Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про захист трудових прав зазначаючи, що з вересня 2008 року працював охоронцем на базі відпочинку «Русалочка» цеху СУ «Промавтоматика» ПАТ «ММК ім. Ілліча». В обґрунтування позовних вимог послався на наказ № 258 від 11.04.2013 року «Про передачу функцій санітарно-побутового обслуговування та охорони окремо розташованих будівель ПАТ «ММК ім.Ілліча» на сервісне обслуговування» на підставі якого база відпочинку «Русалочка» була передана оперативне ведення ТОВ «Здравниця плюс». Наказом №4848 від 07.11.2013 року позивач звільнений з посади за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі зміною в організації виробництва та труда. Вказані дії відповідача вважає незаконним, оскільки в порушення вимог п.3 ст. 49-2 КЗпП України, адміністрація бази відпочинку відмовилась запропонувати іншу роботу з урахуванням рекомендаціям МСЕК для позивача, як інвалідів ІІ групи загального захворювання. В ході судового розгляду справи позивачем було збільшено зміст позовних вимог, згідно до яких просив також визнати протиправним та скасувати наказ ПАТ «ММК ім.. Ілліча» №4848 від 07.11.2013 року про його звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України. В судовому засіданні позивач наведені позовні вимоги та їх обґрунтування підтримав у повному обсязі. В обґрунтування додатково зазначив, що адміністрація роботодавця факт передачі бази відпочинку «Русалочка» на обслуговування ТОВ «Здравниця плюс» від нього ретельно приховувався, з метою штучного створення умов за яких відповідач набував правових підставі для звільнення працівника. На підтвердження зазначених доводів, позивач назначив, що майже весь час з 29.04.2013 року по 18.10.2013 року перебував на лікарняних та відпустках, у зв'язку з чим перевід співробітників бази відпочинку до ТОВ «Здравниця плюс» відбувся без його відома. Запропоновані відповідачем робочі місця не відповідали рекомендаціям СМЕК, у зв'язку з чим не мав можливості погодитись на виконання іншої роботи. Звільнення вважає незаконним, просить відновити порушені права стягнувши заробітну плату за час вимушеного прогулу та компенсувати моральну шкоду спричинену порушенням його трудових прав, що негативно відобразилось на стані здоров'я. Представник відповідача ПАТ «ММК ім.Ілліча» Івченко С.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що згідно з додатком до наказу № 258 від 11.04.2013 року «Про передачу функцій санітарно-побутового обслуговування та охорони окремо розташованих будівель ПАТ «ММК ім.Ілліча» в СУ «Промавтоматика» були скасовані 3 робочі місця охоронців. На виконання вимог ч.1 ст.49-1 КЗпП України позивач 25.04.2013 року був повідомлений про можливе звільнення та особисто ознайомлений з наказом про зміну в організації виробництва, про що свідчить його власноруч зроблений підпис. Відповідачем на засіданнях комісії з працевлаштування, позивачу тричі запропоновувались всі вакантні посади на комбінаті, в тому числі робочі місця для інвалідів. Враховуючи, що жодне із запропонованих робочих місць позивача не влаштувало, профспілковим комітетом 05.11.2013 року за його особистої участі прийнято рішення про надання згоди на розірвання трудових відносин з позивачем на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Проведене звільнення у зв'язку зі скороченням чисельності працівників вважає законним, посилання позивача на порушення п. 5 ст. 36 КЗпП України без підставними, оскільки для звільнення у зв'язку з переводом до іншого підприємства, необхідно надання згоди нового роботодавця на працевлаштування робітника, за з'явою останнього. Вказані дії позивачем вчинені не були, а відсутність згоди на працевлаштування позбавляло відповідача можливості звільнити працівника за переводом до іншого підприємства. З'ясувавши правову позицію сторін, дослідивши представлені в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог за наступних підстав. В судовому засіданні, з посиланням на наказ №168 від 10.09.1998 року про прийняття на роботу та розпорядження №4380 від 03.10.2008 року про переведення до цеху СУ «Промавтоматика» охоронцем бази відпочинку «Русалочка» було встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «ММК ім. Ілліча». Наказом №4848 від 07.11.2013 року у зв'язку зі зміною в організації виробництва та праці позивача з 07.11.2013 року звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно до вимог п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний за ініціативи власника у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства, або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Наказом № 258 від 11.04.2013 року «Про передачу функцій санітарно-побутового обслуговування та охорони окремо розташованих будівель ПАТ «ММК ім.Ілліча» на сервісне обслуговування» прийнято рішення про проведення змін в організації виробництва та праці та скасовані у штатних розписах структурних підрозділів ПАТ «ММК ім.Ілліча» професії, відповідно до додатку №1. Згідно за яким в СУ Промавтоматика скасовано 3 робочих місця охоронців. Вимогами ч.1 ст. 49-2 КЗпП України закріплено обов'язок роботодавця персонально попередити про наступне вивільнення працівників не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до частини 2 наведеної статі Закону одночасно з попередження про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. На виконання вказаних вимог Закону, відповідач 25.04.2013 року персонально повідомив позивача про наступне вивільнення та ознайомив з наказом про зміну в організації виробництва, що свідчить підпис останнього та власноручно зроблений запис про незгоду. За протоколами засідання комісії СУ «Промавтоматика» з працевлаштування [PERSON], які відбулись 23.10.2013 року, 28.10.2013 та 05.11.2013 року, останньому було запропоновано вакантні робочі професії на комбінаті, в тому числі для працевлаштування інвалідів. Із запропонованими посадами, позивач не погодився про що зробив власноручні записи, належність яких підтвердив в залі судового засідання. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем дотримано порядок розірванні трудового договору з ініціативи роботодавця, передбачений ч.1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з чим правові підстави для задоволення позовних вимог, відсутні. На підставі, ст.40, 43, 233, 236, 237-1 КЗпП України,

Outcome: dismissed