Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що з він працював у ПАТ «Київський річковий порт» з 08.09.2005 року. 18.09.2013 року звільнений з роботи за угодою сторін. Однак в день звільнення йому не було проведено розрахунок по заробітній платі, а тому, позивач просить стягнути на його користь заробітну плату, компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату, компенсації за затримку і моральну шкоду. Позивач в судовому засіданні уточнив свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на його користь 15460 грн. 62 коп., 136,68 грн. збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та 5000 грн. моральної шкоди, поскільки відповідач добровільно виплатив йому заборгованість по заробітній платі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнений позов підтримав. Представник відповідача в судове засіданні не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, а тому на підставі ст.. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 08.09.2005 року був прийнятий на ПАТ «Київський річковий порт», згідно наказу № 144-к від 06.09.2005 року. 18.09.2013 року, згідно наказу № 337-к від 18.09.2013 року його було звільнено за угодою сторін. Дане стверджується копіями паспорта позивача, витягу з трудової книжки Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.. 116 КЗпП України. Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В порушення вимог ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України відповідачем в день звільнення [PERSON] не було проведено розрахунок по заробітній платі, а саме не виплачено заробітну плату в сумі, що складає 9743 грн. 24 коп. , на даний час 25.03.2014 року дана сума перерахована на картковий рахунок позивача. Відповідач не провів із позивачем розрахунку по заробітній платі в строки передбачені ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, чим порушено право позивача на її отримання. Також, відповідач відмовляється виплати несплачену заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи з вищезазначеної норми ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з невиплатою заробітної плати відповідач зобов'язаний виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку. Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача становить 15460 грн. 62 коп., виходячи із слідуючого розрахунку : 118,02 грн. ( середній заробіток за один день) х 131 (робочий день затримки розрахунку за період з 19.09.2013 року по 25.03.2014 року) = 15460 грн. 62 коп. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ч. 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У зв'язку з порушенням відповідачем прав позивача, а саме невиплатою заробітної плати, [PERSON] зазнав моральної шкоди. Моральні та фізичні страждання спричинили погіршення його емоційного та психологічного стану. У зв'язку з невиплатою заробітної плати були порушені нормальні життєві зв'язки, оскільки невиплата заробітної плати поставило позивача в скрутне становище. Також, позивачу доводиться звертатись до суду з даним позовом, оскільки відповідач відмовляється виплатити заробітну плату. Розмір заподіяної моральної шкоди [PERSON] оцінює в 5000 гривень. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи принцип розумності та справедливості суд вважає, що на відшкодування моральної шкоди на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 500 грн. Також суд вважає за необхідне на підставі Закону України «Про оплату праці», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати», Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати, стягнути з відповідача 136,68 грн. компенсації з урахуванням індексу інфляції, а саме: за травень місяць 2059,47 грн. х 1,1:100= 22,65 грн.; за червень місяць 2192,09 х1,1:100= 24,11 грн.; за липень 2059,47 грн.х1,2:100=24,71 грн.; за серпень місяць 3362,18 грн. х 1,9 :100= 63,88 грн.; за вересень 70,03 грн. х 1,9:100=1,33 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 15460 грн. 62 коп., 136,68 грн. компенсації з урахуванням індексу інфляції за час невиплати заробітної плати та 500 грн. моральної шкоди, а всього 16097 грн. 30 коп. Так як позов задоволено, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, що відповідає вимогам ст.. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved