Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що у [ADDRESS] , проживають гр. [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм [NUMBER] , орган видачі-3228, дата оформлення 15.05.20018 року та [PERSON] , [INFO] , паспорт громадяни на України [NUMBER] , виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 14.10.1999 року (довідки з місця проживання, видані виконавчим комітетом Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 29.09.2020 року № 562 та від 29.09.2020 № 563) Вони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 21.07.2020 року, видане Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] та [PERSON] ведуть антигромадський спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, офіційно не працюють, перебиваються тимчасовими заробітками , спілкуються з громадянами сумнівної поведінки, в помешканні збираються гучні компанії. Батьки малолітньої [PERSON] не створили належних та безпечних умов проживання новонародженої, в будинку немає дитячого харчування, яке відповідає віку дитині, підгузків, санітарно-гігієнічних засобів для догляду за дитиною, на неодноразові зауваження фельдшера фельдшерсько-акушерського пункту реагують агресивно (копії доповідних фельдшера ФАПу від 14.07.2020 року, від 17.07.2020 року, від 15.08.2020 року, копії актів обстеження житлово-побутових умов від 15.07.2020 року, від 21.07.2020 року, від 15.08.2020 року, від 21.08.2020 року). У зв`язку із безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини виконавчим комітетом Синяківської сільської ради прийнято рішення № 7 від 15.08.2020 року «Про негайне відібрання дитини від батьків гр. [PERSON] та гр. [PERSON] ». [PERSON] відібрана від батьків та тимчасово влаштована у сім`ю [PERSON] , рідної сестри [PERSON] (Рішення виконавчого комітету Синяківської сільської ради від 15.08.2020 року № 7 «Про негайне відібрання дитини від батьків, гр. [PERSON] та гр. [PERSON] », заява [PERSON] від 17.08.2020 року). Дитину доглядає тітка [PERSON] , яка й займається вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] , племінниці, створила належні та безпечні умови проживання, піклується про розвиток дівчинки та її стан здоров`я (акти обстеження умов проживання та виховання дітей в сім`ї від 27.08.2020 року, від 14.09.2020 року). З 17 серпня 2020 року малолітня [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації, як дитина із сім`ї, яка перебуває в складних життєвих обставинах (наказ служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської райдержадміністрації від 17.08.2020 року № 161). 18.08.2020 року до служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації надійшло повідомлення від Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області про те, що [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання та утримання малолітньої доньки [PERSON] , схильна до зловживання алкогольними напоями. 24.09.2020 року [PERSON] звернувся до компетентних (уповноважених) органів та всіх, кого це стосується із заявою про те, що він просить позбавити його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (копія нотаріальної заяви серія НОР № 561249, посвідчена приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Загвоздіною А.М. 24.09.2020 року № 981). 24.09.2020 року [PERSON] звернулася до компетентних (уповноважених) органів та всіх, кого це стосується із заявою про те, що вона просить позбавити її батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (копія нотаріальної заяви серія НОР № 561250, посвідчена приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Загвоздіною А.М. 24.09.2020 року № 982). На підставі викладеного, Орган опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації Київської області змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.11.2020 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.03.2021 року замінено третіх осіб, а саме: Службу у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на Службу у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області на Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.05.2020 року проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій на позовних вимогах наполягала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 15 вересня 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження [NUMBER] є батьками [PERSON] , [INFO] 07.10.2020 року органом опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації Київської області надано висновок № 7-20/2426 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , як таких, що ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 15.07.2020 р., 21.07.2020 р., 15.08.2020 р., 21.08.2020 р. вбачається, що родина періодично перебувала на обліку у виконкомі сільської ради, як сім`я, що опинилася в складних життєвих обставинах. Відповідачі ведуть антигромадський спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, офіційно не працюють, перебиваються тимчасовими заробітками , спілкуються з громадянами сумнівної поведінки, в помешканні збираються гучні компанії. Батьками не створені належні та безпечні умови для проживання, розвитку та виховання малолітньої дитини, а саме: в хаті брудно, смердить перегаром, куривом та несвіжими речами, речі розкидані. З копій доповідних фельдшера ФАПу від 14.07.2020 р., від 17.07.2020 р., від 15.08.2020 р. вбачається, що відповідачі зловживають алкогольними напоями, на неодноразові зауваження фельдшера фельдшерсько-акушерського пункту реагують агресивно. Рішенням виконавчого комітету Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області № 7 від 15.08.2020 р. відібрано у гр. [PERSON] та гр. [PERSON] їх малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , передано дитну на обстеження та тимчасове перебування до дитячого відділення комунального закладу «Вишгородська центральна районна лікарня» для подальшого вирішення щодо направлення дитини до державного дитячого закладу та рішення суду про позбавлення їх батьківських прав. 17.08.2020 року службою у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області видано наказ № 161 про взяття [PERSON] , [INFO] , на облік служби у справах дітей та сім`ї. На даний час малолітня [PERSON] , [INFO] перебуває у тітки [PERSON] , яка займається вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] , племінниці, створила належні та безпечні умови проживання, піклується про розвиток дівчинки та її стан здоров`я (акти обстеження умов проживання та виховання дітей в сім`ї від 27.08.2020 року, від 14.09.2020 року). Відповідно до копії заяви серії НОР № 561250, посвідченої приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Загвоздіною А.М. 24.09.2020 року № 982 від 24.09.2020 року [PERSON] звернулася до компетентних (уповноважених) органів із проханням позбавити її батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копія заяви серія НОР № 561249, посвідченої приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Загвоздіною А.М. 24.09.2020 року № 981 від 24.09.2020 року [PERSON] звернувся до компетентних (уповноважених) органів із проханням позбавити його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вищевказані факти свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] самоусунулися від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до приписів ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви … про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст.166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст.12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачі байдужливо ставляться до дитини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Позивачем доведено ті обставини, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не сприяють у забезпеченні дитині необхідного медичного догляду та лікування, не забезпечують харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Відповідачі не надали суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, а також прояву з їх боку щонайменшої батьківської турботи. Крім того, відповідачі подали заяви з проханням позбавити їх батьківських прав щодо дитини. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачів у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачами своїми батьківських обов`язків. Емоційний зв`язок між відповідачами та дитиною фактично відсутній, відповідачі не виявляють до своєї дитини батьківського піклування, її не відвідують, долею дитини не цікавляться. Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному утриманню дитини, не забезпечують законних прав дітей на нормальні умови життя, також жодним чином не приймають участі в утриманні дитини, не цікавляться її життям, та не приймають участь у її вихованні. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами, як батьками дитини, своїми батьківськими обов`язками щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , що є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Позбавлення батьківських прав [PERSON] та гр. [PERSON] буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідачі в подальшому будуть позбавлені можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни їх свого ставлення та поновлення у встановленому порядку батьківських прав, а тому позовна вимога про позбавлення відповідачів батьківських прав є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved