Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що він з 04 серпня 2009 року працював в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» на посаді заступника головного контролера заступником начальника відділу технічного контролю. Наказом №57у від 22 квітня 2014 року був звільнений відповідачем на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Проте в день звільнення відповідач остаточного розрахунку не здійснив, у звязку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 825,39 грн., яку він просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з дня звільнення та по день постановлення судового рішення. В судове засідання позивач не зявився у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 04 серпня 2009 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» працював на посаді заступника головного контролера заступником начальника відділу технічного контролю; наказом №57у від 22 квітня 2014 року був звільнений на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до довідки виданої ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] станом на 06 квітня 2015 року складає 825 грн. 39 коп. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та розрахункових листів заробітна плата позивача за лютий та березень 2014 року складала відповідно: 1114,94 грн. та 778,04 грн., тобто середній заробіток позивача становить 946,49 грн. (1114,94 грн. + 778,04 грн. = 1892,98 грн. : 2 = 946,49 грн.). Враховуючи, що позивача було звільнено 22 квітня 2014 року, та в день звільнення остаточного розрахунку з ним відповідачем не проведено і не виплачена заборгованість по заробітній платі до теперішнього часу, що є підставою у відповідності до ст. 117 КЗпП України для стягнення з відповідача на користь позивача за період з 23 квітня 2014 року по 23 червня 2015 року, тобто за 14 місяці середнього заробітку, тому оскільки наведенні обставини відповідачем неоспорені в судовому засіданні, позов в цій частині підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 13250 грн. 86 коп. (14 місяці х середній заробіток 946,49 грн.). Також задоволенню підлягає позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 825 грн. 39 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. За таких підстав позов підлягає задоволенню. На підставі ,

Outcome: approved