Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором. Обгрунтовуючи позовні вимоги вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номера від 28.02.2015 року [PERSON] (далі - відповідач) отримала кредит у розмірі 22 592,56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ « Приватбанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов та Правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта внаслідок невиконаних зобов'язань перед банком. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19.04.2016 року має заборгованість - 24 904,78 грн., яка складається з наступного: - 18 942,64 грн. - заборгованість за кредитом; - 2 214,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 446,20 грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди в розмірі 2 301,54 грн.. Загальна заборгованність за договором на 19.04.2016 становить 24 904,78 грн.. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 24 904,78 грн., за кредитним договором без номера від 28.02.2015 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача, в тексті позовної заяви зазначив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечує проти розгляду справу у порядку заочного провадження ( а.с.3). В судове засідання відповідач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, поштові повідомлення повернулись з поміткою за закінченням строку зберігання, що суд розцінює як небажання особи отримувати повістку. З метою запобігання тяганини при розгляді справи, зі згоди позивача суд ухвалив слухати справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між позивачем і відповідачем дійсно укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.02.2015 року (а.с. 6-31), який складається з заяви позивача, Умов та правил надання банківських послуг, на підставі якого відповідачеві надано кредит в сумі 22 592,56 грн.. Відповідач неналежним чином виконував обовязки передбачені умовами договору. Згідно із розрахунком заборгованості за вищевказаним договором заборгованість за відповідачем за договором станом на 19.04.2016 року складає 24 904,78 грн. ( а.с. 4). При зверненні до суду позивачем сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 378,0 грн. ( а.с. 1). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу України. Суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на підставі діючого законодавства та умов договору, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved