Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив визнати за ним право власності на [ADDRESS]. В обґрунтування вимог посилалася на те, що в зазначеній квартирі проживав його батько, який до 01.01.1992 року повністю вплатив пайовий внесок в ЖБК «Ленінський 15» та став, відповідно до діючого на той час законодавства, власником квартири. Батько помер [INFO], при зверненні, у встановлений законом строк, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки батько, за життя, після виплати паю не зареєстрував своє право власності. Відповідачка [PERSON], дій направлених на прийняття спадщини не вчиняла та вимоги позову визнала в повному обсязі. Представник ЖБК «Ленінський 15», в особі голови правління, вимоги позову визнав в повному обсязі. Сторонам роз'ясненні наслідки визнання позову відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, підстав для не прийняття судом визнання позову відповідачами не встановлено, визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] 16.05.1973 року на підставі ордеру № 3342, від 28.12.1972р., вселився в [ADDRESS], що знаходиться в будинку ЖБК «Ленінський 15» (а.с. 10). Ставши членом ЖБК «Ленінський 15», [PERSON], до 01 січня 1992 року повністю виплатив пайовий внесок за зазначену квартиру (а.с. 25). [INFO] [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). За життя [PERSON], залишив заповіт за яким заповідав належну йому квартиру своєму сину [PERSON]. Син померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7), після смерті батька фактично вступив в володіння та управління спадковим майном. Інших спадкоємців не встановлено. Зазначені обставини визнані сторонами що приймали участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно до ст. 15 Закону України «Про власність», (що діяв на час викупу квартири в будинку ЖБК), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Таким чином, до правовідносин, які виникли, повинні застосовуватися положення ЦК України у редакції 1963 року. Згідно ст. 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже згідно зі ст. 548, п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, [PERSON], прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини. Також встановлено, що після смерті [PERSON], інші особи з заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, отже інших спадкоємців, які претендують на спадщину після його смерті не встановлено. Згідно до ст. 12 Закону України «Про власність», (що діяв на час відкриття спадщини) громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання й права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON], підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку. На підставі ст. 15 Закону України «Про власність», ст. ст. 548, 549 ЦК України (1963р.),

Outcome: approved