Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті їх брата [PERSON], який помер 14.06.2015 року. Мотивуючи тим, що він разом зі своїм братом [PERSON] проживав в квартирі, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Красіна, 1/2. В 2014 році [PERSON] захворів, та з того часу самостійно не пересувався і потребував постійного стороннього догляду. За його життя він доглядав за братом. Готував йому їжу, купував одяг та ліки, прибирав за ним, водив на прогулянки та інше. [PERSON], проживаючи на території Російської Федерації та будучи проінформованою про стан здоров'я їхнього брата, будь-якої участі в наданні йому допомоги, ні матеріальної, ні моральної не приймала. Всі витрати на піклування про [PERSON], постійну турботу про нього та похорони було покладено на позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Красіна, 1/2. В зв'язку з відсутністю спадкоємців першої черги, його спадкоємцями стали в рівних частинах він та його сестра [PERSON], яка 25.09.2015 року звернулась з заявою про прийняття спадщина. Оскільки, [PERSON] за життя брата ухилялася від надання допомоги брату, який через свої тяжкі хвороби був у безпорадному стані, то має бути усунена від права на спадкування за законом. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, позовна заява та додатки до неї направлялись за місцем її проживання згідно Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам. Заяви про розгляд справи в її відсутності до суду не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] проживав та був зареєстрованим до 14.06.2015 року за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою МКВЖРЕП -№ 7 від 07.07.2015 року № 2101(а.с. 45). Дана квартира належала йому праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, довідкою Бердичівського МБТІ(а.с. 10, 20). [PERSON] помер 14.06.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 7). Спадкодавець [PERSON] через хворобу не міг самостійно пересуватися та потребував постійного стороннього догляду, що підтверджується копіями медичних документів(а.с. 26-32). [PERSON] за життя доглядав за братом - [PERSON], а також за власні кошти поховав його, що підтверджується договором - замовленням № 301 на організацію і проведення поховання(а.с. 25). [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями другої черги, після смерті [PERSON], даний факт сторонами не оспорюється. Сторони у справі своєчасно звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON]В, даний факт сторонами не оспорюється. За правилами ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України(далі ЦПК України), кожна особа має право звернутися до суду саме за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1216 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за законом та за заповітом. У статті 1224 ЦК України, визначені підстави усунення від права на спадкування та спадкоємців, яких в залежності від видів спадкування, може бути усунено від права на спадкування. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. На підставі викладеного, оцінюючі докази в їх сукупності, суд вважає, що [PERSON], уникала від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, не піклувалася про брата, не відвідувала його й не надавала йому допомоги, якої той потребував у силу стану здоров'я та неналежного матеріального забезпечення, а тому, на думку суду, перебував у безпорадному стані. Зазначені обставини підтверджуються вищевикладеними зібраними і дослідженими доказами, які були надані позивачем, оскільки відповідачкою доказів на їх спростування надано не було. Зважаючи на викладене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом відповідачки. Також, на думку суду, підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551.20 грн., понесення якого підтверджено документально (а.с.2).

Outcome: approved