухання справи без їх участі, заперечень проти позову не мали. У судовому засіданні представник позивача наполіг на позові у повному обсязі. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено та перевірено доказами, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частини квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] , що належала їй на праві свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2010 року. При цьому, інша Ѕ частина квартири належить позивачу. Заповіту за життя [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги є діти [PERSON] - позивач та відповідач [PERSON] . Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а згідно ст.1220 ЦК України встановлено, що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Позивач після смерті матері (факт кровного споріднення підтверджено документально) є спадкоємцем за законом. Як передбачено ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Ч.3\~ст.1268 ЦК України\~визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Ч.2\~ст.315 ЦПК України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, судом встановлено, що в останні роки життя мати позивача постійно проживала за адресою [ADDRESS] , де доглядав її, надавав належну допомогу позивач, хоча і був зареєстрований в іншому місці. Крім того, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] суду підтверджено що позивач фактично постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, доглядав за нею, створюючи всі можливі умови для нормального життя матері, яка потребувала сторонньої допомоги. На підставі ст.ст. 16, 328, 384, 1216, 1218, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 258, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved