Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що 12.07.2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір № [NUMBER] про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту. 07.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 8042705403ГМ/2013-11 до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 12.07.2013 року. Згідно вищезазначених договорів позивач надав відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 4000,00 грн. погашення строком до 31.11.2016 року. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12.09.2016 року має заборгованість 9707 грн. 70 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору в сумі 9707 грн. 70 коп. та судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі за зареєстрованим в установленому порядку місцем його проживання, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER] про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту. 07.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 8042705403ГМ/2013-11 до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку № [NUMBER] від 12.07.2013 року. Згідно вищезазначених договорів позивач надав відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 4000,00 грн. зі строком погашення до 31.11.2016 року зі сплатою відсотків, нарахованих за фіксованою ставкою у розмірі 36%, що підтверджується копіями договорів, заявами (а.с. 4-14). Згідно підпункту 4.2.18 пункту 4 договору кредиту у разі звільнення клієнта з роботи в організації, протягом 3 робочих днів з дати звільнення (у такому випадку строк дії кредитної лінії, визначений цим договором до уваги не приймається) погасити банку усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом і овердрафтом та проценти за користування кредитом і овердрафтом. Згідно листа ДП «ВО «Карпати» № 294/16-24 від 14.09.2016 року [PERSON] звільнений з роботи 24.01.2014 року (а.с.20). 26.08.2015 року позивачем було направлено лист-претензію на адресу [PERSON] з вимогою про повернення заборгованості за кредитною лінією в сумі 2153 грн. 27 коп. (а.с. 24). На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. Сума заборгованості, яку відповідач повинен сплатити позивачу підтверджується наданим суду розрахунком. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 9707 грн. 70 коп. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, тому з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 1 378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved