Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати розрахунок заборгованості по аліментах, зроблений державним виконавцем відділу ДВС Іршавського РУЮ від 24.10.2014 року, на підставі виданого виконавчого листа Хустським районним судом за №2-1681/2008 року, про стягнення з позивача на користь колишньої дружини аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину. Вказаний розрахунок на його думку державний виконавець зробив безпідставно, включивши в нарахування період за минулий час, в межах трьох років, не розшифрувавши самого нарахування. Крім цього, не взято до уваги ту обставину, що він з колишньою дружиною після розірвання шлюбу з 2011 року по 2013 рік проживали однією сімю, працювали в Російській Федерації, отримували доходи і спільно несли витрати на утримання дітей. Тому не має підстав для стягнення з нього заборгованості по аліментах за попередній період в межах трьох років, що передував предявленню виконавчого листа до виконання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав вимоги позивача, і просив суд звернути увагу на те, що за період 2011- 2013 року сторони спільно проживали, працювали в РФ, та несли спільні витрати на утримання дітей. При цьому, [PERSON] предявляючи до виконання виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] взагалі не просила державного виконавця провести нарахування заборгованості за попередній період, в межах трьох років, що передували дню предявлення його до виконання. Не зясувавши всіх обставин щодо взаємовідносин між сторонами державний виконавець з власної ініціативи зробив такий розрахунок, чим порушив інтереси боржника у виконавчому провадженні. Виходячи з наведених підстав просив суд позов задовольнити в повному обємі. Представник відділу ДВС Іршавського РУЮ [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що [PERSON] звернулася до їхнього відділу із заявою та виконавчим листом, про предявлення його до виконання. Виконавчий лист був виданий 11.02.2014 року Хустським районним судом за №2-1681/2008, про стягнення з позивача на користь колишньої дружини аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину. Після чого державним виконавцем винесено постанову від 20.02.2014 року про відкриття виконавчого провадження, повідомлено боржника та проведено всі необхідні виконавчі дії в межах виконавчого провадження. Оскільки в заяві про предявлення виконавчого листа до виконання заявниця нічого не вказувала про час з якого проводити стягнення аліментів і не надавала жодної інформації про відмову від своїх вимог у звязку із їхніми спільними витратами по утриманню дітей, на підставі поданого виконавчого листа, ним правомірно проведено розрахунок заборгованості за попередній період, в межах трьох років, що передували дню предявлення його до виконання. Просив суд відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні [PERSON], який представляє інтереси [PERSON] заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що державний виконавець правомірно зробив розрахунок заборгованості по аліментах для стягнення боргу на користь [PERSON] з [PERSON] за минулий період в межах трьох років, що передував дню звернення виконавчого листа до виконання. Крім цього, просив суд не брати до уваги твердження позивача про нібито спільне проживання сторін, так як вони не відповідають дійсності і сторони фактично спільно не проживали. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 02.12.2008 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON]Ф аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 30 % на кожну дитину від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Виконавчий лист направлено до відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, за місцем проживання відповідача, для виконання. 20.02.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Іршавського РУЮ [PERSON] відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа та вжито заходів для виконання стягнення. Стягувачка [PERSON] у своїй заяві про звернення до виконання виконавчого листа не зазначила термін з якого повинен робитися розрахунок про стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Враховуючи ту обставину, що стягувачка [PERSON] при звернені до виконання виконавчого листа не зазначила період з якого повинен проводитись розрахунок заборгованості, державним виконавцем згідно з правовими нормами визначено період з якого нараховуються аліменти в межах трьохрічного строку, що передували дню стягненню аліментів. Таким чином, на підставі викладеного суд доходить до висновку про те, що позивачем не доведено підстав, викладених у позові та не наведено належних доказів на які він посилався обгрунтовуючі заявлені позовні вимоги, а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed