Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він з 12.02.1985 року по 17.04.2019 року, позивач перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (копія трудової книжки додається). 17.04.2019 року позивач звільнений за угодою сторін (п. 1. ст. 36 КЗпП України). Позивач працював за професією токар-розточувальник. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 16.04.2019 року (далі - Акт) позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступень. Легенева недостатність II ступень. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху четвертий ступінь. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт пилової етіології. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II ст., ризик помірний. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) II ст. з ХНМК у вертебро-базилярному басейні, вестибуло-атактичним та вираженим астеноневротичним синдромами. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях. Остеоартроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз шийного відділу хребта, протрузія диска СЗ-С4, грижі диска С6-С7, стеноз на рівні С6-С7, цервікоалгія. Остеохондроз, спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, протрузії МХД L1-L2, L2-L3,L4-L5,L5-Sl, вертеброгенна люмбоалгія з мязово-тонічним синдромом та обмеження функції хребта та нижніх кінцівок, Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки.( Супутній діагноз). У п. 16 акту зазначено, професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах. У п. 17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6. 7. 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 05.06.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 50 % первинно та встановлено третю групу інвалідності. За рекомендацією лікарів позивач потребує медикаментозного лікування, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. У зв`язку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання. Позивач не може тривалий час знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв`язку з чим, виникають проблеми при переїзді в транспорті і т.д. Фізичні страждання мають свій прояв через постійну задишку при незначних навантаженнях, кашель з виділенням слизового харкотиння, приступи утрудненого дихання, біль в грудній клітці при кашлі, загальну слабкість, швидку втому, шум у вухах та голові. Періодично відзначаються приступи задухи, від яких рятує лише інгалятор. В даний час будь-яке навантаження викликає біль, він не в змозі виявити свої здібності, позбавився можливості реалізувати своє уміння трудитися, виконувати будь-яку фізичну роботу, рухатися легко, весело відпочивати, знаходитися серед людей. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила його інвалідом - він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми. Через падіння слуху позивач обмежений у можливості самостійно орієнтуватися в просторі, оскільки наражається на небезпеку потрапити під автомобіль при переході вулиці. Стан його здоров`я погіршується, змушений постійно лікуватися як амбулаторно, так і в стаціонарах, однак поліпшення не настає. Все це спричиняє йому моральні страждання, адже позивач ніколи в житті не думав, що втратить працездатність. Він повністю усвідомлює, що спостерігається значне погіршення здоров`я, підвищена дратівливість, шум у вухах, погіршення сну. Через дратівливість, що з`явилася, погіршилися особисті взаємини з рідними, сусідами, він змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво характеру і сильно його пригнічує. Порушено звичний уклад життя, бо крім цього, він змушений часто лікуватись. Спричинену моральну шкоду позивачу важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров`я, враховуючи те, що для нього одним з варіантів полегшення моральних страждань може бути санаторно-курортне лікування, зміна щоденного оточення та покращення життєво-побутових умов. Тому виходячи з принципу розумності та співмірності сума в 50 000 грн. є такою, що відповідає тяжкості його моральних страждань. Позивач оцінює кожен відсоток втрати своєї працездатності у 1000 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнала, в його задоволенні просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12.02.1985 року по 17.04.2019 року, позивач перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (копія трудової книжки додається). 17.04.2019 року позивач звільнений за угодою сторін (п. 1. ст. 36 КЗпП України). Позивач працював за професією токар-розточувальник. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 16.04.2019 року (далі - Акт) позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II стадії пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступень. Легенева недостатність II ступень. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху четвертий ступінь. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт пилової етіології. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II ст., ризик помірний. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) II ст. з ХНМК у вертебро-базилярному басейні, вестибуло-атактичним та вираженим астеноневротичним синдромами. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях. Остеоартроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз шийного відділу хребта, протрузія диска СЗ-С4, грижі диска С6-С7, стеноз на рівні С6-С7, цервікоалгія. Остеохондроз, спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, протрузії МХД L1-L2, L2-L3,L4-L5,L5-Sl, вертеброгенна люмбоалгія з мязово-тонічним синдромом та обмеження функції хребта та нижніх кінцівок, Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки.( Супутній діагноз). У п. 16 акту зазначено, професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах. У п. 17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6. 7. 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 05.06.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 50 % первинно та встановлено третю групу інвалідності. Таким чином зібраними у справі доказами підтверджується, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних та моральних страждань. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов`язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг страждань позивача тривалість вимушених змін в його житті та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 20000,00 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial