Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги, що 11 листопада 2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Кредитний договір №100.3.2-01/0093 (далі - Кредитний договір) відповідно до якого Банк надав Відповідачу кредит в сумі 120 000,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 11 листопада 2015 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 22 % річних (п. 3.3.1. Кредитного договору). Цільове використання коштів: для здійснення розрахунків з метою придбання у власність нового автомобіля. А саме за вказані кредитні кошти було придбано автомобіль: марки - Ноnda, модель - Jazz, колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], який перебуває у заставі Позивача на підставі Договору застави транспортного засобу R100.3.2-02/0093 від 11.11.2010. 22 січня 2018 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220118нв (далі - Договір відступлення) відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги за Кредитним договором. Таким чином, станом на теперішній час усі права вимоги, які існували у ПАТ «ВТБ Банк» в рамках кредитного договору №100.3.2-01/0093 від 11.11.2010 р. належать ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», відповідно, виконання зобов'язання має виконуватись на користь нового кредитора. Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що Відповідач належно не виконував свої зобов'язання за Кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 22.01.2018 р. (момент відступлення права вимоги на користь Позивача) становила: 29 430,25 грн. - сума простроченої заборгованості по тілу кредиту; 23 564,01 грн. - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, яка в свою чергу складається зі 544,26 грн. - заборгованості по нарахованих відсотках; 23 019,75 грн. - простроченої заборгованості нарахованих відсотках. Після набуття прав вимоги за Кредитним договором, Позивач неодноразово намагався врегулювати з Відповідачем питання заборгованості в добровільному порядку, зокрема, 12.02.2018 р. Боржнику направлялось повідомлення №б/н від 22.01.2018р. про відступлення права вимог за Кредитним договором, в якому повідомлялась сума заборгованості та банківські реквізити для її погашення. Також, неодноразово проводились телефонні переговори Відповідачем щодо погашення заборгованості. 23.07.2018 відбулася зустріч за ініціативою Боржника, на якій Боржник був ознайомлений з оригіналами документів та умовами погашення заборгованості. Однак Відповідач, усі вимоги проігнорував та не виявив бажання добровільно погашати заборгованість. Позивач стверджує, що у зв'язку з порушенням Відповідачем умов кредитного договору стягненню з нього за період з 05.09.2015 по 05.09.2018 підлягають також 3 % річних в сумі 2 651,00 грн. та втрати від інфляції в сумі 10 970,73 грн. Крім того, стягненню підлягають штрафні санкції на заборгованість по відсоткам за користування кредиту у період з 23.01.2018 по 14.09.2018 у вигляді 3 % річних в сумі 453,00 грн. та втрати від інфляції в сумі 857,21 грн. У зв'язку з вищевикладеним просили суд стягнути з Відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №100.3.2-01/0093 від 11.11.2010 у розмірі 67 926,20 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 11 листопада 2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №100.3.2-01/0093 відповідно до якого Банк надав Відповідачу кредит в сумі 120 000,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 11 листопада 2015 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 22 % річних (п. 3.3.1. Кредитного договору). Цільове використання коштів: для здійснення розрахунків з метою придбання у власність нового автомобіля. А саме за вказані кредитні кошти було придбано автомобіль: марки - Ноnda, модель - Jazz, колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], який перебуває у заставі Позивача на підставі Договору застави транспортного засобу R100.3.2-02/0093 від 11.11.2010. 22 січня 2018 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220118нв (далі - Договір відступлення) відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги за Кредитним договором. Відповідач належно не виконував свої зобов'язання за Кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 22.01.2018 р. (момент відступлення права вимоги на користь Позивача) становила: 29 430,25 грн. - сума простроченої заборгованості по тілу кредиту; 23 564,01 грн. - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, яка в свою чергу складається зі 544,26 грн. - заборгованості по нарахованих відсотках; 23 019,75 грн. - простроченої заборгованості нарахованих відсотках. Після набуття прав вимоги за Кредитним договором, Позивач неодноразово намагався врегулювати з Відповідачем питання заборгованості в добровільному порядку, зокрема, 12.02.2018 р. Боржнику направлялось повідомлення №б/н від 22.01.2018р. про відступлення права вимог за Кредитним договором, в якому повідомлялась сума заборгованості та банківські реквізити для її погашення. Також, неодноразово проводились телефонні переговори Відповідачем щодо погашення заборгованості. 23.07.2018 відбулася зустріч за ініціативою Боржника, на якій Боржник був ознайомлений з оригіналами документів та умовами погашення заборгованості. Однак Відповідач, усі вимоги проігнорував та не виявив бажання добровільно погашати заборгованість. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до з абз. 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На даний час заборгованість по Кредитному договору боржником погашена не повністю. Оскільки ПАТ «ВТБ Банк» виконав в повному обсязі всі зобов'язання перед Відповідачем, а саме: надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Кредитним договором та в межах кредитного ліміту, а боржник в свою чергу зобов'язання, передбачені Кредитним договором в повному обсязі не виконав, відсотки за користування кредитом не сплатив, чим порушив договірні зобов'язання перед Позивачем, а також ст. ст. 526, 530, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції і за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв'язку з порушенням Відповідачем умов кредитного договору стягненню з нього за період з 05.09.2015 по 05.09.2018 підлягають також 3 % річних в сумі 2 651,00 грн. та втрати від інфляції в сумі 10 970,73 грн. Крім того, стягненню підлягають штрафні санкції на заборгованість по відсоткам за користування кредиту у період з 23.01.2018 по 14.09.2018 у вигляді 3 % річних в сумі 453,00 грн. та втрати від інфляції в сумі 857,21 грн. Ст. 512 ЦК України визначає, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220118нв від 22.01.2018 набуло право грошової вимоги до [PERSON], то виконати свої боргові зобов'язання Відповідач повинен на банківські рахунки нового кредитора. Статтею 141 ЦПК встановлено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позивачем до суду було надано платіжне доручення про сплату судового збору, то суд стягує з Відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.ст. 526,530,629 ЦК України,

Outcome: approved