Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив ухвалити рішення, котрим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог посилається на те, що 09.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11180599000, за умовами якого, [PERSON] було надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 96 300,00 Доларів США з відсотковою ставкою 12,5% річних, в забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір Іпотеки від 09.07.2007р., посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. за реєстровим номером Д-321, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.02.2012 року між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу №2 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений Саєнко Е.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 13.02.2012 року за реєстровим №649-650, згідно яких право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». П`ятий пункт вищезазначеного Договору Іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов Договору про надання споживчого кредиту №11180599000, Іпотекодержатель в позасудовому порядку здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами Договору Іпотеки від 09.07.2007р., посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. за реєстровим номером Д-321 та ст.35,36,37, Закону України «Про іпотеку», зокрема, 17.07.2019 року іпотекодержателем було звернено стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно Довідки (Виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №32 від 09.08.2019 року в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстрована одна особа, а саме: [PERSON] 1963 р.н., варто зазначити, що він зареєстрований у даній квартирі лише з 15.10.2007 року. В п. 2.4.4. Договору Іпотеки від 09.07.2007р., посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. за реєстровим номером Д- 321, [PERSON] як Іпотекодавець зобов`язалась не надавати дозвіл на реєстрацію в предметі іпотеки фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. Ні АКІБ «УкрСиббанк» ані ТОВ «Кей-Колект» не надавало згоди на реєстрацію будь кого в іпотечному майні (квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), отже [PERSON] не має жодних правових підстав для користування зазначеним майном чи реєстрації в ньому, жодних договорів про надання в користування цього майна із ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не укладалось. Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення - в тому числі відчуження його, а у зв`язку з тим, що у квартирі зареєстрована стороння особа - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» як власник позбавлене можливості безперешкодного продажу об`єкту нерухомості, оскільки наявність реєстрації такої особи в майні негативно сприймається потенційними покупцями такого майна. Враховуючи зазначене, позивач просив його позов задовольнити, визнавши відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, котре розташоване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05 вересня 2019 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 51). Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 51). Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи неодноразово повідомлявся у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістив та правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. (а.с. 39,40,46,47). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що 09.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11180599000, за умовами якого, [PERSON] було надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 96 300,00 Доларів США з відсотковою ставкою 12,5% річних, в забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір Іпотеки від 09.07.2007р., посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. за реєстровим номером Д-321, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8-10). 13.02.2012 року між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу №2 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений Саєнко Е.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 13.02.2012 року за реєстровим №649-650, згідно яких право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». (а.с. 11-17). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна судом встановлено, що право приватної власності на житловий будинок по [ADDRESS] , зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Підстава виникнення права власності договір іпотеки, серія та номер: Д-321, виданий 09.07.2007, видавник: Гончарова С. Ю., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу. (а.с. 18,19) Згідно статті 328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Станом на день розгляду справи судом не встановлено неправомірності набуття ТзОВ «Кей-Колект» права власності на об`єкт нерухомого майна, який знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно Довідки (Виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №32 від 09.08.2019 року в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстрована одна особа, а саме: [PERSON] 1963 р.н. (а.с. 20). Договір про порядок користування житловим приміщенням після набуття позивачем права власності на квартиру, між сторонами не укладався. Позивач не надавав згоду на проживання відповідачів в спірній квартирі. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Зазначена висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14. Згідно із частиною 4 статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Отже, права і обов`язки членів сім`ї власника будинку (квартири) регулюються статтями 156, 157 ЖК України, а права і обов`язки наймачів - статтями 158 - 170 ЖК України, а також главою 59 ЦК України. Припинення права користування житлом у колишнього власника, тягне за собою втрату його членами сім`ї права користуватися житлом. Такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 25 липня 2018 року у справі № 638/13030/13-ц, провадження № 61-20713св18. Відповідач залишаючись зареєстрованим у квартирі позивача, порушує права та законні інтереси позивача, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. Враховуючи встановлені у справі обставини, та те що між сторонами у справі договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні не укладались, суд дійшов висновку про те, що відповідач залишаючись зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , власником якого є позивач ТОВ «Кей-Колект», є сторонньою особою, яка перешкоджає позивачу належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушує його права, як власника. Такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 29 січня 2018 року у справі № 766/1955/16-ц, провадження № 61-755св18. А тому позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу нерухомом майном за адресою: [ADDRESS] , підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved