Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.06.1995 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №908, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.10.2019 року. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] та син [PERSON] , спорів щодо виховання дітей не має. Сімейні стосунки припинилися. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на уклад сім`ї. На даний час сімейного життя та спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Просить позов задоволити. Позивач подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про те, що позов визнає в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі. Оскільки відповідач визнала пред`явлений до неї позов, що не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення частин 3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.06.1995 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №908, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.2019 року. Згідно з ч. 2 ст.140 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами ч.3 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СКУкраїни. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб з відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved