Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що він є рідним сином відповідача [PERSON] Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.08.2016 р. позов [PERSON] було задоволено частково та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від доходу, тобто по 1/6 частині на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 12.05.2016 р. На сьогоднішній день йому виповнилося 180 років, він продовжує навчання у Сумському машинобудівельному коледжі Сумського державного університету за спеціальністю «Технологія обробки матеріалів на станках та автоматичних лініях. Термін закінчення навчання 30.06.2020 р. На даний час він не працює, оскільки навчається, кошти на його утримання, харчування, одяг та лікування надає його мати [PERSON] Відповідач, будучи батьком, участі у його вихованні та утриманні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років; стягнути з відповідача на його користь витрати, пов'язані з розглядом справи у розмірі 2000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення витрат на правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] /а.с.6-7/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.08.2016 р. позов [PERSON] було задоволено частково та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від доходу, тобто по 1/6 частині на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 12.05.2016 р. Згідно Довідки Машинобудівного коледжу Сумського державного університету [PERSON] є студентом Машинобудівного коледжу Сумського державного університету, денної форми навчання, навчається на умовах бюджетного фінансування. Термін навчання закінчується 30.06.2020 р. Так, відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Суд вважає, що оскільки [PERSON] є особою працездатного віку, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання, і у зв'язку з цим її потребує, з урахуванням матеріального становища [PERSON] та стану його здоров'я, відповідно до ст. 199 СК України з останнього необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у Машинобудівному коледжу Сумського державного університету, до 30.06.2020 р. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат пов'язаних з розглядом справи у сумі 2000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи складність справи, виконаних адвокатом [PERSON] робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом [PERSON] на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом [PERSON] послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторін, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу у сумі 500 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial