Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав наступне. 05.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №43. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не погоджується, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.09.2021р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), актовий запис №43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У сторін народилося двоє дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Внаслідок непорозумінь сім`я повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають тривалий час, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved