Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, в якому зазначив, що 07.01.2014 року відповідач таємно викрав у нього банківську картку «Приватбанк», яка була видана на його ім'я. Дізнавшись пін-код до картки, відповідач використав її, здійснивши зняття грошових коштів трьома операціями на загальну суму 5500 грн. Указане було встановлено вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.03.2014 року, згідно якого [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та йому було призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі, від відбування якого він був звільнений з випробуванням на один рік на підставі ст. 75 КК України. Окрім того, при знятті відповідачем з його картки коштів, банком була нарахована комісія за виконання банківської операції по зняттю грошових коштів в загальному розмірі 220 грн. та за час проведення досудового слідства по кримінальному провадженню банком були нараховані: 50 грн. та 100 грн. - штрафи за прострочення, 7 грн. 06 коп. - відсотки за прострочений кредит, 306 грн. 33 коп. та 333 грн. 51 коп. - відсотки за користування кредитним лімітом. Таким чином, з урахуванням вказаних нарахувань банком та суму кошів, яка була викрадена відповідачем, йому відповідачем була завдана матеріальна шкода на загальну суму 6516 грн. Разом з тим, унаслідок неправомірних дій відповідача він був вимушений звернутись до працівників міліції та до юристів для надання йому правової допомоги, а також йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 10000 грн. Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача 6516 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 350 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.03.2014 року відповідача визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та встановлено, що відповідач 07.01.2014 року таємно викрав майно, яке належало позивачу, а саме банківську картку банку «ПриватБанк», після чого, знаючи пін-код, скористався нею, здійснивши операцію по зняттю грошових коштів на загальну суму 5500 грн. з терміналу банкомату САDN4779 «ПриватБанк», чим спричинив позивачу матеріального збитку на загальну суму 5500 грн. (а.с.5-6). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Окрім того, судом установлено, що 07.01.2014 року під час зняття відповідачем грошових коштів з кредитної картки позивача банком останньому було нараховано комісію в загальному розмірі 220 грн. (60 грн., 80 грн. та 80 грн.) та за час досудового слідства і ухвалення вироку позивачу було нараховано 28.02.2014 року - відсотки за користування кредитним лімітом в розмірі 306 грн. 33 коп., 01.03.2014 року - штраф за прострочення по кредиту в розмірі 50 грн., 31.03.2014 року - відсотки за прострочений кредит в розмірі 7 грн. 06 коп., а також відсотки за користування кредитним лімітом в розмірі 333 грн. 51 коп. та 01.04.2014 року - штраф за прострочення в розмірі 100 грн., що в загальному розмірі становить суму 1016 грн. 90 коп. (а.с.8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині відшкодування відповідачем завданої позивачу майнової шкоди в розмірі 6515 грн. 90 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, в результаті неправомірних дій відповідача у позивача виникли моральні переживання за погашення боргу перед банком, тому суд оцінивши ступінь порушень звичного ритму життя позивача, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині, стягнувши з відповідача на користь позивача 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на корить позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 350 грн. (а.с.7) та з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. (243 грн. 60 коп. - за вимогою про відшкодування матеріальної шкоди та 243 грн. 60 коп. - за вимогою про відшкодування моральної шкоди). На підставі викладеного,

Outcome: partial