Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 14.03.1997 року [PERSON] придбав у [PERSON] 73/100 частин домобудівні з надвірними будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS] , оформивши договір купівлі-продажу від 14.03.1997 року за №1080 на товарній біржі «Ізумруд». Сторони домовилися про всі істотні умови договору, які ними були виконані, крім нотаріального посвідчення договору. Вказаний договір зареєстрований в Херсонському технічної інвентаризації за реєстровим номером №22606 від 16.04.1997 року. 17.09.1998 року [PERSON] придбав у [PERSON] 27/100 частин домобудівні з надвірними будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS] , оформивши договір купівлі-продажу від 17.09.1998 року за №4326 на товарній біржі «Ізумруд». Сторони домовилися про всі істотні умови договору, які ними були виконані, крім нотаріального посвідчення договору. Вказаний договір зареєстрований в Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 22606 від 15.02.1999 року. Після укладеного другого договору від 17.09.1998 року, відповідач фактично зник, не повідомивши позивачу нової адреси фактичного проживання. Визначені договори купівлі-продажу, укладені сторонами під час дії ЦК Української РСР 1963 року, ст.227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати договір купівлі-продажу №1080 від 14.03.1997 року, 73/100 частини домобудівні розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого на товарній біржі «Ізумруд» за №1080 від 14.03.1997 року, дійсним; визнати договір купівлі-продажу №4326 від 17.09.1998 року, 27/100 частини домобудівні розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого на товарній біржі «Ізумруд» за №4326 від 17.09.1998 року, дійсним. Ухвалою суду від 18.04.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації відповідача та розміщення оголошення про виклик відповідача до суду на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи №22101, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи та матеріалів інвентарної\~справи №22101\~на житловий\~будинок [ADDRESS] судом встановлено, що 14.03.1997 року [PERSON] придбав у [PERSON] 73/100 частин домобудівні з надвірними будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS] , оформивши договір купівлі-продажу від 14.03.1997 року за №1080 на товарній біржі «Ізумруд». Сторони домовилися про всі істотні умови договору, які ними були виконані, крім нотаріального посвідчення договору. Вказаний договір зареєстрований в Херсонському технічної інвентаризації за реєстровим номером №22606 від 16.04.1997 року. 17.09.1998 року [PERSON] придбав у [PERSON] 27/100 частин домобудівні з надвірними будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS] , оформивши договір купівлі-продажу від 17.09.1998 року за №4326 на товарній біржі «Ізумруд». Сторони домовилися про всі істотні умови договору, які ними були виконані, крім нотаріального посвідчення договору. Вказаний договір зареєстрований в Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 22606 від 15.02.1999 року. Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Отже, в даному випадку на момент переходу права власності правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР. Згідно зі ст.153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.227 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час укладення договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Статтею 47 УРСР (в редакції 1963 року) встановлено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст.47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оскільки сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договорів купівлі-продажу та відбулося фактичне часткове виконання їх умов, але відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення даного договору, договорів купівлі-продажу №1080 від 14.03.1997 року та №4326 від 17.09.1998 року, у відповідності до ст.47 ЦК України, підлягає визнанню дійсним. Зі змісту договорів купівлі-продажу №1080 від 14.03.1997 року та №4326 від 17.09.1998 року вбачається, що дані договори укладені у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. У відповідності до вимог ст.227 ЦК України підлягає реєстрації в органах технічної інвентаризації. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. До 01.01.2013 року виникнення права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією. Державна реєстрація здійснювалася за фактом права власності, яке вже виникло. В даному випадку право власності виникло на підставі договорів купівлі-продажу, які проведено у якості біржової операції між [PERSON] та [PERSON] . Отримавши державну реєстрацію 16.04.1997 року та 15.02.1999 року в КП «Херсонське БТІ» права власності на 73/100 частини та 27/100 частини домобудівні розташованого за адресою: [ADDRESS] , за яким [PERSON] придбав за договорами купівлі-продажу №1080 від 14.03.1997 року та №4326 від 17.09.1998 року, держава цим самим визнала право власності [PERSON] на спірний житловий будинок, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах. Закон України «Про товарну біржу» в редакції, діючій на час укладення договору купівлі-продажу, дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості. При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Необхідні зміни до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржових операцій були внесені лише у 2003 році. У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому Законі України «Про товарну біржу» не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст.15 цього Закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі. Тому в цьому контексті не має підстав для визнання нікчемним договорів купівлі-продажу №1080 від 14.03.1997 року та №4326 від 17.09.1998 року, за якими [PERSON] продав, а [PERSON] купив 73/100 частини та 27/100 частини домобудівні розташованого за адресою: [ADDRESS] . Водночас зазначені договори купівлі-продажу у встановленому порядку недійсними, як оспорювані, в частині невідповідності вимогам Закону України «Про товарну біржу», не визнавалися. З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договорів купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, частково виконали умови угод, які не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст.15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договорів купівлі-продажу №1080 від 14.03.1997 року та №4326 від 17.09.1998 року, оформленого в Херсонській товарній біржі «Ізумруд» дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] , обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved