Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 28.03.2017 по грудень 2018 перебував на військовій службі. Після прибуття за місцем свого проживання в [INFO], від матері дізнався, що в період його відсутності мати дозволила проживати в належному їй будинку відповідачці як доньці знайомої, якій дозволила користуватися належними йому: мопедом іноземного виробництва вартістю 18000 грн., велосипедом іноземного виробництва «Команчі» вартістю 12000 грн., мобільним телефоном ERGO серійний номер Е18014510185 вартістю 2000 грн., телевізором «Самсунг» вартістю 3700 грн. Позивач, посилаючись на не повернення йому вказаного майна просив витребувати його у відповідачки. Ухвалою суду від 06.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 10-11). Ухвалою суду від 05.03.2019 по справі постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 27-28). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав у ній викладених. Відповідачка [PERSON] повідомлялася про дати, час та місце розгляду справи на 28.03.2019 та 17.04.2019 шляхом спрямування на адресу її місця проживання судових повісток. Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилася, судом постановлено провести заочний розгляд справи. Заслухавши доводи представника позивача, допитавши свідка, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним\~кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12\~ЦПК України). З наданих позивачем, на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, доказів встановлено наступне. З копії гарантійного талону вбачається, що він виданий на мобільний телефон ERGO серійний номер Е18014510185 (а.с. 6). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] мати позивача пояснила, що її син з березня 2017 року по грудень 2018 року перебував на військовій службі. В серпні 2018 відповідачка [PERSON], яка являється донькою її знайомої попросилася жити в неї в будинку, на що вона погодилася, оскільки пожаліла її, до того ж їй це було зручно, бо планувала лягати в лікарню для проведення операції, а вдома залишалась її мати, яка з урахуванням похилого віку потребувала стороннього догляду. [PERSON] вдень приходила до належного свідку будинку, на ніч не залишалася. В період такого її проживання в належному свідку будинку, [PERSON] попросила її користуватися мобільним телефоном, телевізором та велосипедом, які належали її синові. Свідок дозволила. В подальшому [PERSON] попросила її забрати, з метою відремонтувати, мопед, який також належав її синові, вона не заперечувала проти цього. Коли повернувся син, то почав вимагати повернення вказаних речей, проте відповідачка ухиляється від цього. Відповідно до статей 317, 319, 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387\~ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що відповідно до статті 387\~ЦК України та частини третьої статті 13\~ЦПК України особа, яка звернулась до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. За змістом статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми, відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд виходить з того, що надана позивачем копія гарантійного талону на телефон ERGO (а.с. 2) за відсутності документів про його придбання не підтверджує право власності позивача на нього. Свідчення матері позивача також не є достатніми доказами на підтвердження обставин, зазначених в позовній заяві в частині належності позивачу спірного майна із зазначенням його вартості та відповідно заволодіння ним відповідачкою. При цьому суд звертає увагу, що свідок зазначала, що сама дозволила відповідачці користуватися майном, яке належало її синові. Отже враховуючи, що суду не надано доказів перебування спірного майна за місцем проживання позивача, не підтверджено його право власності на це майно та відповідно факту неправомірного заволодіння цим майном відповідачкою, що є обовязковою умовою для застосування до спірних правовідносин статті 387 ЦК України, яка передбачає витребування майна від особи, яка володіє майном без законних підстав, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed