Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 8291,60 грн. відшкодування шкоди в порядку регресу, повязаної зі сплатою страхового відшкодування та 243,60 судового збору. Мотивує заяву тим, що 03.03.2011 року в м. Києві за участь автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача, сталося ДТП. Постановою суду винною в ДТП визнано [PERSON] В результаті вищевказаної транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Мitsubishi Pajero» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], якому було завдано матеріальні збитки у розмірі 9175,92 (з ПДВ) відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 6302 від 22.07.2011 року. Крім того зазначає, що оскільки на момент вчинення вищезазначеної ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961, власник пошкодженого автомобіля - [PERSON], з метою отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, в порядку ст. 35 Закону № 1961, оскільки вартість відновлювального ремонту винуватцем ДТП потерпілій особі не було відшкодовано. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України №1961 позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 7646,60 (без урахування ПДВ). Також, МТСБУ понесло додаткові витрати, пов'язані з оплатою полсгуг аварійного комісара по збору документів та оцінці збитків від ДТП у розмірі 645,00 грн. Враховуючи те, що відповідачем у добровільному порядку витрати понесені позивачем не відшкодовані, позивач змушений був звернутись до суду з даною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належно, через оголошення в пресі (газета «Урядовий кур'єр від 10.12.2014р., редакція № 230 (5359). Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. 03.03.2011 року в м. Києві на перехресті вулиці [PERSON] та вулиці Костянтинівська за участь автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача, сталося ДТП. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15.04.2011 року винною в ДТП визнано [PERSON] (а.с. 10). Судом встановлено, що в результаті вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію (а.с. 28), останньому було завдано матеріальні збитки у розмірі 9175,92 грн. (з ПДВ) відповідно до звіту про оцінку автомобіля (а.с. 11-17). Крім того, на момент вчинення вищезазначеної ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961, що підтверджується листами Моторного (транспортного) страхового бюро України №18866/3-2-05 від 01.09.2011 року (а.с.18), №22282-3-2-05 від 14.10.2011 року (а.с. 29-30). У зв'язку з вищевикладеним власник пошкодженого автомобіля - [PERSON], з метою отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, звернувся із повідомлення про ДТП (а.с. 6), заявою про страхове відшкодування (а.с. 8) до Моторного (транспортного) страхового бюро України, в порядку ст. 35 Закону № 1961, оскільки вартість відновлювального ремонту винуватцем ДТП потерпілій особі не було відшкодовано. Судом встановлено, що договірні зобов'язання між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем відсутні. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з пп. а) п. 41.1 ст. 41 вищезазначеного Закону України № 1961, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, зазначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з настанням страхової події, передбаченої пп. а) п.41.1 ст.41 Закону України № 1961, МТСБУ, 12.09.2011 року, здійснило виплату відшкодування потерпілій особі - [PERSON] у розмірі 7646,60 грн. (без урахування ПДВ), що підтверджується наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №2332 від 12.09.2011 року (а.с. 31), копією платіжного доручення №3925 від 12.09.2011 року (а.с. 33). Крім того, МТСБУ згідно п. 40.3 ст. 40, п. 41.4 ст. 41 вищезазначеного Закону України № 1961, понесло додаткові витрати, пов'язані з оплатою послуг аварійного комісара, розмір яких склав 645,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 08.09.2011 року № 3902 та № 3901 (а.с. 34). Ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 26 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки МТСБУ виконало покладений на нього Законом України № 1961 обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій особі з вини власника транспортного засобу, яка не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8291,60 грн. в порядку регресу, знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 243,60 грн та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved