Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] був квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , згідно ордеру на житлове приміщення. Згідно з рішенням Дніпровського районного виконавчого комітету були внесені зміни до особового рахунку та змінено квартиронаймача на позивача [PERSON] . Крім неї у вказаній квартирі зареєстровані: її дочка [PERSON] , онука [PERSON] та [PERSON] . Відповідач у спірній квартирі не проживає з 2018 року, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей в квартирі не зберігає та взагалі не цікавиться квартирою. Перешкод в проживанні відповідача [PERSON] в квартирі ні вона, ні члени її родини відповідачу не чинили. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад шість місяців підтверджується актом про не проживання та можуть підтвердити свідки. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, оскільки відсутній в ній понад шість місяців без поважних причин. Ухвалою суду було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач причину неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявив та не подав відзив на позовну заяву, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином. Представник третьої особи відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради Волощук О. просила розглянути справу без представника відділу та винести рішення згідно чинного законодавства. Враховуючи згоду позивача, відповідно до п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , її дочка [PERSON] , онука [PERSON] зареєстровані та постійно проживають у квартирі [ADDRESS] . Також у цій квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] . Квартиронаймачем вищевказаної квартири був [PERSON] , який помер [INFO] , на даний час відповідальним наймачем квартири згідно рішення Дніпровського районного виконавчого комітету № 291 від 18.11.1998 року «Про зміну договору найму житлового приміщення» є позивач. Квартира є неприватизованою. Вказане вище підтверджується ордером на житлове приміщення № 559 від 28.04.1990 року виданий виконавчим комітетом Дніпровської Ради народних депутатів (рішення № 200 від 25.04.1990 року), свідоцтвом про смерть [PERSON] від 12.05.2015 року, особистим рахунком на квартиру № [NUMBER] , довідкою про склад сім`ї ТОВ «Абонент ХХІ» №001080148 від 22.03.2021 року, копією паспорта [PERSON] (а.с. 4-5,6-8,10). З 2018 року до теперішнього часу відповідач [PERSON] добровільно не проживає у квартирі [ADDRESS] та не знявся з реєстрації за вказаною адресою без вчинення йому будь-яких перешкод, що підтверджується актом про не проживання № 58 від 02.03.2021 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ) та квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ) будинку [ADDRESS] , та затверджений директором КП КМР «Добробут» [PERSON] (а.с. 9), листом відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.05.2021 року вих. № 44.1/26-4110 (а.с. 28). Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутньої особи може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У пункті 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року зазначено «Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що за змістом позовних вимог, які підтверджує основний квартиронаймач [PERSON] , відповідач [PERSON] маючи реєстрацію не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, при цьому не сплачуює комунальні послуги, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей в квартирі не зберігає та не цікавиться вказаним житловим приміщення, а тому його належить визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати за оплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved