Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно рішення Фурсівської сільської ради від 17.10.2017 р., він є власником земельної ділянки площею 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3220488301:02:031:0093). При здійсненні державної реєстрації прав на зазначене нерухоме майно позивачу стало відомо про наявність обтяження на невизначене майно від 23.04.1968 року. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів від 23.01.2018 року, підставою виникнення обтяження є повідомлення б/н від 23.04.1968 р., видавник в/ч 13845. Враховуючи те, що Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, він просить суд звільнити від заборони на відчуження невизначене майно, що йому належить, реєстраційний номер обтяження 3628416. Відповідач Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора направила до суду відзив на позовну заяву, виклавши свої заперечення проти позову, мотивуючи їх тим, що не вважає себе належним відповідачем в зв`язку з тим, що не порушувала права та інтереси позивача. Вказала на те, що не отримувала повідомлення з в/ч [NUMBER] або рішення суду про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, яке належить позивачу. Просила провести заміну неналежного відповідача на належного. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд,\~ дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивач [PERSON] згідно рішення Фурсівської сільської ради від 17.10.2017 р., є власником земельної ділянки площею 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3220488301:02:031:0093) /а.с. 11/. При здійсненні державної реєстрації прав на зазначене нерухоме майно позивачу стало відомо про наявність обтяження на невизначене майно б/н від 23.04.1968 року /а.с. 13/. Підставою виникнення обтяження є повідомлення б/н від 23.04.1968 р., із в/ч [NUMBER] на об`єкт обтяження невизначене майно, у зв`язку з позикою в сумі 700 крб. на будівництво житлового будинку в с. Фурси Білоцерківського району, Київської області, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.01.2018 р. З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно брав на підприємстві в/ч [NUMBER] позику на будівництво будинку, яку він погасив і заборгованості перед підприємством не має. Крім того в/ч [NUMBER] ліквідовано, правонаступників немає.\~ Докази на підтвердження наявності у позивача будь-якої заборгованості, відсутні. На звернення позивача до Галузевого державного архіву МОУ, останньому було надано довідку, згідно якої відомості щодо відсутності заборгованості [PERSON] перед в/ч [NUMBER] не можуть бути надані, однак у ній міститься інформація про утримання із заробітної плати позивача працівниками в/ч [NUMBER] за квітень 1967 року суми у розмірі «50=», за травень 1967 р. суму утримання визначити неможливо, оскільки в документі сума відображена нерозбірливо, інші суми утримань не відображені /а.с. 12/. Вирішуючи спір по суті суд встановив, що\~ процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України Про нотаріат, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України Про нотаріат, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15\~ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України\~ від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є:\~ рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Таким чином, заборона відчуження невизначеного майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Враховуючи те, що Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved