Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.05.2013р наказом №47-к відповідно до п.4 ст.40 КЗпП [PERSON] було звільнено з посади державного інспектора сільського господарства в Херсонській області. Підставою звільнення слугувало наявність прогулів, відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин, протягом робочого дня без поважних причин, а саме - 17.04.2013р, 07.05.2013р, 08.05.2013р, 13.05.2013р. На підставі рішення Новокаховського міського суду від 28.03.2013р [PERSON] було поновлено на посаді на підставі наказу від 03.04.2013р.; з 18.04.2013 р по 26.04.2013р та з 29.04.2013 по 30.04.2013р відповідачка знаходилась на лікарняному. В травні 2013р відповідачка надала лікарняні АГГ №340426 та АГГ №344367, розрахунковий період для нарахування допомоги за якими складає жовтень 2012р-березень2013р. З метою проведення правильного повного розрахунку та виплати компенсації за невикористані 12,5 календарних днів щорічної відпустки за період роботи з 12.12.12 року по 13.05.2013р позивач звернувся за роз'ясненнями до виконавчої дирекції Херсонського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Отримавши відповідь від Фонду, позивачем було виявлено надмірно нараховану та виплачену [PERSON] за період непрацездатності з 18 по 26 квітня 2013р та з 29 по 30 квітня 2013р суму 114,21 грн. Так як відповідачка відмовляється повернути надмірно виплачену суму, позивач просив суд стягнути з відповідачки надмірно сплачену суму в розмірі 114,25 грн., судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., а також комісію за послуги банку у сумі 04 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав; уточнив позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] надмірно сплачену суму у розмірі 114,21 грн. Представник відповідачки - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що вказана позивачем сума не підлягає поверненню. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що з 04.04.2012 року позивач працювала державним інспектором сільського господарства відділу контролю якості та безпеки зерна та продуктів його переробки Управління контролю якості сільськогосподарської продукції Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області. Наказом №217-к від 11 грудня 2012 року її було звільнено із займаної посади за прогул 22 робочих днів без поважних причин, відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. Згідно рішення Новокаховського міського суду від 28.03.2013р суд скасував наказ Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області №379 від 11 грудня 2012 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Скасував наказ Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області №217-к від 11 грудня 2012 року про звільнення [PERSON] Поновив [PERSON] на посаді державного інспектора сільського господарства відділу контролю якості та безпеки зерна та продуктів його переробки Управління контролю якості сільськогосподарської продукції Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області з 12 грудня 2012 року. 13.05.2013р за наказом №47-к на підставі п.4 ст.40 КЗпП [PERSON] було звільнено з посади державного інспектора сільського господарства в Херсонській області за відсутність [PERSON] на робочому місці більше трьох годин, протягом робочого дня без поважних причин, а саме : 17.04.2013р, 07.05.2013р, 08.05.2013р, 13.05.2013р. В період з 18.04.2013р по 26.04.2013р та в період з 29.04.2013р по 30.04.2013р [PERSON] знаходилась на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності серія АГГ №344367, АГГ №340426. 17.05.2013р позивач звернувся з листом-запитом до виконавчої дирекції Херсонського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, стосовно проведення розрахунку по допомозі за листками непрацездатності серія АГГ №344367, АГГ №340426. 28.05.2013р виконавча дирекція Херсонського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності надала відповідь на лист позивача від 17.05.2013р., в якому зазначила, що стосовно [PERSON] зафіксовані прогули, в зв'язку з чим за період відсутності на робочому місці, заробітна плата не виплачується, тому матеріальне забезпечення не компенсується. Рішення про призначення матеріального забезпечення чи про відмову приймається комісією із соціального страхування, що створюється на підприємстві. 28.05.2013р відбулося засідання комісії із соціального страхування Держсільгоспінспекції в Херсонській області, якою було виявлено надмірно нараховану та виплачену за період непрацездатності з 18 по 26 квітня 2013р та з 29 по 30 квітня 2013р суму 114,21 грн. Так, за змістом ст. 127 КЗпП України - повернення підприємству зайво виплачених коштів можливо для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування, при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136 КЗпП України). Також ст. 1212 ЦК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, нормами закону не передбачено повернення працівником підприємству зайво виплачених коштів, крім випадків, встановлених ст. 127 КЗпП України, ст. 1215 ЦК України. Враховуючи, що нараховані та виплачені [PERSON] кошти є складовою частиною заробітної плати, нараховані їй були за відсутності рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності з боку відповідача, за відсутністю в діях [PERSON] ознак, передбачених ст. 1215 ЦК України та ст. 127 КЗпП України, що необхідно для повернення безпідставно набутих коштів, то суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.127, 136 КЗпП України, ст.1212, 1215 ЦК України та

Outcome: dismissed