Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 31197,33 грн. та відшкодувати судові витрати. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 11 листопада 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено заяву-договір № 762604 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використання спеціальних платежів. 20 липня 2020 між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 73-РБ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором, укладеним між АТ «ВТБ Банк» та [PERSON] , набуло ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 28 вересня 2020 року утворилася заборгованість в розмірі 31197,33 грн., яка складається з 18000,00 грн. - основна заборгованість; 13197,33 грн. - заборгованість по відсоткам, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 25 листопада 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 11 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено заяву-договір № 762604 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, згідно якого відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] в гривнях. Відповідно до умов договору, клієнт, укладаючи цей договір засвідчує, що ознайомлений та погоджується з умовами надання послуг у межах пакета послуг, умовами надання та використання платіжної картки, правилами використання сервісних карток, тарифами банку. Банк свої зобов`язання, передбачені договором, виконав належним чином, що підтверджується випискою по особовим рахункам. 20 липня 2020 між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 73-РБ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором, укладеним між АТ «ВТБ Банк» та [PERSON] , набуло ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». У передбачені строки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 28 вересня 2020 року утворилася заборгованість у сумі 31197,33 грн., яка складається з 18000,00 грн. - основна заборгованість; 13197,33 грн. - заборгованість по відсоткам. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного\~кодексу\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3\~ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов`язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. Згідно із частиною 3\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За положеннями з ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Аналізуючи надані докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] , порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати кредиту та визначених договором платежів, а тому суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 762604 станом на 28 вересня 2020 року у розмірі 31197,33 грн., яка складається з 18000,00 грн. - основна заборгованість; 13197,33 грн. - заборгованість по відсоткам. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved