Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що 28 серпня 2006 року відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 18000 грн. за початок робіт по розробці робочого проекту , про що було складено відповідно розписку. Оскільки між ними не було погоджено вид та обсяг роботи , а також строк її виконання , а відповідач до часу звернення до суду не приступив до виконання роботи , грошові кошти добровільно повертати відмовився , позивач просив суд стягнути на його користь вказану суму боргу в розмірі 18000 грн. та судові витрати. Позивач до судового засідання не зявився , про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через представника , про причини неявки суд не повідомив. Раніше допитаний в судовому засіданні позов підтримав і просив суд його задовольнити посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Представник позивача , за довіреністю , [PERSON] в судовому засіданні просив суд задовольнити позов посилаючись на підстави викладені в позовній заяві . Відповідач до судового засідання не зявився , про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України . Відповідно до письмових пояснень поданих на адресу суду з посиланням на положення ст. 27 ЦПК України , позов не визнав. Представник відповідача, за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і просив суд відмовити в його задоволенні з підстав пропуску строку позивачем позовної давності. Вислухавши позивача , представників сторін , свідків ,дослідивши матеріали справи , суд встановив, що : між сторонами було укладено договір відповідно до якого, відповідач як головний інженер проекту , отримав 28 серпня 2006 року , від позивача грошові кошти в розмірі 18000 грн. за початок робіт по розробці робочого проекту « цех пластмасових виробів по вул. Нафтовиків , 131 в м. Херсоні» що узгоджується з положеннями ст.626 ЦК України яка регулює поняття та види договору. Крім того відповідно до положень ст. 627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначені його умов. Факт укладання вказаного договору не оспорювався відповідачем. Згідно до вимоги від 09 лютого 2015 року надісланої на адресу відповідача , позивач просив негайно повернути грошові кошти в розмірі 18000 грн. на яку відповідач , своїм листом від 06 березня 2015 року , повідомив позивача про те що, у позивача відсутні правові підстави звернення до нього з такою вимогою , оскільки він особисто як фізична особа не брав у нього грошові кошти в борг. Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено , що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є договори та інші правочини. А ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України передбачено , що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Положеннями ст. 526 ЦК України визначено що, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом , відповідач на 08 серпня 2010 року , часу укладення позивачем як директором ПП «Херсонський завод пластикових виробів» з ПП [PERSON] договору про доручення , згідно до якого вона брала на себе обовязок щодо пошуку проектної організації для виготовлення проектної документації по обєкту нерухомості , який розташовано за адресою м. Херсон вул. 1-та Західна ,9-а ( вул. Нафтовиків, 131), не виконав взятих на себе зобовязань за укладеним договором . Порушення відповідачем взятих на себе зобовязань , дало підстави позивачу в повному обсязі відмовитися від зобовязань покладених на нього та вимагати від відповідача повернення грошових коштів. Відповідно до умов договору, сторони не узгоджували строк виконання зобовязань та строки і порядок відшкодування збитків в разі порушення ними зобовязань. На підставі чого, позивачем, 09 лютого 2015 року направлено на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів , у звязку з порушенням ним , умов договору. Листом від 06 березня 2015 року відповідач відмовився від виконання зобовязань щодо повернення грошових коштів. Тобто , саме з цього часу позивачу стало відомо про порушення його прав та виникло право їх вимоги. З урахуванням викладеного , а також положень 526 ЦК України , суд вважає що порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 18000 грн. Доводи відповідача та його представника в частині того , що ним фактично було виконано умови договору, виготовлений робочий проект «Цех пластмасових виробів по вул. Нафтовиків , 131 в м. Херсоні» разом з іншими документами було передано позивачу за актом прийму-передачі , однак у звязку зі спливом часу документи що підтверджують ці обставини знищені за строком давності ,а позивач в свою чергу не розрахувався за виконану ним роботу в повному обсязі , судом оцінюються критично оскільки вони суперечать обставинам встановленим судом. Крім того, судом також оцінюються критично доводи відповідача та його представника в частині застосування до позовних вимог заявлених позивачем строку позовної давності. Оскільки це суперечить абзацу 2 ч.5 ст. 261 ЦК України ,якою визначено що , за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений , перебіг позовної давності починається від дня коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання . А як встановлено судом, відповідач листом від 06 березня 2015 року відмовився виконувати зобовязання по поверненню грошових коштів позивачу , в наслідок порушення ним зобовязань за договором від 28 серпня 2006 року, у звязку з чим позивач звернувся до суду в з дотриманням строків визначених ст. 257 ЦК України. Так , відповідно до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 18 грудня 2014 року по справі за позовом ФОП [PERSON] до КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради , третя особа [PERSON] про визнання права власності , на яку посилався відповідач та його представник в обґрунтування заперечень проти позову , слідує що позивач на період 2007-2008 року здійснив самовільну перебудову цілісного майнового комплексу розташованого за адресою м. Херсон вул. Нафтовиків ,131-Л без дозволу ДАБК у Херсонській області на виконання будівельних робіт, без належним чином затвердженого проекту , оскільки на час перевірки інспекції ДАБК у Херсонській області , про що складено відповідний акт від 18 вересня 2014 року, проектна документація на цілісний майновий комплекс по виробництву пластмасових виробів відсутня . Положеннями ст. 60 ЦПК України визначено , що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі чого: копія договору від 23 серпня 2006 року №16ЧП-2006 , копія завдання на проектування «Цеху пластмасових виробів по вул. Нафтовиків , 131 в м. Херсоні», копія робочого проекту «Цеху пластмасових виробів по вул. Нафтовиків , 131 в м. Херсоні», копії претензії [PERSON] до [PERSON] від 01 лютого 2008 року, копія інженерно-топографічної зйомки ,генеральний план обєкту по вул. Нафтовиків ,131 в м. Херсоні судом , в силу вимог ст.59 ЦПК України, визнаються не допустимими доказами , оскільки суду не надано оригінали зазначених документів . В свою чергу : витяг з протоколу № 5 від 22 березня 2006 року Управління містобудування та архітектури , дозвільні документи на імя позивача від ГУ МНС України в Херсонській області та Міської санітарноепідеміологічної станції на період лютого 2006 року, робочий проект реконструкції існуючих приміщень під цех по виготовленню пластмасових виробів по вул. 10-та Західна ,9 (Нафтовиків ,131 ) в м. Херсоні (адреса яка за рішенням Херсонської міської ради від 20.04.2010 року № 205 присвоєна частині що належала [PERSON] , а не [PERSON]М.), де головний інженер проекту на листопада 2010 року [PERSON] , а заказник [PERSON], судом визнаються , з урахуванням вимог ст. 58 ЦПК України не належними доказами оскільки вони не містять в собі інформації щодо предмета доказування . Показання свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON] допитаних в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача , щодо їх участі, в період 2006 року , у складанні проекту реконструкції по обєкту розташованому за адресою м. Херсон вул. Нафтовиків ,131 за договором укладеним з відповідачем , з урахуванням обставин які підлягали доказуванню судом , в силу ч.4 ст.60 ЦПК України, визнаються такими що базуються на припущеннях оскільки , вони за своїм змістом не спростовують доводів на які посилався позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог та не підтверджували доводів на які посилався представник відповідача в заперечення позову. Позиція суду співвідноситься з правовими позиціями Верховного Суду України викладеними в як в Постанові від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13(1) ,так і в Постанові від 24 вересня 2014 року в справі № 6-122цс14 де визначено що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243.60 грн.

Outcome: approved