Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ в натурі будинковолодіння, припинення спільної часткової власності на будинковолодіння. Свою заяву мотивував тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом він та [PERSON] являються співвласниками, в рівних частинах кожен житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] житловою площею 24,3 кв. м, розташований на земельній ділянці площею 1361 кв. м. В 1988 році позивач за власний рахунок на вищезазначеною адресою побудував житловий будинок літ.«Б». Згідно техпаспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS], виданого 27.09.1989 р. на [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою знаходиться житловий будинок літ. «А» загальною площею 40,4 кв. і житловою площею 24,3 кв. м та житловий будинок літ. «Б» загальною площею 37,2 кв. м і житловою площею 23,1 кв. м, господарські будівлі: сарай літ. «б1» та туалет літ. «Б» огорожа № 1. Згідно архівного витягу архівного відділу виконавчого комітету Жмеринської міськради від 15.09.2014 р. відповідно до рішення №85 виконавчого комітету Жмеринської міськради від 21.05.1992 р. [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. В усному порядку між позивачем та [PERSON] була домовленість, що в позивача користування переходить житловий будинок літ. «Б», де він проживає зі своєю сім'єю, а в користуванні [PERSON] залишився будинок літ. «А». Позивач та [PERSON] приватизували земельні ділянки під житловим будинками та господарськими будівлями, які були в їх користуванні. Після оформлення спадщини [PERSON] не проживала у своєму будинку, так як ще в 1962 році виїхала на постійне проживання в м.Лієпая Латвійської Республіки, приїжджала інколи на період відпустки. В 1988-2010 рр. позивач добудував до свого житлового будинку літ. «Б» наступні приміщення: прибудови літ. «б» - 1988 р. та літ. «б2» - 2007 р.; тамбур літ. «б3» - 2007 р.; літню кухню літ. «Г» - 2005 р.; веранду літ. «г» - 2005 р.; убиральню літ. «Е» - 2000 р. гараж літ. «Ж» - 2008 р.; погріб літ. «П/Ж» - 2008 р.; гаражі літ. «К» - 2009 р. та літ. «Л» - 2010 р. погріб літ. «П/Л» - 2010 р.; огорожу №1. Тому згідно рішення № 313 виконавчого комітету Жмеринської міськради від 22.12.2011 р. позивачу було запропоновано оформити право власності на частину домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 40,4 кв.м, житловою площею 24.3 кв.м; житлової прибудови літ. «А1», прибудови літ. «а»; ганку; житлового будинку літ. «Б» загальною площею 43,4 кв.м, житловою площею 23.6 кв.м; прибудови літ. «б»; прибудови літ. «б2»; тамбура літ. «б3»; літньої кухні літ. «Г»; веранди літ. «г»; м убиральні літ. «Е»; гаража літ. «Ж»; погріба літ. «П/Ж»; гаража літ. «К»; гаража літ. «Л»; погреба літ. «П/Л»; огорожі № 1 по [ADDRESS] на підставі декларацій про готовність об'єкта до експлуатації від 10.11.2011 р. № ВН14111074530; 11.07.2011 р. №ВН1411101509; 12.07.2011 р. № ВН14111015719; 09.09.2011 р. № ВН9111039101, взамін свідоцтва про право на спадщину від 24.03.1987 р. р. № 1-643. Таким чином позивач отримав свідоцтво про право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] Вінницької області, яке видане на підставі рішення виконкому Жмеринської міськради від 22.12.2011 р. № 313. В реєстраційній службі Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області позивач отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, про належність йому в розмірі 1/2 частини будинковолодіння в [ADDRESS], загальною площею 83,8 кв. м, житловою площею 47,9 кв.м та зареєстровано в реєстраційній службі Жмеринського міськрайонного управління юстиції. 24.10.2014 р. позивач в КП «ВООБТІ» отримав технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] про належність йому та [PERSON] будинковолодіння в рівних частинах по 1/2 частині кожен, загальною вартістю 433306 грн. [INFO] р. [PERSON], померла в м.Лієпая Латвія, за якою числиться також 1/2 частина цього будинковолодіння. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON]. На даний час позивач має намір продати житловий будинок літ. «Б» з господарськими будівлями та спорудами, а для цього необхідно виділити його в натурі шляхом поділу домоволодіння між ним та [PERSON], однак відповідачка не погоджується в добровільному порядку провести поділ даного будинковолодіння. Позивач просив виділити в натурі та визнати за ним право власності на 939/1000 частину або 93,9 % будинковолодіння за [ADDRESS] Вінницької області до складу якого входять: житловий будинок літ. «Б» загальною площею 43,4 кв.м, житловою площею 23.6 кв.м; прибудова літ. «б»; прибудова літ. «б2»; тамбур літ. «б3»; літня кухня літ. «Г»; веранда літ. «г»; м убиральня літ. «Е»; гараж літ. «Ж»; погріб літ. «П/Ж»; гараж літ. «К»; гараж літ. «Л»; погріб літ. «П/Л»; огорожа №1 та виділити в натурі та визнати за відповідачкою право власності на 61/1000 частину або 6,1 % будинковолодіння за [ADDRESS] до складу якого входять: житловий будинок літ. «А» загальною площею 40,4 кв. м, житловою площею 24.3 кв.м; житлова прибудова літ. «А1», прибудова літ.«а»; ганок, а також припинити право спільної часткової власності його у розмірі 939/1000 частини та відповідачки у розмірі 61/1000 частини будинковолодіння за [ADDRESS] Вінницької області. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про визнання позову, просила справу розглядати без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, відповідно до ст.158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторони скористались своїми процесуальними правами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.4 ст.355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 355, 370 ЦК України,

Outcome: approved