Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, в обґрунтування якої зазначив, що 05.02.2019 звернувся до приватного нотаріуса з метою з'ясування питань щодо оформлення відчуження своєї власності. Під час особистого прийому було з'ясовано, що відносно належного йому житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами, за адресою: [ADDRESS] накладено арешт, який було застосовано в межах розгляду цивільної справи за позовом його колишньої дружини - [PERSON] про розподіл майна подружжя. По вказаній справі була затверджена мирова угода, яка виконана сторонами, отже підстави для арешту належного йому майна відпали. З наведених підстав просив скасувати запис про обтяження реєстраційний номер 2487818 зареєстрований 12.10.2005 Скадовською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Скадовського районного суду Херсонської області 2/145 від 04.10.2002 у виді арешту на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника - адвоката Литвиненка Є.О. надійшла заява, в якій висловлено прохання розглядати справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Скадовською державною нотаріальною конторою, явку представника в судове засідання не забезпечено, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 09 серпня 1994 року зроблено запис № 160. Після розірвання шлюбу жінці присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 10). На підставі ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 04.10.2002 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя забезпечено позов шляхом заборони відчуження житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). З копії інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 155145516 від 05.02.2019 вбачається, що 12.10.2005 за № 2487818 Скадовською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 04.10.2002 накладено обтяження у виді арешту на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 25.02.2005 по вищевказаній справі затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], за умовами якої [PERSON] зобов'язався до 25.02.2006 сплатити [PERSON] компенсацію за належну їй частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS], в розмірі 1000 доларів США. [PERSON], в свою чергу, погодилась на вказану компенсацію та не заперечувала проти зняття арешту на будинок після сплати їй компенсації (а.с. 13). Копією завіреної приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області 03 жовтня 2005 року заяви підтверджено отримання [PERSON] від [PERSON] грошової компенсації за належну їй частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS], в розмірі 5050,00 грн., що еквівалентно 1000,00 доларів США за курсом НБУ (а.с.14). Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з встановлених судом обставин, наявність арешту на належний позивачу житловий будинок, позбавляє його можливості у встановленому порядку розпоряджатися ним на власний розсуд, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб.

Outcome: approved