Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його доньки [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що відповідач протягом тривалого часу не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров'я та моральний розвиток. Мати дитини разом з донькою на теперішній час проживає в Італії, де і навчається їх донька. Відповідач неодноразово засуджений, перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Бажання позивача позбавити [PERSON] батьківських прав мотивоване повною відмовою відповідача від участі у виховані та утриманні доньки. На цій підставі позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки - [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки - [PERSON], про що і надав відповідну заяву. Прокурор у судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі. Третя особа - орган опіки та піклування Керченської міської ради не заперечував проти задоволення позовної заяви та надав суду заяву [PERSON] про визнання позовної заяви та заяву [PERSON] про згоду з позбавленням її батька [PERSON] з батьківськими правами відносно неї. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши обставини по справі, оцінивши надані докази, враховуючи позицію прокурора, суд приходить до наступного. Оскільки в позові ставиться питання про позбавлення відповідачів батьківських прав, суд вважає, що між сторонами склалися право стосунки врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі -СК України), який підлягає застосуванню. Згідно до ст.165 СК України «Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.» Згідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Вичерпаний перелік підстав позбавлення батьківських прав міститься в ст. 164 СК України. Так, згідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, на яку посилається позивач, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав на підставі того, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що дитина з 2005 року проживає зі своєю матер'ю [PERSON] Зараз родина проживає в Італії, де дитина навчається. Батько дитини з 2004 року перестав оказувати матеріальну допомогу донці, повністю відмовився від своїх обов язків щодо виховання та утримання дитини. Також, представник вказує, що [PERSON] неодноразово був притягнений до адміністративній відповідальності, раніше був засуджений та перебуває на обліку у лікаря - нарколога. З наведених підстав представник вважає, що з метою захисту інтересів дитини відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки. Факти викладені у поясненнях представника позивача, суд вважає, такими що відповідають дійсності, оскільки вони підтверджуються наступними письмовими доказами, долученими до матеріалів справи. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої, згідно зі свідоцтвом про народження дитини (а.с. 16). Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.10.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.17). Мати дитини разом із донькою зараз проживають в Італії, що підтверджується відповідними документами (а.с. 4-9). Із заяви батька дитини - [PERSON] вбачається, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки (а.с.28-29). Відповідно до роз'яснень Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 «Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.» Також ст. 180 ЦК України встановлено, що «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.» Отже, з аналізу наведених норм права та досліджених доказів, суд вважає за можливе зробити висновок про те, що позовні вимоги обґрунтовані та основані на законі, через що підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд не приймає до уваги усі інші документи, долучені до справи сторонами судового розгляду, оскільки вони, на думку суду, не стосуються суті справи. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved