Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29 липня 2007 року. Від шлюбу мають малолітніх дочок: Іванну, [INFO], та Мілану, [INFO]. Протягом останніх декількох років відносини з дружиною розладились, відсутність взаєморозуміння призводила до зясування стосунків\~та сварок,\~що негативно\~впливало на\~психологічний стан\~дітей.\~На даний\~час з\~відповідачем шлюбних\~відносин не\~підтримує,\~на примирення\~не погоджується, просив прийняти рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 15 лютого 2019 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подала. У судове засідання позивач не зявився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, від позову не відмовився, повідомив, що з 28 вересня 2018 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 29 липня 2007 року, є батьками малолітніх дочок: Іванни, [INFO], та Мілани, [INFO]. Такі обставини\~підтверджуються даними\~свідоцтва про\~шлюб серії\~1-ЕГ\~№ 022003,\~виданого виконкомом\~Люблинецької селищної\~ради Ковельського\~району Волинської\~області 29\~липня 2007\~року,\~свідоцтв про\~народження :\~серії 1-ОК\~№ 186307\~та серії\~1-ОК\~№ 100361,\~виданих виконкомом\~Владиславської сільської\~ради Миронівського\~району Київської\~області 19 липня 2011 року та 15 липня 2008 року. Встановлено, що між сторонами як подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Шлюбні відносини між подружжям припинені через різні погляди на сімейні відносини, різні звички та характери. Сторони не змогли створити в сімї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, стали частими сварки. Відсутність взаєморозуміння та постійні суперечки негативно впливали на психологічний стан дітей, призвели до втрати почуття поваги та любові між подружжям. З 28 вересня 2018 року сторони шлюбних відносин не підтримують, наміру на примирення і збереження сімї не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сімя розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітніх дітей, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. При подачі позову позивачем було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~105,\~110,\~112,\~160\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved