Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позов до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір № 001310 фінансового лізингу від 03 квітня 2015 року. Позов пред'явлений із підстав невідповідності оскаржуваного вимогам закону, оскільки був укладений без відома та згоди позивачки, яка є дружиною особи, що виступає у договорі фінансового лізингу як лізингоодержувач. В судове засідання представник не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, а тому згідно\~ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Відповідач в судове засідання не зявився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з відміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Крім того, відповідач в письмових запереченнях, порушує перед судом питання про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на дотримання вимог чинного законодавства підчас укладення спірного договору. Суд вислухавши пояснення учасників судового процесу, оголосивши та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що 03 квітня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Лізінгова компанія» Автофінанс»» укладено договір № 001310. Предметом договору є транспортний засіб Марки/моделі МТЗ 82.1.26. Згідно договору фінансового лізингу №001310 від що 03 квітня 2015 року ціна транспортного засобу складає 490 тисяч гривень. Укладення договору фінансового лізингу супроводжувалось без отримання письмової згоди позивача. Статтею 203 ЦК України\~визначені основні критерії чинності правочину, зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим акта цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.ст.\~203,\~204 ЦК України\~підстави і наслідки недійсності правочину можуть бути передбачені винятково законами. Відповідно до ч.2\~ст.806 ЦК України\~за договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3\~ст.806 ЦК України\~зазначається, що особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. В частині 1\~ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~визначено форму договору фінансового лізингу - договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Тому позовні вимоги позивача про недійсність укладеного договору у зв'язку з недотриманням сторонами нотаріальної форми договору ( недотримання вимог ч.2ст.799\~ЦК України) є помилковими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, оскільки зазначена норма регулює окремий вид цивільно-правових відносин - найм (оренда) транспортного засобу. Норми загальних положень про найм (оренду) викладені виключно в параграфі 1глави 58\~ЦК України. Чинним законодавством не передбачено застосування до фінансового лізингу норм, що регулюють окремі види найму (оренди). Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями\~ЦК України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та\~Законом України «Про фінансовий лізинг»\~(ч.2\~ст. 806 ЦК України\~та ч.1\~ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг». Частинами 2,3 65\~СК України\~передбачено, що дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згода на укладання договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально посвідчена. Чинними нормами законодавства не передбачено умови для обов'язкової нотаріальної форми договору фінансового лізингу, а отже й отримання письмової згоди іншого з подружжя на укладання зазначеного договору відповідно до\~ст. 65 СК України\~не вимагається. Оскільки укладений договір лізингу відповідає вимогам закону, його нотаріальне посвідчення не вимагається отже третя особа мала право на укладання договору. За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання даного правочину недійсним, а тому у позові необхідно відмовити. Вимоги про повернення суми авансового платежу є похідним вимогами від вимог про визнання недійсним правочину, а відтак в їх задоволенні слідтакож відмовити із підстав, що відповідають останнє наведеним висновкам суду. На підставі ст.ст.\~3,\~4,\~10,\~11,\~60,\~209,\~212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed