Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він, як споживач послуг КП БЦ МР «ЖЕК-6» звернувся 10.07.2015р. з заявою про надання інформації щодо початку ремонту в будинку та про проведення перерахунку за непрацюючий ліфт. На дану заяву позивачу не була вчасно надано відповідь, а тому 25.08.2015 року позивач повторно звернувся до відповідача зі скаргою де наполягав на проведенні перерахунку плати за недотриману послугу в звязку з поломкою ліфта в будинку та запитував про створені при ЖЕК приватні підприємства, їх функції та взаємодія з ЖЕК. На початку вересня 2015 року відповідач надав дві відповіді які позивач вважає неповними та дії відповідача неправомірними, а тому позивач просив суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненадання повної відповіді на заяви від 10.07.2015р. та від 25.08.2015р. та зобовязати відповідача надати інформацію згідно запитів щодо початку ремонту житлового будинку №10 по вул. Тімірязєва в м. Біла Церква та щодо назви і статусу приватного підприємства, яке надає послуги обслуговування житлового будинку де мешкає позивач, підстави та умови його взаємодії з КП БЦ МР «ЖЕК-6». Позивач в судовому засіданні підтримав позов та збільшив позовні вимоги просив зобовязати ЖЕК відповідача надати інформацію про кількість укладених договорів та фінансовий звіт співпраці з ТОВ «Екоклін», ТОВ «Комунсервіс», ТОВ «Житлокоммунгосп» за 2015 рік. Представник відповідача позов не визнав. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач в числі інших мешканців квартир будинку №10 по вул.. Тімірязєва звернувся 10.07.2015року до КП БЦ МР ЖЕК-6 з заявою про надання інформації щодо проведення ремонту їхнього житлового будинку, перерахунку плати за ліфт, а також щодо приватного підприємства, яке фактично замість ЖЕК № 6 надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території. Зазначене підтверджено копією заяви (а.с.2). Встановлено, що відповідач на зазначену заяву надав відповідь №623 від 10.08.2015року де вказав на порядок перерахування платежів у звязку з несправністю ліфта (а.с.2 зворот). Встановлено, що позивач 25.08.2015року звернувся до відповідача з повторною заявою-скаргою де ставив ті ж запитання щодо перерахунку плати за ліфт, початку проведення ремонтних робіт і про приватні підприємства, які працюють з ЖЕК. На дану скаргу начальник ЖЕК №6 у своїй відповіді від 04.09.2015року вказав на зняття оплати за непрацюючий ліфт та відмовив у наданні інформації щодо договорів, підстав і функціонування приватних підприємств,зазначивши що така інформація знаходиться у внутрішньому володінні, користуванні та розпорядженні ЖЕК №6 і споживач не має права отримувати подібну інформацію (а.с.3, зворот). На запит суду було надано відповідачем копію журналу вихідної кореспонденції КП БЦ МР «ЖЕК-6» відповідь на заяви позивача від 10.07.2015 року та від 25.08.2015 року були надіслані 04.09.2015 року. Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного. Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес. Відповідно до статті 1 Закон України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Статтею 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків. Згідно ст.. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Встановлено, що відповідач є комунальним підприємством та є розпорядником інформації стосовно використання бюджетних коштів, а також умов постачання товарів, послуг та цін на них. Крім того, відповідно до частини пятої статті 6 ЗаконуУкраїни «Про доступ до публічної інформаці» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по-батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Доступ до цієї інформації може бути обмежено у випадку, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину. Так, відповідно до частини першої статті 63 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів, як зокрема, комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади. Унітарне підприємство створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який ним призначається, керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства. Унітарними є підприємства державні, комунальні, підприємства, засновані на власності об'єднання громадян, релігійної організації або на приватній власності засновника (частина четверта статті 63 ГКУ). Комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (частина перша статті 78 ГКУ). Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами (частина друга статті 78 ГКУ). Відповідно до частини третьої статті 78 ГКУ майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Відповідно до частини першої стаття 140 ГКУ джерелами формування майна суб'єктів господарювання є, зокрема, грошові та матеріальні внески засновників; доходи від реалізації продукції (робіт, послуг); доходи від цінних паперів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів та інше. З аналізу вищезазначених норм законодавства України вбачається, що все майно, яким володіє комунальне підприємство, в тому числі доходи від реалізації послуг, є комунальним майном, тобто власністю відповідної територіальної громади. Таким чином, доступ до інформації щодо розпорядження комунальним підприємством комунальним майном, зокрема, інформація про використання коштів, розподіл доходів від надання послуг (продукції, товарів), відрахування частини прибутку до місцевого бюджету, виплати заробітної плати працівникам, використання вкладів та дотацій з бюджетів, інші витрати, та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно, не може бути обмежено відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Інформації про правила, графік, маршрути, розрахунки норм споживання послуг, умови оплати послуг визначає умови надання послуг та має надаватись комунальними підприємствами запитувачам інформації відповідно до вимог Закону. Крім того, інформація щодо діяльності комунальних підприємств становить суспільний інтерес. Зокрема, частиною третьою статті 8 ГКУ передбачено, що господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи. Відкритість і прозорість діяльності органів місцевого самоврядування передбачає можливість взаємодії громадян, їхніх об'єднань, юридичних осіб з ними при формуванні і реалізації державної політики, впливу на рішення та діяльність цих органів, доступу до повної, об'єктивної, достовірної інформації про їх діяльність. Органи місцевого самоврядування утворюють комунальні підприємства з метою задоволення певних потреб членів відповідної територіальної громади, їх майно є власністю цієї територіальної громади. Органи місцевого самоврядування безпосередньо визначають напрями діяльності таких підприємств, здійснюють їх фінансування, визначають фінансовий стан, приймають рішення щодо розподілу їх прибутку (у разі якщо такі підприємства є комерційними) та використання, розпорядження їх майном, тобто майном територіальної громади. Відповідно, доступ до інформації про діяльність таких підприємств надає можливість громадськості проконтролювати законність та обґрунтованість рішень органів місцевого самоврядування щодо їх створення та діяльності, необхідності їх фінансування, належного виконання такими підприємствами визначених для них завдань, дотримання ними законодавства України та рішень відповідних органів місцевого самоврядування, розпорядження комунальним майном тощо. Згідно ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами. Таким чином, запитувана заявником інформація щодо діяльності комунального підприємства ЖЕК-6, щодо початку ремонтних робіт в будинку де мешкає позивач, інформація щодо приватного підприємства, яке надає допомогу в обслуговуванні будинку та прибудинкової території має бути надана споживачу відповідно вимог Закону. Також, з наданих суду доказів, вбачається, що відповідач порушив строки розгляду звернення та надання відповіді на заяву позивача від 10.07.2015 року, оскільки з даних журналу вихідної кореспонденції вбачається , що відповідь була сформована 28.08.2015 року та направлена позивачу 04.09.2015 року. Відповідно ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Однак, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобовязання відповідача надати інформацію про кількість укладених договорів та фінансовий звіт співпраці з товариствами «Екоклін», «Комунсервіс», «Житловокоммунгосп». У суду відсутні відомості, що саме з даними товариствами відповідач укладав будь-які договори, позивачу не відмовляли в наданні інформації щодо діяльності цих субєктів, якщо така діяльність мала місце, а отже є безпідставним визнавати неправомірними дії відповідача щодо ненадання інформації, яка не запитувалася. На підставі викладеного, даючи оцінку наданим доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та підлягає визнанню незаконними дії Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційної контори №6» щодо надання не повної інформації та з порушенням терміну розгляду заяв [PERSON] від 10.07.2015 року та від 25.08.2015 року. Та слід зобовязати відповідача надати [PERSON] інформацію щодо початку та строку проведення ремонту житлового будинку №10 по вул. Тімірязєва та інформацію щодо статусу і підстав взаємовідносин з КП БЦ МР «ЖЕК-6» приватного підприємства, яке надає послуги щодо обслуговування житлового будинку, мешканцем якого є [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial