Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01 січня 2017 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить дві земельні ділянки загальною площею 6.880 га, розташовані на території Іванівської сільської ради. Під час оформлення спадщини він дізнався про те, що на все майно яке належало його померлому батьку - [PERSON] накладено арешт. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, було з'ясовано, що постановою Державної виконавчої служби у Волновасько-Докучаєвському районі (зараз Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області) Б/Н від 04.10.2006 року накладено заборону на відчуження об'єктів нерухомого майна [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 3886073). Об'єктом обтяження виступає невизначене майно, все майно. На звернення від 14.09.2017 року до Волноваського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області ним отримано відповідь від 21.09.14 за вих. № 14.39-28/4781/16194, згідно якої він не є стороною або законним представником сторони виконавчого провадження відносно [PERSON]. Згідно ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов'язки у виконавчому провадження самостійно або через представника. Також його було повідомлено, що для вирішення питання необхідно звернутися до суду. У відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 5.15.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 15.11.1999 року № 74/5, особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові. Може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Земельні ділянки площею 0.6000 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий № 1421582800:03:000:0553 та площею 6.2801 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий № 1421582800:04:000:1218, що розташовані на території Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області фактично належать позивачу, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, однак оформити їх належним чином як того передбачає чинне законодавство України він не має можливості, так як на них накладено заборону відчуження. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Отже його право власності є порушеним та підлягає захисту. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача Волноваського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявився, але подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, з прийняттям рішення згідно чинного законодавства, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З розяснень п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» слідує, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що 10 січня 2017 року помер [PERSON] у с. Іванівка Волноваського району Донецької області, про що виконкомом Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області складено відповідний актовий запис 01, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО №970994 про смерть. Про те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки: кадастровий номер 1421582800:03:000:0553 площею 0,6000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області та наданої у право власності померлому [PERSON] на підставі Рішення органу місцевого самоврядування Іванівської сільської ради народних депутатів 14.12.2001 ІІ-ДН 093123 та земельної ділянки: кадастровий номер 1421582800:04:000:1218 площею 6,2801 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області та наданою у право власності померлому [PERSON], що підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402677482017 від 20.07.2017 року та витягом НВ-1402677462017 від 20.07.2017 року виданого Відділом у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, що є наявні у матеріалах справи. Із наявного у матеріалах справи листа приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] №888/01-16 від 14.09.2017 року вбачається, що спадкоємцю [PERSON] після смерті 01.01.2017 року батька [PERSON] не вдалося отримати свідоцтво про право на спадщину за законом (земельну ділянку площею 6,880 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області оскільки на етапі підготовлення документів до видачі було виявлено заборону відчуження нерухомого майна. Окрім того, із наявних у матеріалах справи відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що 13.10.2006 року за № 3886073 реєстратором: Волноваська державна нотаріальна контора накладено заборону на нерухоме майно на підставі постанови від 04.10.2006 ДВС у Волновасько-Докучаєвському районі, згідно якої обєктом обтяження є невизначене майно, все майно, власником якого є [PERSON], [INFO], код [NUMBER], Донецька область, Волноваський район, с. Іванівка, вул. Донецька, 28, де заявником зазначено ДВС у Волновасько-Докучаєвському районі, розташованого за адресою: Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул.. Леніна, буд. 43. Із наявного у матеріалах справи листа в.о. начальника Волноваського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області №487/14.808-27 від 17.11.2017 року вбачається, що станом на 17.11.2017 року згідно даних АСВП виконавець, журналу обліку вхідної кореспонденції, згідно переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій, підприємств, затвердженого наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 №41, на примусовому виконанні у відділі не перебувають виконавчі документи згідно яких [PERSON] є боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 статті 59 закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У звязку із накладеною ДВС у Волновасько-Докучаєвському районі забороною відчуження обєктів нерухомого майна, позивач не може реалізувати своє право на спадкування за законом, та у відповідності зі ст. 1268 ЦК України, хоча станом на 17.11.2017 року, на примусовому виконанні у відділі не перебувають виконавчі документи згідно яких [PERSON] є боржником. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що накладена ДВС у Волновасько-Докучаєвському районі заборона на відчуження невизначеного майна, всього майна, яке належало померлому 01.01.2017 року [PERSON], [INFO] підлягає до скасування.

Outcome: approved