Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 17.042014 року та отримала кредит в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 3100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банку про їх затвердження. Посилаючись на ч. 1 ст. 634 ЦК України, банк наголошує, що мав місце договір приєднання. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.5 та п. 2.1.1.2.6 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктами 1.1.1.67., 1.1.5.1., 1.1.5.2. Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невідємних частин договору, чим скористався позивач, збільшуючи відсоткові ставки за вказаним договором: з 01.09.2014 року - до 34,8% річних, з 01.04.2015 року - до 43,2 % річних, з 01.04.2019 року - до 86,4% для карти «Уніврсальна» та 84,0% для карти «Універсальна голд» за прострочення платежу більше 181 дня з моменту порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п. 2.1.1.2.9. договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочення зобов`язань за тілом кредиту згідно п. 2.1.1.2.11. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. [PERSON] своєчасно не погасила борг за кредитом та відсотками, що підтверджено розрахунком, а тому порушила вимоги ст. 509, 525, 526, 527, 530, 1046, 1054 ЦК України та договору. У зв`язку із порушеннями умов договору станом на 15.12.2019 року вона має заборгованість 12131,32 грн., яка складається: заборгованість за тілом кредиту - 7372,41 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 1326,20 грн., пеня - 2378,84 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 553,87 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Ч. 2 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, справа згідно ст. 223 ЦПКУ розглянута без його участі. Згідно ст. 211 ч.3 ЦПК України справа розглядалась на підставі наявних у суду доказів згідно з приписами ст. 247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до положень ст. 280-282 ЦПК України, справа розглядалась у відсутності відповідача із ухваленням заочного рішення, згідно позиції позивача. Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Встановлено, що 17.04.2014 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил банківських послуг в Приватбанку б/н та отримала кредит у розмірі 3100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Про це свідчать копії анкети-заяви, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», й витягу з Умов та правил надання банківських послуг (надалі-Умови). Станом на 15.12.2019 року [PERSON] має заборгованість 12131,32 грн., яка складається: заборгованість за тілом кредиту - 7372,41 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 1326,20 грн., пеня - 2378,84 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 553,87 грн. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання, що вимога позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту в сумі 7372,41 гривень є правомірною. Також позивач, окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник) просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитом, штрафу та пені, при цьому мотивуючи свої вимоги, посилався на копії анкети-заяви відповідача, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Договору. Оскільки наданий позивачем Витяг з Умов не підписаний відповідачем, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на Умови, як на обґрунтування своїх вимог, є безпідставним. Крім того, враховуючи те, що анкета-заява відповідача не містить інформації про те, який вид картки було отримано останнім, суд приходить до висновку, що ні зазначені анкета-заява, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можуть бути належними та допустимими доказами існування заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми непогашеного кредиту в розмірі - 7372,41 гривень, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: partial