Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; стягнення з [PERSON] щомісячно на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального розміру аліментів на дитину - 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з [PERSON] перебував у громадяському шлюбі. [INFO] від вказаного шлюбу у них народилась донька [PERSON], а [INFO] син [PERSON]. З лютого 2014 року сторони припинили сумісне проживання та стали проживати окремо, оскільки остання залишила сім'ю. З вказаного часу відповідачка не намагалась зустрітися з дітьми, не телефонувала та взагалі не цікавилась ними. Аліменти на утримання дітей відповідачем не сплачуються, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей вона не надає по даний час, не цікавиться фізичним і духовним розвитком, не спілкується з ними. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник органу опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації Джегалюк В.В. позов підтримала та просила його задовольнити. Прокурор Сидоренко М.М. заперечила проти задоволення позову з тих підстав, що позивачем не доведені обставини ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що любить своїх дітей та хоче бути з ними. На даний час не має змоги забрати дітей до себе, оскільки працює у Київській області та проживає на квартирі. Також відповідачка зазначила, що має намір разом з рідним братом купити будинок та на даний час не має коштів. Крім того відповідачка зазначила, що любить своїх дітей, переживає, що не живе зараз разом з дітьми однак з позивачем у них склалися складні стосунки оскільки під час їх сумісного життя в с. Коржеве Бобринецького району, позивач прислухався до інших осіб, односельчан які казали про неї різні нісенітниці і із-за цього у них у сім'ї виникали сварки і позивач декілька разів бив її тому відповідачка не хоче повертатися до свого громадського чоловіка. Також, відповідачка зазначила, що сестра чоловіка [PERSON] не дозволяла їй бачитися з сином, який на даний час проживає у сестри, дівчинка в основному живе у рідної матері позивача так як позивач періодично працює на різних будівництвах і його робота потребує виїзду за межі с. Коржеве. За клопотанням позивача судом допитані свідки [PERSON] та [PERSON] Допитана судом як свідок [PERSON] пояснила, що являється рідною сестрою позивача, вона допомагає йому протягом 9 місяців доглядати дітей. За словами свідка відповідачка жодного разу не запитала як її діти. У меншої дитини не було в що вдягтися. Дітей вона не доглядала. Свідок перший раз забрала дітей у своєї матері, тому що вона була в стані алкогольного сп'яніння. До сина відповідачка не приходила. Свідок зазначила, що стосунки між позивачем та відповідачем нормальні. Від відповідачки вона чула, що позивач бив її, але ніколи не бачила у неї ніяких синців. За словами свідка, відповідачка [PERSON] погана мати. Діти в неї були не доглянуті. Коли хворів хлопчик, відповідачка навіть його не провідала. На даний час дівчинка проживає в бабусі, батько періодично забирає її до себе. Хлопчик проживає в свідка, також вона періодично бере до себе дівчинку. Також, свідок показала, що вона особисто на свята раз чи два бачила відповідачку п'яною, а про інші таки випадки їй розповідали люди в селі. Допитана судом як свідок [PERSON] пояснила, що працює продавцем в продуктовому магазині, позивача та відповідача знає давно, вони односельці. Свідок пояснила, що позивач виховує дітей, утримує їх. Відповідачка зловживала спиртними напоями, дітей не доглядала. За словами свідка відповідачка часто в магазині брала у борг пиво та продукти харчування. Свідок відповідачку в селі не бачила близько року. Відповідачка інколи була в сильному сп'янінні, були випадки коли вона приходила з дітьми в магазин у стані алкогольного сп'яніння. Свідок пояснила, що позивачу допомагає сестра, хлопчик каже на сестру позивача мама. На даний час дочка проживає з батьком, а син у сестри. Суд, заслухавши пояснення сторін та покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши покази свідків у сукупності з іншими доказами, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в громадянському шлюбі. Від даного шлюбу позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 52) та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 51). Згідно з рішенням № 22 від 16.06.2014 року Виконавчого комітету Червонодолинської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, вирішено порушити клопотання про позбавлення батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до висновку наданого органом опіки та піклування Бобринецької РДА № 01-39/20/1 від 21.07.2014 визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно характеристики відносно [PERSON], наданої Червонодолинською сільською радою відповідачка зарекомендувала себе з позитивної сторони, але з лютого 2014 року залишила двох малолітніх дітей на батька і поїхала в невідомому напрямку. З лютого і по даний час з дітьми не спілкується (а.с. 12). Відповідно характеристики відносно [PERSON], наданої Червонодолинською сільською радою позивач зарекомендував себе з позитивної сторони, веде здоровий спосіб життя, доглядає неповнолітніх дітей, офіційно не працює, але має тимчасові заробітки (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON], умови проживання задовільні, продуктами харчування діти забезпечені в разі необхідності запаси поповнюються, забезпечені миючими засобами. Стосунки між батьком та дітьми хороші (а.с 4). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний , духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України передбачено виключний перелік підстав позбавлення особи батьківських прав, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у разі, якщо вона (він): 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що на даний час відповідачка опинилася у складній життєвій ситуації і не вбачає достатніх підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні основні посилання позивача, а саме те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню, догляду, утриманню своїх дітей, не піклується про їх здоров'я та не створює належних умов для їх розвитку в судовому засіданні не доведенні, а тому позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав задоволенню не підлягають. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні аліментів суд враховує обставини передбачені ст.182 СК України, тобто стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Одним із способів захисту прав малолітньої чи неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей.

Outcome: partial