Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до Комунального підприємства «Житлово-комунальний комбінат с.Розсошенці Полтавського району» про визнання права власності на майно за набувальною давністю, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 101, 6 кв.м. В обґрунтування позову вказував, що в 90- х роках його батькові [PERSON] було видано квартиру [ADDRESS] . Дана квартира видавалась батькові за місцем роботи СУГРЕ, в подальшому, у 2001 році дана квартира, разом з будинком була передана в комунальну власність Щербанівській сільській раді в особі КП «Житлово комунальний комбінат», який є відповідачем по справі. В 2005 році його батько помер, і з цього моменту він залишився сам проживати в даній квартирі, жодних правовстановлюючих документів в нього не має. Починаючи з 2005 року він добросовісно, відкрито, безперервно володіє даною квартирою не дивлячись на те, вона належить відповідачу. Жодних зауважень чи претензій, щодо володіння ним даною квартирою відповідач не висуває. А навпаки він доглядає за квартирою аби запобігти її псуванню чи руйнуванню, робить необхідні ремонтні роботи, та здійснює відновлюваний ремонт після пожежі, проживає в ній відкрито і володіє більше десяти років, не приховуючи цей факт, тому вважав за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати в порядку набувальної давності за собою право власності на вказану квартиру. Так як документів на квартиру не збереглось, він виготовив технічний паспорт. Згідно витягу з Единого демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, він зареєстрований в даній квартирі з 24.05.1993 року. Ухвалою суду від 31.01.2020 року відкрито провадження у справі. 20.02.2020 закрито підготовче судове засідання по справі. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено документально, що за місцем роботи СУГРЕ - [PERSON] було видано квартиру [ADDRESS] ., в подальшому, у 2001 році дана квартира, разом з будинком була передана в комунальну власність Щербанівській сільській раді в особі КП «Житлово комунальний комбінат». [INFO] році [PERSON] помер, копія свідоцтва про смерть [NUMBER] . Позивач зазначає, що починаючи з 2005 року він добросовісно, відкрито, безперервно володіє даною квартирою не дивлячись на те, вона належить відповідачу. Відповідно до\~ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ч.1\~ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності, згідно ч.1\~ст.328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1\~ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] , проживає та користується ним з 2005 року, тобто добросовісно заволодів нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно ним володіти більше десяти років. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved