Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, зокрема, що 20.05.2019 о 20 год. 55 хв. по вул. Козачинського в м. Ямпіль Вінницької області [PERSON] керуючи автомобілем марки «Москвич 21412», д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, під час зустрічного роз`їзду з автомобілем марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, не дотримуючись безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з даним автомобілем. Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.06.2019 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок вказаних дій відповідач завдав позивачу матеріальної та моральної шкоди. Після дорожньо-транспортної пригоди позивач звернувся до страхової компанії відповідача та отримав страхове відшкодування з урахуванням зносу в сумі 10 600,00 грн. Крім того, 14.06.2019 позивач був госпіталізований до КНП «Вінницький регіональний клінічний Лікувально-діагностичний центр серцево-судинної патології». Через спричинені ушкодження позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які супроводжувались почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я. Відповідач не цікавився станом здоров`я потерпілого та не приймав ніякої участі у його видужуванні, навіть не попросив вибачення за скоєне. Таким чином, позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 94 460,00 грн., з розрахунку 20 мінімальних заробітних плат (20* 4723,00 грн. - мінімальна заробітна плата станом на 2020 рік). Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду завдано дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 94 460,00 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2020 позов було залишено без руху. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.06.2020 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.07.2020 було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримав. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви представника позивача, ухвалою від 12.08.2020 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд прийшов до таких висновків. Як слідує з постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.06.2019, 20.05.2019 о 20 год. 55 хв. по вул. Козачинського в м. Ямпіль, Вінницької області [PERSON] керуючи автомобілем марки «Москвич 21412» д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, під час зустрічного роз`їзду з автомобілем «Volkswagen Jetta» д.н.з. [NUMBER] , не дотримуючись безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з даним автомобілем, порушивши вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Від проходження огляду на стан сп`яніння [PERSON] у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Враховуючи вказані обставини, за наслідками розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 124, 130 КУпАП суд визнав [PERSON] винуватим у вчиненні таких правопорушень (а.с.12). Зміст вказаної вище постанови не містить жодної згадки про те, що позивач при такій дорожньо-транспортній пригоді отримав будь-які тілесні ушкодження. В позові вказано, що внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди та зважаючи на поведінку відповідача після такої події позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 94 460,00 грн., з розрахунку 20 мінімальних заробітних плат (20* 4723,00 грн. - мінімальна заробітна плата станом на 2020 рік). Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 (далі - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 9 Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач в позові вказує, зокрема, що через ушкодження здоров`я йому було завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у його житті, а саме: в момент дорожньо-транспортної пригоди він переніс значний фізичний біль, зазнав душевних страждань, які супроводжувались почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє життя. Так, на підтвердження вказаних обставин суду надано виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 2295 виданої на ім`я [PERSON] , з якої слідує, що останній в період з 14.06.2019 по 25.06.2019 перебував на стаціонарному лікуванні. Разом з тим, зазначені в ній діагнози фактично зводяться до того, що позивач лікував хронічну прогресуючу хворобу серця (а.с.30,31). Суду надано також копії чотирьох квитанцій, датованих 14.06.2019 та 17.06.2019, про придбання ряду лікарських засобів та інших речей на загальну суму 4139,74 грн. Разом з тим, суду не надано ні рецептів лікарів на придбання таких ліків, з яких можна було б встановити кому вони призначались та для лікування яких хвороб. Також відсутня інформація про особу, яка купувала такі ліки (а.с.7,8). Згадана вище виписка із медичної картки позивача не містить рекомендацій лікаря щодо придбання усіх тих ліків та речей, які купувались згідно таких квитанцій. Інших доказів суду надано не було. Як слідує з Академічного тлумачного словника української мови, за загальним поняттям термін «хвороба» розуміється, як порушення життєдіяльності організму під впливом шкідливих подразників зовнішнього чи внутрішнього середовища. При цьому, поняття «хронічний» слід розуміти, як затяжний або такий, що поновлюється (щодо хвороби), а поняття «прогресувати» розуміється, як перехід на вищий етап розвитку. В медичній літературі розрізняють, крім іншого, такі види перебігу хвороб: 1. Блискавичний - розвивається протягом кількох годин; 2. Гострий перебіг - до 3-ох тижнів; 3. Підгострий - до 5-6 тижнів; 4. Хронічний - більше 6 тижнів; 5. Повільний - роками. Таким чином, вказане вище свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригода про яку зазначено в позові мала місце ще 20.05.2019, а лікування позивачем хронічної прогресуючої хвороби відбувалось в період з 14.06.2019 по 25.06.2019. Враховуючи часові рамки між подією дорожньо-транспортної пригоди та часом початку лікування позивача суд, без наявності інших доказів, які в сукупності свідчили б про зворотне, вважає не доведеним причинно-наслідковий зв`язок між вказаними подіями. Враховуючи зазначене вище, на переконання суду позивач не довів, що діями відповідача було завдано йому моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру таких немайнових втрат, їх тривалість, не можливість відновлення нормальних життєвих зв`язків і відповідно, що від позивача вимагались додаткові зусилля для організації свого життя та з урахуванням інших обставин, причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідача. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, зокрема, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на положення вказаної норми, а також те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позову в розмірі 944,60 грн. суд вважає за необхідне компенсувати такі судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed