overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем з листопада 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач [PERSON] вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач через канцелярію суду надав письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] також надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за її відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. Стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового сбору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем з листопада 20133 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач через канцелярію суду надала суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем з лютого 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають доньку Ольгу, [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. Також, суд вважає за необхідне на вимогу відповідача залишити їй після розірвання шлюбу прізвище Джус, оскільки згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового сбору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем з травня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку Альбіну [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем у вересні 2013 року уклали шлюб, від шлюбу мають дочку Катерину, [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач через канцелярію суду надав суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем у жовтні 1988 року уклали шлюб, від шлюбу мають дочку Таісію, [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач через канцелярію суду надав суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 16.12.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають доньку Дар'ю [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів. Позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач через канцелярію суду надав суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Від відповідача також надійшла письмова заява, якою він позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та приходить до наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 16.12.2011 року дійсно було укладено шлюб (а.с. 6). Від спільного життя сторони мають доньку Дар'ю [INFO](а.с.7). Суд приймає визнання позову відповідачем, як таке що не суперечить норам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. На підставі наведеного, враховуючи, що за наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним суд вважає за необхідне задовольнити позов. Також, суд вважає за необхідне на вимогу позивача залишити їй після розірвання шлюбу прізвище Мельник, оскільки згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 23.12.1998 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач через канцелярію суду надала суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомила, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутність не просила. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 28 квітня 2014 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 23.12.1998 року дійсно було укладено шлюб. Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO] Під час розгляду справи з'ясувалося, що сторони однією родиною не проживають з січня 2013, миритися наміру не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв»язку з тим, що відповідач за судовими повістками до суду не з»являлась, в судовому засіданні з»ясувати її бажання щодо присвоєння прізвища після розірвання шлюбу не представилось можливим, тож суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що між ним та відповідачем 28.04.2012 року укладено кредитний договір, згідно якого останньому були надані кредитні кошти у розмірі 9087,20 грн., зі сплатою 0,01% річних та з кінцевим терміном повернення 27.12.2013 року. Зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідачем належним чином не виконувалися, у зв'язку з чим, станом на 10.04.2014 року за кредитним договором утворилась заборгованість в загальному розмірі 12128,38 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як було встановлено, 28.04.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 001-20160-280412, згідно якого останньому були надані кредитні кошти у розмірі 9087,20 грн., зі сплатою 0,01% річних та з кінцевим терміном повернення 27.12.2013 року (а.с. 5-6). Позивачем надано розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідно до якого, відповідачем були порушені умов договору, в частині сплати заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 10.04.2014 року має заборгованість за кредитом в сумі 12128,38 грн., з яких 9812,78 грн.- заборгованість за кредитом; 0,71 грн.- заборгованість за відсотками, 2314,89 грн. - заборгованість по комісії (а.с. 4). Відповідачем подано до суду довідку Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» від 05.09.2014 року, відповідно до якої заборгованість за кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем 28.04.2012 року реструктуризовано шляхом укладення договору № 002-20514-030914 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки від 03.09.2014 року та вказано, що фінансових та майнових претензій щодо виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем 28.04.2012 року, до [PERSON] не існує. Згідно ч. 1 ст. 604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). З огляду на вищевикладене, оскільки зобов'язання за кредитними договором, укладеним між позивачем та відповідачем 28.04.2012 року замінено зобов'язанням за договором № 002-20514-030914 про відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки від 03.09.2014 року, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 11.07.1986 року. З листопада 2007 року сторони разом не проживають, спільне життя не склалось, у зв'язку з різними поглядами на життя, втратою почуття любові, у позасудовому порядку відповідачка відмовляється розірвати шлюб, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить її підпис у явочному листі, у судове засідання не з'явилась та не повідомила про причини своєї неявки. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 11.07.1986 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1107, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 4). Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами спільне життя не склалося, сторони разом не проживають, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що після проведення розрахунків по заробітній платі у зв'язку з припиненням між позивачем та відповідачем трудового договору згідно наказу № 165/О-4 від 22.03.2017 року, виявлено наявність заборгованості відповідача перед ДП «Морский торгівельний порт «Чорноморськ» у розмірі 698, 60 гривень. Просить суд стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору. Позивач через канцелярію суду надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу за його відсутності у зв'язку зі сплатою відповідачем заборгованості у добровільному порядку. Відповідач також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнає, вказує про задоволення позовних вимог відповідача у добровільному порядку, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вказана норма Закону кореспондується з абз. 6 п.11 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом якого у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. Відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті су у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved