Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № 737 від 25.12.2012. Відповідно до Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику на умовах договору кредит в сумі 77 000,00 грн., а Позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 19,5 % річних у порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надавався готівкою одноразово строком на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24.12.2032 на придбання квартири. Згідно з п.п.1.5-1.6.1.3 Кредитного договору позичальник зобов'язувався здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, ануїтентними платежами в сумі 1265,00 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні рахунки позичальника, відкриті в АТ «Ощадбанк». Сплату останнього ануїтентного платежу здійснити не пізніше 24.12.2032. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Всі готівкові платежі за цим договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, штрафних санкцій тощо) сплачуються позичальником в касу банку. Банк свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором виконав повністю та належним чином. [PERSON] порушив умови Кредитного договору, а саме: не виконав зобов'язання щодо погашення кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору в части сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, на його адресу реєстрації 04.04.2017 за вих. № 110.20-13/1509-1876 направлено вимогу про дострокове повернення кредиту за кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за кредитом, необхідність погашення суми заборгованості та попереджено про вжиття Банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому у чинним законодавством України, у разі несплати всієї суми у визначений Банком строк. Вимогу Банку було направлено позичальнику поштою відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта» у рубриці «Новини Сходу» та листа Луганської дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 527 від 19.08.2015 згідно якого УДППЗ «Укрпошта» рекомендувала направляти поштові відправлення на території Луганської та Донецької областей, що не контролюються українською владою, за допомогою виду поштового відправлення «До запитання». В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором було укладено договір поруки № 1 від 25.12.2012 р. з [PERSON], за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У зв'язку з тим, що [PERSON] не виконав зобов'язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за його користування, банком 04.04.2017 на адресу реєстрації поручителя направлено вимогу № 110.20-13/1510-1874 направлено вимогу про усунення порушень за кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за кредитом, необхідність виконання порушеного зобов'язання у 5-ти денний строк та попереджено про вжиття Банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому у чинним законодавством України, у разі несплати всієї суми у визначений Банком строк. Вимогу було направлено поштою відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта» у рубриці «Новини Сходу» видом поштового відправлення «До запитання». Отже, в зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань, станом на 30.08.2017, в результаті невжиття заходів позичальником та поручителем щодо погашення заборгованості перед Банком, існує заборгованість за кредитним договором № 737 від 25.12.2012, яка складає 139442,34 грн., у тому числі: - борг за кредитом в розмірі 75408,44 грн.; - відсотки за користування кредитом з 01.08.2014 по 29.08.2017 в розмірі 47749,80 грн.; - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по липень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 483,09 грн.; - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по липень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 13574,61 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.08.2014 по 29.08.2017 в розмірі 81,08 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 29.08.2017 в розмірі 2145,32 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 737 від 25.12.2012 станом на 30.08.2017 у сумі 139442,34 грн.; стягнути з [PERSON], яка є солідарним боржником з [PERSON] заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 737 від 25.12.2012 станом на 30.08.2017 у сумі 139442,34 грн.; стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі 2091,64 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 19 вересня 2018 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження. В судовому засіданні представник позивача на полягає на поданому до суду позові, просить його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено повідомлення учасників справи про дату судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у встановлений судом строк до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічні позови до суду не пред'являв. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що [PERSON] - її колишній чоловік, який отримав у 2012 році кредит на придбання житла. Вона була поручителем у даному кредитному договорі. До червня 2014 року він справно щомісяця сплачував кредит. В зв'язку зі збройним конфліктом на сході України, вона змушена була покинути м. Луганськ та переїхала до м. Старобільська, потім до м. Сєвєродонецька. Наразі вона проживає у м. Києві та є клієнтом АТ «Ощадбанк», оскільки отримує у цьому банку заробітну плату та допомогу на внутрішньо переміщену особу. Тобто працівникам банку достовірно було відомо про її адресу місця проживання, однак за цими адресами про існування заборгованості її ніхто не повідомляв. Окрім того, вважає, що строк позовної давності звернення з позовними вимогами до неї за договором поруки - сплив. Свої доводи виклала у відзив на позовну заяву (а.с.185-189) та запереченні (а.с.222-224). Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 25 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 737 від 25.12.2012. Відповідно до Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику на умовах договору кредит в сумі 77 000,00 грн., а Позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 19,5 % річних у порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надавався готівкою одноразово строком на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24.12.2032 на придбання квартири (а.с.9-14). Банк свої обов'язки, передбачені Кредитним договором виконав повністю та належним чином, що відповідачами не спростовано. Відповідач [PERSON] порушив умови Кредитного договору, а саме: не виконав зобов'язання щодо погашення кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст.. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Також, пунктами 4.2.1-4.2.2. Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати від позичальника при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених за цим Договором, дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Таке ж право позичальника закріплено і в ч. 2 ст. 1050 ЦК України. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору в частині сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, на його адресу реєстрації 04.04.2017 за вих. № 110.20-13/1509-1876 направлено вимогу про дострокове повернення кредиту за кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за кредитом, необхідність погашення суми заборгованості та попереджено про вжиття Банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому у чинним законодавством України, у разі несплати всієї суми у визначений Банком строк. Вимогу Банку було направлено позичальнику поштою відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта» у рубриці «Новини Сходу» та листа Луганської дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 527 від 19.08.2015 згідно якого УДППЗ «Укрпошта» рекомендувала направляти поштові відправлення на території Луганської та Донецької областей, що не контролюються українською владою, за допомогою виду поштового відправлення «До запитання». Також, статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором було укладено договір поруки № 1 від 25.12.2012 р. з [PERSON], за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно п.п.1.1., 3.1., 3.2 Договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими договорам до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель відповідає по зобов'язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до ст.. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки у разі порушення боржником виконання зобов'язання, кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд не погоджується із доводами відповідача [PERSON] щодо того, що дія договору поруки припинилась та що відсутні підстави для стягнення боргу солідарно з боржника та поручителя через звернення позивача до суду із вимогами з пропуском встановленого законом шестимісячного строку, оскільки з матеріалів справи вбачається, що у пунктах 4.1-4.2 наявного у справі договору поруки визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання по кредитному договору не пред'явить вимоги до поручителя. В ч. 1 ст. 251 ЦК України зазначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Порука - це строкове зобов'язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування самого зобов'язання поруки. Правові висновки з цих питань є викладеними і у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року № 6-18цс16, від 24 лютого 2016 року № 6-2239цс15, постанові від 14 вересня 2016 року № 1451цс16, постановах Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі № 752/539/16-ц, 16 травня 2018 у справі № 317/503/16, 5 березня 2018 року у справі № 331/6384/16-ц, 21 лютого 2018 року у справі № 490/7570/15-ц, 21 лютого 2018 року у справі № 756/11318/15-ц, 28 лютого 2018 року у справі № 761/2817/16-ц, які слід враховувати при розгляді даної справи. Судом встановлено, що відповідно до п.п.1.1. - 1.3 кредитного договору банк надав позичальнику на умовах договору кредит у сумі 77000,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався одноразово готівкою, строком на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24.12.2032 року на придбання квартири. Згідно п.п.1.5-1.6.1.3 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, ануїтентними платежам в сумі 1265,00 грн. Отже, за таких обставин, з огляду на наведене вище суд приходиться до висновку про те, що у кредитному договорі сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язань, яке виникло на основі договорів. Оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше останнього робочого дня місяця, а тому саме з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст.. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого договорами поруки. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Отже, в зв'язку з невиконанням свої зобов'язань, станом на 30.08.2017, в результаті невжиття заходів позичальником та поручителем щодо погашення заборгованості перед Банком, існує заборгованість за кредитним договором № 737 від 25.12.2012, яка складає 139442,34 грн., у тому числі: - борг за кредитом в розмірі 75408,44 грн.; - відсотки за користування кредитом з 01.08.2014 по 29.08.2017 в розмірі 47749,80 грн.; - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по липень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 483,09 грн.; - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по липень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 13574,61 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.08.2014 по 29.08.2017 в розмірі 81,08 грн.; - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 29.08.2017 в розмірі 2145,32 грн. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Твердження відповідача [PERSON], про те, що направляти поштові відправлення на територію Луганської та Донецької областей, що не контролюються українською владою, є безпідставними, оскільки, у зв'язку з тим, що [PERSON] не виконав зобов'язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за його користування, банком 04.04.2017 на адресу реєстрації поручителя направлено вимогу № 110.20-13/1510-1874 направлено вимогу про усунення порушень за кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за кредитом, необхідність виконання порушеного зобов'язання у 5-ти денний строк та попереджено про вжиття Банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому у чинним законодавством України, у разі несплати всієї суми у визначений Банком строк. Вимогу було направлено поштою відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта» у рубриці «Новини Сходу» видом поштового відправлення «До запитання». Іншого способу направляти поштові відправлення на територію Луганської та Донецької областей, що не контролюються українською владою не передбачено законодавством України. Крім того, вимога про усунення порушень надіслала поручителю відповідно до вимог п.4.2 та п. 6.1 договору поруки. Направлення вимоги позичальнику про дострокове повернення кредиту та направлення вимоги поручителю про усунення порушень за кредитним договором є правом, а не обов'язком кредитора. Доводи відповідача [PERSON] про те, що банку була відома адреса її проживання на підконтрольній українській владі території суд не приймає до уваги, оскільки [PERSON] особисто не повідомляла банк про зміну місця свого проживання за даним договором, крім того на час розгляду справи місце її реєстрації: [ADDRESS]. Крім того, договором поруки передбачено, що поручителем є [PERSON], сторона по договору, яка бере на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язаннях боржника по договору про іпотечний кредит № 737 від 25 грудня 2012 року. Однак, відповідач [PERSON], знаючи про існування кредитних відносин, де вона є поручителем, а отже і перебуває у зобов'язальних відносинах, перебуваючи з липня 2014 року на території, підконтрольній українській владі, жодним чином не цікавилась долею цих правовідносин та не повідомляла про зміну місця свого проживання банку. Отже, заслухавши всі доводи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ст.. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а оскільк суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved