Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати нечинним та скасувати наказ №2727/ст від 13.11.2014 про відрахування [PERSON] . Вимоги обгрунтовані тим, що отримав лист від Національного авіаційного університету про відрахування його Наказом ректора від 13.11.2014 № 2727/ст з 11.11.2014 за академічну неуспішність та порушення умов договору. Зазначає, що в період з 2010 по 2012 дійсно навчався на денній формі навчання, а з 2013 по 2014 - на заочній формі навчання в Національному авіаційному університеті. По сімейним обставинам не зміг продовжити навчання, мав академічну заборгованість і був відрахований 26.05.2014. Вказує, що на момент відрахування повністю розрахувався за навчання, сплативши за навчальний рік 2013-2014 посеместрово. Зазначає, що керівництво відповідача у новому навчальному році 2014 перевело його на наступний курс і нарахувало плату за навчання, однак не повідомили його про переведення, а Наказом ректора від 13.11.2014 № 2727/ст позивача відрахували з університету за академічну неуспішність та порушення умов договору. Позивач вважає, що ректор Національного авіаційного університету в кінці навчального 2013 року, маючи відомості про неявку позивача на екзаменаційну сесію, яка проводилася відповідно до графіку навчального процесу 2013/2014 навчального року з 09.05.2014 по 09.06.2014 та маючи за позивачем академічну заборгованість по трьом предметам, самостійно перевів його на 3 курс та в подальшому позивача було відраховано з навчального закладу. Позивач вважає, що Наказ №2727/ст від 13.11.2014 є незаконним та підлягає скасуванню. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 15.11.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Лазаренко В.В. Ухвалою суду від 15.01.2019 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 07.03.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. в зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя. 10.04.2019 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву. В своєму відзиві зазначає, що Національний авіаційний університет надавав позивачу освітні послуги на умовах договору №13-2/30/030601-3800 про навчання від 05.09.2013 з 01.09.2013 по 11.11.2014. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконав навчальний план та не сплатив кошти за навчання, наказом ректора від 13.11.2014 № 2827/ст його було відраховано з університету з 11.11.2014 за академічну неуспішність та порушення умов договору. Зазначає, що з письмовою заявою про дострокове припинення договору до Національного авіаційного університету [PERSON] не звертався, і жодним чином про неможливість продовжувати навчання позивач університет не повідомляв, а тому безпідставно у односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору. Крім того, вказує, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2019 позов Національного авіаційного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Також, судом було встановлено, що [PERSON] відраховано з університету за порушення умов договору та академічну неуспішність з 11.11.2014, а не з 26.05.2014 як зазначає позивач. З урахуванням наведеного, просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, на підставі договору, укладеного між Національним авіаційним університетом в особі ректора Кулика М.С. та [PERSON] № 13-2/ЗФ/030601-3800 від 05.09.2013 та на підставі наказу ректора № 1957/ст від 05.09.2013 [PERSON] було зараховано на навчання до університету з 01.09.2013 на другий курс. Відповідно до п. 2.2.1, 2.2.2 договору [PERSON] зобов`язався виконувати робочий навчальний план згідно з графіком навчального процесу та своєчасно сплачувати кошти за навчання. Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. У відповідності з ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Згідно ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу; виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми. Згідно пункту 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти України від 15 липня 1996 року № 245, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 серпня 1996 року за № 427/1452 студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням; у зв`язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; за станом здоров`я на підставі висновку ЛКК; за академічну неуспішність; за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти. Національний авіаційний університет надавав позивачу освітні послуги на умовах договору №13-2/30/030601-3800 про навчання від 05.09.2013 з 01.09.2013 по 11.11.2014. На підставі наказу ректора № 2827/ст від 13.11.2014 [PERSON] відраховано з університету з 11.11.2014 за академічну неуспішність та порушення умов договору, що підтверджується витягом з наказу (а.с.31). Згідно п. 11 ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень відраховує з вищого навчального закладу та поновлює на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки), з підстав, установлених цим Законом. Суд вважає, що позивач помилково вважає себе відрахованим з університету 26.05.2014 відповідно до повідомлення методиста, виходячи з наступного. З листа від 26.05.2014, який було направлено на адресу позивача вбачається, що останній не з`явився на екзаменаційну сесію, яка проводилася відповідно до графіку навчального процесу 2013/2014 навчального року з 19.05.2014 по 09.06.2014 (а.с.9). З листа за підписом методиста від 26.05.2014, на який посилається позивач вбачається, що він не містить ні номера, ні дати наказу ректора про його відрахування. Крім того, як вбачається навчальної картки студента, яка була надана відповідачем до відзиву, 19.08.2014 позивач був повідомлений про необхідність ліквідувати академічну заборгованість до 01.09.2014 та 11.09.2014 позивач був повідомлений про переведення на 3 курс і попереджений про відрахування у випадку невиконання навчального плану (а.с.32-33). Відповідно до журналу облік індивідуальних екзаменаційних листів, 26 та 27 серпня 2014 року позивач отримав направлення на здачу заліку з навчальної дисципліни «Етика бізнесу» та екзамену здисципліни «Податкова система і податки підприємства» за індивідуальним графіком, які зареєстровані у журналі за номерами 1209 та 1212 та засвідчені підписами позивача (а.с.34-37). Вказане свідчить про те, що позивач погодився та відповідно мав намір на ліквідування академічної заборгованості та продовження навчання, оскільки б іншому випадку відмовився від отримання відповідних направлень. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями, ч.1 ст. 604, 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач з письмовою заявою про дострокове припинення договору до відповідача не звертався та про неможливість продовжувати навчання університет не повідомляв. Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із порушенням позивачем умов договору №13-2/30/030601- 3800 від 05.09.2013 про навчання щодо його оплати, Національний авіаційний університет звернувся із позовною заявою про захист своїх прав до Солом`янського районного суду м. Києва. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2019 позов Національного авіаційного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Вказане рішення набрало чинності 18.04.2019 та стронами не оскаржувалося. Даним рішенням встановлено, що [PERSON] відраховано з університету за порушення умов договору та академічну неуспішність з 11.11.2014, що в силу вимог ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] будучи студентом Національного авіаційного університету, порушивши умови договору та за академічну неуспішність був відрахований з університету за невиконання навчального плану згідно Закону України «Про вищу освіту». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, як необгрунтованого. З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, правові підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, відсутні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed