Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідачів про стягнення суми заборгованості, посилаючись на те, що 20.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір № K2P6AU01170560, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 13798,81 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом в строк до 17.07.2014 року та в порядку, встановленому кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 20.07.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалась у разі порушення виконання зобов'язань [PERSON] погасити заборгованість за Кредитним договором. Також між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 20.07.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалась у разі порушення виконання зобов'язань [PERSON] погасити заборгованість за Кредитним договором. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, відповідачі порушують умови договору, не сплачують суму заборгованості по кредиту, яка станом на 26.01.2016 року становить 3030,55 євро, з яких: 1626,61 євро - заборгованість по кредиту; 813,04 євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 82,16 євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; 508,74 євро - заборгованість за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві, просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір № K2P6AU01170560, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 13798,81 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом в строк до 17.07.2014 року та в порядку, встановленому кредитним договором. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором № K2P6AU01170560 від 20.07.2007 року перед відповідачем виконав в повному обсязі та надав [PERSON] кредит, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Проте [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів у строки та на умовах визначених кредитним договором належним чином не виконав і має прострочену заборгованість. В забезпечення виконання Кредитного договору № K2P6AU01170560 від 20.07.2007 року, 20 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалась у разі порушення виконання зобов'язань [PERSON] погасити заборгованість за Кредитним договором. Крім того, між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 20.07.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалась у разі порушення виконання зобов'язань [PERSON] погасити заборгованість за Кредитним договором. Статями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно змісту п. 7.1 Кредитного договору, вбачається, що банк надав кредитні кошти із сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,59% на місяць на суму залишку заборгованості кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% у момент надання кредиту від суми коштів, перерахованих на автосалон/виданих готівкою та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,23% щомісяця в період сплати від суми наданих у кредит коштів при оформленні кредиту. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору станом на 26.01.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 3030,55 євро, яка складається з: 1626,61 євро - заборгованість по кредиту; 813,04 євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 82,16 євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; 508,74 євро - заборгованість за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Виходячи з того, що відповідач не виконує умови укладеного з позивачем Кредитного договору, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 1378,00 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачами на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved