Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 11.09.2013 року між АБ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого вони є, та відповідачем було укладено договір № 00611821, за яким відповідачу було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом в сумі 15 000,00 грн., на строк з 11.09.2013 року до 10.09.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 32,00 % річних. Позичальник зобов'язався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати відсотки, використати кредит за цільовим призначенням та виконати всі зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені кредитним договором. Однак, позичальник взяті на себе зобов'язання не виконує, в результаті чого виникла заборгованість станом на 19.05.2015 року в розмірі 39 270,54 грн., що складається з: заборгованість по кредиту - 14 998,26 грн.; заборгованість по сплаті процентів - 9 639,30 грн. (строкова - 809,21 грн., прострочена 8 830,09 грн.); пеня за несплату кредиту - 1 900,00 грн.; пеня за несплату процентів - 1 900,00 грн.; інфляція простроченої заборгованості по кредиту - 6 324,33 грн.; інфляція простроченої заборгованості по відсоткам - 3 996,68 грн.; 3 % річних за прострочення зобов'язання по кредиту - 324,27 грн.; 3 % річних за прострочення сплати процентів - 187,70 грн. 05.06.2014 року та 06.08.2014 року на адресу боржника направлялися вимоги щодо погашення кредитної заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 11.09.2013 року між АБ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено договір № 00611821, за яким відповідачу для споживчих цілей було відкрито відкличну кредитну лінію з лімітом в сумі 15 000,00 грн., на строк з 11.09.2013 року до 10.09.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 32 % річних. Позичальник зобов'язався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати відсотки, використати кредит за цільовим призначенням та виконати всі зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання виконав. Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 19.05.2015 року становить 39 270,54 грн., що складається з: заборгованість по кредиту - 14 998,26 грн.; заборгованість по сплаті процентів - 9 639,30 грн. (строкова - 809,21 грн., прострочена 8 830,09 грн.); пеня за несплату кредиту - 1 900,00 грн.; пеня за несплату процентів - 1 900,00 грн.; інфляція простроченої заборгованості по кредиту - 6 324,33 грн.; інфляція простроченої заборгованості по відсоткам - 3 996,68 грн.; 3 % річних за прострочення зобов'язання по кредиту - 324,27 грн.; 3 % річних за прострочення сплати процентів - 187,70 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, та мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Враховуючи вимоги чинного законодавства суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу та процентів за користування кредитними коштами є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вимоги законодавства, та умови договору, підписані позивальником, підлягає стягненню пеня, інфляція та 3 % річних. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 1 218,00 грн. (мінімальна ставка). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved