Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення суми боргу за письмовою розпискою, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.08.2015 між ним та відповідачем був укладений письмовий договір позики, за яким він передав 08.08.2015 в борг відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою. Відповідно до вищевказаної письмової розписки відповідач зобов`язується повернути грошові кошти в строк до 30.12.2016. Також відповідач зазначив у борговій розписці, що у випадку скорішого вирішення свого фінансового достатку, то віддасть цю позику достроково. Однак, відповідач не звертаючи уваги на його прохання відмовляється повернути взяті у борг кошти, тим самим спричиняючи йому матеріальні труднощі. Вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума основного боргу у розмірі - 7 000,00 доларів США, що згідно курсу національної валюти станом на 20 серпня 2019 року становить - 2 517,56 грн., відповідно суму боргу становить - 176 190,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу в розмірі 176 190,00 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та оголошенням про виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 08 серпня 2015 року [PERSON] отримав позику у [PERSON] в розмірі 7 000,00 доларів США для вирішення своїх будівельних питань та оформлення пакету документів на будівництво. Кошти зобов`язується повернути в 2016 році (на протязі року), а у разі скорішого вирішення фінансового свого особистого достатку, то віддасть цю позику достроково. Однак, відповідач не звертаючи уваги на прохання позивача відмовляється повернути взяті у борг кошти, тим самим спричиняючи йому матеріальні труднощі. До цього часу заборгованість Відповідачем не погашена. Таким чином, стягненню з Відповідача підлягає сума основного боргу у розмірі - 7 000,00 доларів США, що згідно курсу національної валюти станом на 20 серпня 2019 року становить - 2 517,56 грн., відповідно суму боргу становить - 176 190,00 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-багатосторонніми (договорами). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований а одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Оскільки позивач виконав в повному обсязі всі зобов`язання перед відповідачем, а саме: надав йому грошові кошти в розмірі 7 000,00 доларів США, що згідно курсу національної валюти станом на 20 серпня 2019 року становить 176 190,00 грн. за розпискою від 08.08.2015, а Відповідач, в свою чергу, зобов`язання з приводу повернення у строк грошових коштів не виконав, чим порушив договірні зобов`язання перед позивачем, то суд приходь до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд у зв`язку з задоволенням позову покладає на Відповідача судові витрати у вигляді 1 761,91 грн. судового збору та 6 000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. За вказаних обставин позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved