Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO],. Протягом всього часу з дня народження дитини відповідач не займалася його вихованням, матеріально не підтримувала. Весь цей час дитиною піклувалися його дідусь - [PERSON] та його бабуся - [PERSON] З моменту народження дитини і до останнього часу [PERSON] не виявляла будь-якої турботи про сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, забула про свої батьківські обовязки. Відповідач свідомо залишила сипа на утриманні своїх батьків [PERSON] та [PERSON]. тому що має бажання влаштовувати своє особисте життя, від сина вона відмовляється. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні сина, оскільки перешкод чи заборон їй ніхто не чинить. Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON], встановлення над ним опіку, призначити його опікуном та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги повністю визнала, підтвердила дійсність викладених обставин у позовній заяві, надала суду письмову заяву про визнання позовних вимог. Представник третьої особи служби у справах дітей також підтримала позовні вимоги і з врахуванням визнання позову відповідачем просить суд позов задовольнити. Також представник надала суду висновок про доцільність встановлення над дитиною опіки, який підтримала у судовому засіданні та підтримала вимоги позивача про призначення його опікуном. Суд, заслухавши учасників судового засідання, пояснення дитини, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється матірю дитини - сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записаний [PERSON] у відповідності до ст. 135 СК України. По справі також встановлено, що відповідач повністю ухиляється від виховання дитини, не піклується про його стан здоровя та навчання, не дбає про духовне та моральне виховання, фізичне здоров'я. [PERSON] обставини також підтверджені матеріалами цивільної справи, рішенням Білоцерківського виконавчого комітету міської ради № 172 від 28.04.2015 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини (а.с. 8). Зазначені обставини також підтвердив опитаний у судовому засіданні син відповідача [PERSON], який виявив бажання продовжувати проживати з дідусем та бабусею, які займаються його вихованням та піклуються про нього. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. На підставі ст. 164 СК України батьків слід позбавляти батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей, тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно її сина [PERSON]. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ст.166 ч.2 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач як мати неповнолітніх дітей зобовязана забезпечувати їх матеріально до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. У відповідності до ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Таким чином, за встановлених судом обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином, суд, оцінивши всі докази у їхній сукупності, вважає вимоги позивача законними й обґрунтованими тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений з оплати судового збору, тому судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved