Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір від 17.04.2013 року № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.05.2016 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість на загальну суму 11 682,64 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Позивач надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем її проживання через оголошення в газеті «Час Київщини» за 04.11.2016 року згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, на проведення якого представником позивача надано дозвіл. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 17.04.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач по справі [PERSON] уклали кредитний договір за № б/н. Відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач нараховував відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а відповідач порушила взяті на себе зобовязання щодо належного та вчасного повернення коштів і станом на 31.05.2016 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11 682,64 грн., яка складається з наступного: 294,13грн. - заборгованість за кредитом; 7256,00 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 532,51 грн. штраф (процентна складова). За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди. Отже, як було встановлено судом, у відповідача залишилася непогашена сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 682 грн. 64 коп., що і підлягає стягненню. Доказів, які б спростовували зазначене, суду не надано, а також, жодних клопотань, щодо строків звернення до суду з даними вимогами, чи будь-яких інших клопотань не заявлено. Оскільки відповідач в судове засідання не зявлялася,то її виклик до суду було здійснено через оголошення в газеті «Час Київщини» №43 за 04.11.2016 року. Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оскільки оплату публікації оголошення в пресі про виклик відповідача по даній справі було здійснено позивачем ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується платіжним дорученням № ВО903В15LL від 03.11.2016 року в сумі 400 грн., - суд вважає за можливе покласти витрати повязані з викликом відповідача через оголошення в пресі на відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1378,00 грн., а також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 400,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved