Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 25.09.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит Плюс» та [PERSON] укладено кредитний договір №С002518, про надання відповідачу кредиту на умовах строковості, повернення, платності на взаємовигідних умовах у розмірі 17826, 90 грн. з строком користування кредитом 37 місяців терміном до 25.10.2011 року включно. Згідно з умовами кредитного договору кредит наданий шляхом перерахування всієї суми кредиту на поточний рахунок продавця, при цьому боржник як позичальник сам вибирає товар і продавця на свій розсуд. Свої договірні зобов'язання банк виконав у повному обсязі та перерахував обраному відповідачем продавцю товару грошові кошти. 28 грудня 2010 року ТОВ «Кредит Плюс», як первісний кредитор, уклав договір відступлення права вимоги №1/2010/Ф з позивачем, згідно з яким відступив позивачеві права грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними зазначеними фізичними особами та ТОВ «Кредит Плюс», в тому числі і права грошової вимоги до відповідача. Відповідач як позичальник умови договору не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 09.07.2013 року складає 59393, 65, з яких: 17776, 90 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 4119,92 грн. - нарахованих процентів (плати) за користування кредитом; 13815,77 грн. - комісійної винагороди (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості; 23147,08 грн. - неустойки за несвоєчасне виконання зобов'язання (пеня); 533, 98 грн - три проценти річних від простроченої суми. Представник позивача до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а також зазначив, що на позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просив винести заочне рішення. Відповідач, який був належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, що підтверджується поштовим повідомленням, що є в матеріалах справи, до судового засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність суду не подавав. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось Суд проаналізувавши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит Плюс», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», та [PERSON] було укладено кредитний договір №С002518 (а. с. 18-20). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 28.12.2010 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 1/2010/Ф, згідно з яким ТОВ «Вектор Плюс» відступив позивачеві право грошової вимоги (а. с. 26-34). 29.12.2010 року ТОВ «Кредит Плюс» повідомили своїм листом [PERSON] про повне відступлення всіх своїх прав за кредитним договором №С002518 від 25.09.2008 року (а. с. 25). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved