Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в обґрунтування якого зазначає, що тимчасово проживає на дачній дільниці своєї покійної матері - [PERSON]. Причиною цьому послугувало те, що син позивача - [PERSON] поселив без його згоди у квартирі собаку (вівчарку), у зв'язку і з чим позивач позбавлений можливості зайти у квартиру, яка являється його власністю. Відповідач проживає за іншою адресою, на неодноразові звернення забрати собаку не реагує, навпаки, погрожує вбивством. Позивач посилається на те, що у квартирі знаходяться його особисті речі, продукти харчування, заходить він туди лише в присутності дільничного інспектора. Позивач зазначає, що відповідач створює для нього перешкоди у користуванні житловим приміщенням, що є порушенням його законних прав, тому просить суд виселити собаку з його квартири, зобов'язати [PERSON], як власника собаки, забрати її з квартири. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того, пояснив суду, що після смерті матері більше проживає по [ADDRESS], однак квартира, де мешкає собака, належить особисто йому на праві власності, де також проживає дружина та син [PERSON], якому 24 роки. Дружина доглядає собаку, син гуляє постійно з нею, вона їм не заважає. Не зважаючи на те, що є ключі від квартири, зайти туди не може через присутність собаки. Відповідач близько року у вказаній квартирі не проживає, на прохання забрати собаку не реагує. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, мотивуючи це тим, що собаку придбав в 2008 році і протягом всього часу вона проживала в квартирі, стала членом сім'ї. Собака заважає лише батьку, мама з братом, навпаки, доглядають її, вигулюють. І з батьком склалися тяжкі відносини, постійно виникають суперечки, внаслідок його амбіцій злість відображається на собаці. Вони не спілкуються, він проживаю окремо по вул. Ольжича у м.Житомирі. Через маму батько просив забрати собаку, але так як відповідач має грудну дитину, якій лише 10 місяців, цього зробити не може. В паспорті власником собаки записаний брат, він разом з мамою підтримують позицію, що собака ні в чому не винна, заперечують проти того, щоб її забрали. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту, складеного 28.01.2003 року. Згідно договору купівлі-продажу вказану квартиру [PERSON] купив 27.06.1991 року (а.с.12-19). Як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій членів своєї сім'ї, однак за розглядом звернень працівниками міліції будь-яких протиправних дій не встановлено та відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 4-7). Пунктом 33 постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння В той же час із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, а саме копії міжнародного ветеринарного паспорту (сертифікату), вбачається, що власником собаки є [PERSON], однак позивачем пред'явлений позов до [PERSON], який не є належним відповідачем по справі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не є власником собаки, однак позовні вимоги пред'явлені саме до нього, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed