Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом , посилаючись на ті обставини, що [INFO] померла його мати- [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Спадщину після її смерті, як спадкоємці першої черги спадкування за законом, прийняли [PERSON] -чоловік померлої, він - [PERSON] -син померлої, [PERSON] -донька померлої. [PERSON] - старший син померлої, спадщину після смерті матері належним чином не прийняв, так як на момент смерті матері з нею не проживав, до нотаріальної контори не звертався. Фактично прийнявши спадщину після смерті матері, до нотаріальної контори для отримання правовстановлюючих документів на майно ніхто із них не звертався. Всі вищевикладені обставини підтверджуються рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15 жовтня 2001 року. [INFO] помер його батько - [PERSON]. Спадщину після його смерті, звернувшись із відповідними заявами до нотаріальної контори, прийняв він, [PERSON], [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.12.1991 року за ним було визнано право власності у порядку спадкування на 7/18 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Також, право власності на 7/18 частини вказаного житлового будинку було визнано за [PERSON], право власності на 2/9 частини будинку було визнано за [PERSON] Після смерті [PERSON], [INFO], вищевказаним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15.10.2001 року, право власності на належні йому 2/9 частини житлового будинку було визнано у порядку спадкування за законом за його сином [PERSON]. Однак жодне із вищевказаних рішень суду не було зареєстроване в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, так як згідно матеріалів інвентарної справи станом на 31.12.2012 року власником домобудівлі, розташованої за адресою [ADDRESS] залишалася їх мати - [PERSON], яка померла [INFO]. 29 липня 2013 року реєстраційною службою Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні було зареєстровано право власності на належні йому, згідно рішення суду від 05.12.1991 року, 7/18 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Право власності на 7/18 та 2/9 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], на ім'я його сестри - [PERSON] та його племінника - [PERSON], на сьогоднішній день ні в БТІ ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровані. Починаючи з 2000 року його сестра [PERSON] у житловому будинку за зазначеною адресою не проживає, так як виїхала на постійне місце проживання за кордон. На сьогоднішній день її фактичне місце знаходження та засоби зв'язку йому не відомі. Він починаючи з 2000 року постійно проживає у житловому будинку, яким добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний ремонт, сплачує комунальні послуги за газо - та водопостачання, електроенергію. Отже, перебіг набувальної давності починається з 01.01.2001 року. Станом на 2014 рік володіння та користування майном становить 13 років. Просить визнати за ним право власності на 7/18 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що згідно рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.12.1991 року належать його сестрі [PERSON], за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач, та його представник підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити у повному обсязі . Відповідач до суду не з'явилася, місце її знаходження не встановлено, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов є обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України . Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 25.11.1988р., виданого відділом комунального господарства Дніпровського району на підставі рішення Дніпровського райвиконкому м.Херсона від 12.08.1988р. №194, домоволодіння [ADDRESS] належало [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаного будинку. Спадкоємцями першої черги після померлої, які прийняли спадщину являлись: чоловік померлої - [PERSON] , син -[PERSON], донька - [PERSON]. Однак, дані особи до нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину не звертались. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Спадщину після померлого прийняли його діти : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], звернувшись із відповідними заявами до нотаріальної контори. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 05.12.1991р. за позивачем - [PERSON],[PERSON] визнано право власності за кожним на 7/18 частини спадкового житлового будинку, а за [PERSON] 2/9 частини. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15.01.2001р., право власності на належні померлому 2/9 частини спірного будинку визнано за його сином - [PERSON]. Однак жодне із вказаних судових рішень в установленому законом порядку не було зареєстровано в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що підтверджується матеріалами інвентарної справи та довідкою КП «БТІ» ХОР від 15.07.2013р., де зазначено, що станом на 31.12.2012 року власником домобудівлі, розташованої за адресою [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.08.2013р. за позивачем зареєстровано право власності на належні йому 7/18 частини житлового будинку [ADDRESS]. Відомості про реєстрацію прав власності за [PERSON] на 7/18 ч. та за [PERSON] на 2/9 частини вказаного будинку відсутні. В судовому засіданні встановлено, що в 2000 році [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до США, де проживає до сьогоднішнього часу. Позивач [PERSON] з 2000 року проживає у спірному житловому будинку, користується, відкрито володіє ним, сплачує комунальні платежі, доглядає за житлом, робить поточні ремонти, відноситься до будинку як до свого майна. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні показали, що вони являються сусідами позивача, який мешкає у спірному будинку один. Його сестра - [PERSON] біля 15 років виїхала з України до США, з 2000 року вона в будинку не з,являлась. Позивач за власні кошти підтримує будинок, сплачує комунальні платежі, постійно проживає в будинку та користується усією площею будинку. Отже, виходячи з викладеного суд вважає доведеним ті обставини, що позивач добросовісно заволодів частиною житлового будинку, яка згідно рішення суду виділена у власність його сестрі - [PERSON], а саме 7/18 частинами і в порядку ст..344 ЦК України набуває право власності на вказане майно за набувальною давністю.

Outcome: approved