Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зобов`язання Красногвардійського відділу ГУ Державної міграційної служби Дніпропетровської області зняти відповідача з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу посвідченого у Третій державній нотаріальній конторі м. Дніпропетровська. Зареєстровано в реєстрі за № 1-3125. З цього часу позивач оселилася у зазначені квартирі та була зареєстрована. Квартира [ADDRESS] з 3-х кімнат, житловою площею 41,3 кв. м, загальною площею 55,5 кв. м. Відповідач є її онуком. У 1999 році до неї звернувся її син, [PERSON] з проханням зареєструвати в її квартирі його сина, без його поселення у квартирі. Вона погодилася та зареєструвала онука у квартирі - він був зареєстрований 29.04.1999 року. З часу реєстрації у квартирі відповідач ніколи в ній не проживав. В квартирі відсутнє його майно, ніколи не сплачував квартирну плату та комунальні послуги. Позивач ніколи не чинила відповідачу перепон у користуванні квартирою. Весь час вона сама сплачує комунальні послуги, квартирну плату. Останні 5 років відповідач з позивачем не спілкується. Відповідач створив сім`ю та проживає окремо. Фактичне місце проживання відповідача позивачу невідомо. На теперішній час, у зв`язку з тим, що у її квартирі зареєстрований відповідач, вона не може оформити субсидію, сплачувати ж за двох, за себе та відповідача їй дуже тяжко, її права власника порушені. На підставі викладеного позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 20.08.1991 року посвідченого у Третій державній нотаріальній конторі м. Дніпропетровська, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3125, позивач, [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS], яка належить їй на праві власності (а. с. 9-10). Відповідно до домової книги про прописку громадян у квартирі [ADDRESS], Відповідач по спарві, [PERSON], [INFO], прописаний у зазначеній квартирі з 21.03.200 року (а.с. 7). Відповідно до Акту від 01.09.2015 року, складеного директором КП «ЖХ Красногвардійського району ДГС» Лисюном П.П. та підписаного мешканцями квартир [ADDRESS] м. Дніпропетровськ [PERSON], [PERSON], та мешканкою [ADDRESS] [PERSON], в присутності мастера тех. ділянки [PERSON] - [PERSON] на час перевірки, зі слів сусідів не проживає за адресою: [ADDRESS] з 21.03.2000 року (а. с. 21). У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб в розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом при розгляді справи, у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням та вважає необхідним дані позовні вимоги задовольнити. Що стосується позовних вимог про зобов`язання Красногвардійський відділ ГУ Державної міграційної служби Дніпропетровської області знати відповідача з реєстраційного обліку у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи наведені приписи закону суд зазначає, що наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням є самостійною підставою для зняття такої особи з реєстрації. Доказів в підтвердження того, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не буде виконане та особа не буде знята з реєстраційного обліку позивачем не надано, а тому вимоги позивача є передчасними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Крім того, зазначені вимоги задоволенню не підлягають з тієї підстави, що будуть порушувати права суб'єкта владних повноважень, в даному випадку Красногвардійського відділу у місті Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та вимоги чинного законодавства, оскільки управління державної міграційної служби по справі є третьою особою, до якої не може бути пред'явлено вимог, у межах розгляду даної цивільної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial