Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що [INFO] в с. Спадщина Путивльського району Сумської області помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. До спадкового майна входить в тому числі і право на земельну частку (пай) на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області, а також житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] За життя померлим було складено заповіт, за яким спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, оскільки його батько [PERSON] помер [INFO], позивач прийняв спадщину після смерті діда шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, отримав свідоцтво про право на спадщину на окреме спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай) у землі КСП «Спадщанське», але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок нотаріусом позивачу було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], загальною площею 45,7 кв. м, житловою площею 26,4 кв. м, в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] Витрати по справі просив покласти на нього та розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, [INFO] в с. Спадщина Путивльського району Сумської області помер [PERSON], дід позивача, після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті діда, оскільки його батько [PERSON] помер [INFO], прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) із землі КСП «Спадщанське» Путивльського району Сумської області, а також житловий будинок з надвірними будівлями (спорудами) загальною площею 45,7 кв. м (житловою площею 26,4 кв. м) по [ADDRESS] Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) із землі КСП «Спадщанське» Путивльського району Сумської області, але в оформленні спадкових прав на зазначений житловий будинок позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього, що видно з листа нотаріуса від 18.09.2018. У той же час, убачається з технічного паспорту від 20.04.2018 та підтверджено даними Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області те, що згаданий будинок садибного (індивідуального) типу, загальною площею 45,7 кв. м (житловою площею 26,4 кв. м), побудований у 1950 році, з надвірними спорудами (будівлями), які рахуються за померлим [PERSON] згідно записів погосподарської книги Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, передбачалась обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно з п. 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 (із змінами) визначено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Таким чином, виходячи з наведених вимог закону та того, що спірний будинок не відноситься до самочинного будівництва та рахується за померлим згідно записів погосподарської книги, тобто входить до спадкової маси, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. З врахуванням відповідного клопотання позивача, понесені ним витрати судом не розподіляються.

Outcome: approved