Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого посилався на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 15.08.2007 року була укладена кредитна угода №82107-SOGL про надання траншу кредиту у розмірі 30000,00 доларів США на термін до 15.08.2011 року зі сплатою відсотків у розмірі 15,0% на рік на суму залишку заборгованості. У забезпечення виконання вказаних зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 13.08.2007 року був укладений договір іпотеки №82107, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку житловий будинок А-2 загальною площею 247,1 кв.м. житловою площею 131,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 23.08.2002 року, реєстровий №2541. У зв'язку з неналежним виконання умов кредитного договору заборгованість за кредитом станом на 23.12.2009 року становить 16 407,41 доларів США, з яких заборгованість за кредитом становить - 14 611,00 доларів США, 985,22 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи в розмірі 31,38 доларів США та 779,81 доларів США. Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідач [PERSON] заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №82107-SOGL від 15.08.2007 року в розмірі 16407,41 дол. США. звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок А-2 загальною площею 247,1 кв.м. житловою площею 131,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], та на земельну ділянку загальною площею 2001 кв.м., за цією ж адресою, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також виселити відповідача [PERSON] з домоволодіння №15 по вул. Обласній у м. Дніпропетровську зі зняттям її з реєстраційного обліку за даною адресою. Також позивач просив суд стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» понесені витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в позові з огляду на той факт, що позивачем не доведено належними доказами заборгованість по кредиту. Представник третьої особи до суду не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 15 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду №82107-SOGL про надання траншу кредиту у розмірі 30000,00 доларів США на термін до 15.08.2011 року зі сплатою відсотків у розмірі 15,0% на рік на суму залишку заборгованості. В забезпечення виконання вказаних зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 13.08.2007 року був укладений договір іпотеки №82107, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку житловий будинок А-2 загальною площею 247,1 кв.м. житловою площею 131,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 23.08.2002 року, реєстровий №2541. Позивач свої зобов'язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує. З врахуванням викладеного, станом на 23.12.2009 року заборгованість становить 16 407,41 доларів США, з яких заборгованість за кредитом становить - 14 611,00 доларів США, 985,22 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи в розмірі 31,38 доларів США та 779,81 доларів США. Під час розгляду справи погашення боргу за кредитними зобов'язаннями не відбувалися, внаслідок чого станом на 22.10.2016 року заборгованість за кредитним договором становить66695,54 доларів США. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Позивач має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» встановлює наступну процедуру продажу предмету іпотеки: шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі- покупцеві. Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно із частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином, суд бере до уваги звіт про оцінку майна суб'єкта оціночної діяльності, складеного 22.12.2014 року, відповідно до якого вартість предмета іпотеки складає 1546635 грн. Справа розглядалась судами неодноразово, останнім рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у повному обсязі. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №82107 від 13.08.2007 р.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації відповідно до висновку від 22.12.2014 року складеного ТОВ «Південні зірки» складає 1 546 653 гривні. Тоді як позовні вимоги щодо виселення відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки іпотечне житло було придбано не за рахунок кредиту, а тому з урахуванням положень ст.ст.39,40 ЗУ «Про іпотеку» відповідача не може бути виселено з нього без надання іншого житла. Крім того, суд вважає, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову представника відповідачів, оскільки ним належними та допустимими доказами не спростована наявність заборгованості за кредитним договором, визначеному банком в розрахунку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 657 грн.84 коп. та 60 грн. витрат на інформаційно-технічний розгляд справи, з кожного.

Outcome: partial