Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, в якому зазначив таке. Між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] (далі за текстом - Відповідач 1) 18 жовтня 2013 року був укладений кредитний договір № 120_107, згідно якого позивач надав Відповідачу 1 кредит в сумі 15000,00 грн. зі сплатою 34,0 % річних з кінцевим терміном повернення - 17.10.2016. Даний кредит Відповідач 1 зобов`язувалась повертати щомісячними рівними частинами в сумі 416,67 грн., сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. В якості забезпечення виконання Відповідачем 1 своїх зобов`язань за кредитним договором між банком, Відповідачем 1 та окремо з [PERSON] (далі за текстом - Відповідач 2) й окремо з [PERSON] (далі за текстом - Відповідач 3) були укладені відповідно договори поруки № 120_107А та № 120_107Б від 26.07.2012. Згідно договорів поруки Відповідач 2 та Відповідач 3 окремо один від одного поручались перед кредитором відповідати солідарно у повному обсязі (до повного виконання зобов`язань за кредитним договором або протягом тридцяти років) за своєчасне та повне виконання Відповідачем 1 за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Посилаючись на те, що, незважаючи на попередження відповідачів щодо необхідності повернення кредиту, останні не вжили заходів стосовно погашення заборгованості перед банком, позивач просить стягнути з в солідарному порядку з Відповідача 1 окремо з Відповідачем 2 та окремо 3 Відповідачем 3 заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 12331,38 грн., яка складається з: боргу за кредитом - 6611,01 грн.; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 01.12.2016 - 4421,21 грн.; інфляційних втрат банку з серпня 2015 року по жовтень 2016 року за прострочення сплати кредиту - 472,65 грн.; інфляційних втрат банку з вересні 2014 року по жовтень 2016 року за прострочення сплати відсотків за кредитом - 596,26 грн.; трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту з 03.08.2015 по 17.10.2016 - 115,92 грн.; трьох процентів річних за прострочення сплати відсотків з 02.09.2014 по 17.10.2016 - 114,30 грн. Ухвалою суду від 26 червня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачам надати суду та позивачу відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом трьох днів після отримання відзиву надати відповідь на відзив. Протягом встановленого строку відповідачі відзивів на позовну заяву до суду не надали, про відкриття провадження були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 18.03.2020 за клопотанням позивача було змінено його найменування, а саме на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк». Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобов`язань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобов`язання, крім обов`язку виконати взяті зобов`язання, повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та Відповідачем 1 дійсно 18 жовтня 2013 року був укладений кредитний договір № 120_107, згідно якого позивач надав Відповідачу 1 кредит в сумі 15000,00 грн. зі сплатою 34,0 % річних з кінцевим терміном повернення - 17.10.2016. Даний кредит Відповідач 1 зобов`язувалась повертати щомісячними рівними частинами в сумі 416,67 грн., сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Цього ж дня, 18 жовтня 2013 року, між позивачем, Відповідачем 1 та окремо з Відповідачем 2 й окремо з Відповідачем 3 відповідно були укладені договори поруки № 120_107А та № 120_107Б. Виписками по рахунку Відповідача 1 та розрахунком заборгованості підтверджується, що у Відповідача 1 внаслідок порушення нею умов договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків станом на 28.09.2018 утворилась заборгованість на загальну суму 12331,38 грн. Положеннями ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність простроченої заборгованості перед позивачем свідчить про неналежне виконання відповідачем 1 своїх зобов`язань за кредитним договором, тому, на підставі наведених вище норм закону, позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 543 ЦК України вказує, що у разі солідарного обов`язку боржників (відповідачів) кредитор (позивач) має право вимагати виконання обов`язку в повному обсязі від усіх боржників (відповідачів) разом. Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Частинами першою і третьою статті 251 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. На підставі частини першої статті 252 та частини першої статті 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Судом встановлено, що того ж дня, коли було укладено кредитний договір з Відповідачем 1, між Банком, Відповідачем 1 та окремо з Відповідачем 2 і окремо з Відповідачем 3 відповідно були укладені договори поруки № 120_107А та № 120_107Б, згідно яких поручителі Відповідач 2 та Відповідач 3 окремо один від одного зобов`язувалися солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за невиконання усіх зобов`язань позичальником за кредитним договором № 120_107від 18 жовтня 2013 року, зокрема, за повернення кредиту у розмірі 15000,00 грн., та сплати процентів за користування кредитом та інших платежів зазначених у договорі. Відповідно до п. 10.1.1 укладених з Відповідачами 2 та № договорів поруки вказані догори поруки вступили в силу з моменту підписання сторонами і скріплення їх печатками сторін (за наявності) та діють протягом 30 (тридцяти років) з моменту підписання договорів, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язання за кредитним договором та зобов`язань поручителів за цими договорами. З огляду на те, що вказана вище заборгованість за кредитним договором виникла у зв`язку із припиненням виконання своїх зобов`язань Відповідачем 1, а Відповідачі 2 та 3 зобов`язувалась відповідати з Відповідачем 1 у солідарному порядку у повному обсязі за невиконання останнім умов кредитного договору, вимоги позивача є обґрунтованими, тому з Відповідачів 2 та 3 у солідарному порядку один від одного з відповідачем 1 слід стягнути загальну суму заборгованості у повному обсязі, у зв`язку з чим позов банку підлягає задоволенню в цілому. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимог до Відповідачів, з них на користь позивача в рівних частках також слід стягнути суму судового збору, сплачену останнім при зверненні з цим позовом до суду.

Outcome: approved