Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на квартиру, посилаючись на те, що його померла дружина мала у власності квартиру, яка не була зареєстрована в БТІ, тому він не може оформити право на спадщину на це спадкове майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на те, що дружина не встигла зареєструвати квартиру в БТІ, після її смерті він прийняв спадщину, але не може отримати свідоцтво на квартиру. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, посилаючись на аналогічні обставини та відмову від спадщини на користь сестри, тривалість користування будинком їх родиною. Представники відповідача та третіх осіб в судове засіданні не з'явились, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлені, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечили. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи повторну неявку відповідача та третіх осіб, заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Квартира [ADDRESS] була приватизована [PERSON] та [PERSON], що підтверджується належно зареєстрованим БТІ свідоцтвом про право власності на житло, архівною довідкою. Після смерті [PERSON] належну йому ? частину квартири успадкувала [PERSON], що підтверджується відміткою у свідоцтві про право власності на житло, свідоцтвом про право на спадщину за законом, технічним паспортом. 12 березня 2004 року позивач [PERSON] та [PERSON] одружились, що підтверджується свідоцтвом про одруження. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцем всього спадкового майна [PERSON] є позивач [PERSON], який прийняв спадщину та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, яке не є спірним в межах розгляду цієї справи, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, матеріалами спадкової справи, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Позивач звернувся до Української міської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спірного спадкового майна у виді квартири, однак йому було відмовлено, що підтверджується листом та матеріалами спадкової справи. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У встановленому чинним законодавством порядку оформлення права власності на спірну квартиру на ім'я померлої [PERSON] не було завершено, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця за законом, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Право власності померлої на спірний будинок виникло на законних правових підставах, підтверджено належно оформленими свідоцтвами, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність реєстрації свідоцтва на ім'я останнього спадкдавця не позбавляє прав власності. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов'язки спадкодавця, в тому числі і щодо власності на спірне майно. При цьому позивач довів у судовому засіданні належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлої дружини. Під час розгляду справи не встановлено обставин, за яких би будь-хто, окрім позивача, у встановленому законом порядку заявив би про свої права на спірне майно. Враховуючи фактичні обставини справи, іншого способу захисту прав спадкоємця, окрім судового, немає. Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод на національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певні свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але у всякому випадку, забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення (рішення Європейського Суду з прав людини від 26.10.2000 року у справі «Кудла проти Польщі»). Крім того, при наданні правової оцінки цього позову суд враховує і рішення ЄСПЛ від 30.05.2000 року у справі «Бельведере Альбер'єра проти Італії», рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс проти Сполученого Королівства», А98 (1986), а також правове обгрунтування рішення суду касаційної інстанції - судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2007 року справі №33ц-741 кс/07. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності позивача на спірне нерухоме майно, оскільки матеріалами справи наявність такого права і правомірність його набуття підтверджені належними і допустимими доказами, а відсутністю належної реєстрації позивач обмежується у реалізації такого права. Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає. За таких обставин визнання позову відповідачем не порушує права інших осіб та узгоджується із вимогами чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, суд вважає доведеними під час розгляду спору доводи позову про порушення законних прав та інтересів позивача, правових і фактичних підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту порушених прав позивача у обраний позовом спосіб. За таких обставин, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved