Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням і доводи мотивує тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.1994 року. Відповідачі зареєстровані у будинку як члени сім`ї власника, але фактично з лютого 2015 року у зазначеному будинку не проживають, тому як виїхали на постійне місце проживання до Росії. Наявність реєстрації відповідачів перешкоджає в здійсненні користування житловим приміщенням, позивачу доводиться нести додаткові витрати по сплаті за комунальні послуги. Тому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. 27.01.2021 року Волноваським районним судом Донецької області постановлена ухвала про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подали. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. У судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили, відзив не надали, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.03.1994 року, зареєстрованого за №189, посвідченого державним нотаріусом Степаніщенко Л.І. власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно довідки Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області №45 від 18.01.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , його син [PERSON] , невістка [PERSON] ат онуки [PERSON] , [PERSON] . З акту обстеження по факту не проживання від 16.01.2021 року складеного комісією у складі депутата селищної ради Соловей Є.В. та сусідів [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але з лютого 2015 року у будинку не проживають. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , де зареєстрований і мешкає. Відповідачі по даній справі були зареєстровані у зазначеному будинку, але не мешкають з 2015 року, їх особистих речей не має, про те відповідачі за адресою позивача зареєстровані. Враховуючи, що відповідачі добровільно не мешкають в у зазначеному будинку без поважних причин більше одного року, їх особистих речей в будинку не має, добровільно не знялися з реєстрації, до суду за викликом не з`явилися, що дає право суду визнати, що вони перешкоджають позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved