Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.05.2006 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Позивач зазначив, що з 2005 року, ще до реєстрації шлюбу, ми постійно проживали разом в [ADDRESS]. Позивач вказав, що вказаний будинок та земельна ділянка, на котрій він знаходиться, з 2004 року належали матері відповідачки - [PERSON]. Також позивач зазначив, що в період з 2005 по 2008 роки у вказаному будинку був здійснений капітальний ремонт та добудовано другий поверх у 2006 році. Позивач наголосив на тому, що ремонт проводився спільними зусиллями, як фінансовими, так і фізичними, його сім`ї та сестри відповідачки. Крім того, позивач зазначив, що 14.06.2010 [PERSON] як титульна власниця ввела в експлуатацію добудовану частину будинку, а 16.03.2011 уклала договір дарування, згідно якого подарувала своїм донькам ([PERSON] та [PERSON]) вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку по ? частині відповідно. Також позивач вказав, що його дружина усвідомлювала його вагомий вклад в будівництво та ремонт вказаного будинку, тому за їх спільним рішенням 29.04.2011 було укладено шлюбний договір, відповідно до умов якого сторони визнали, що все майно належне кожному з них, набуте за час шлюбу, в тому числі шляхом дарування та спадкування, є їхньою спільною сумісною власністю. Позивач зазначив про те, що за час подружнього життя ними було набуто у спільну сумісну власність ? частина житлового будинку [ADDRESS]. Позивач наголосив на тому, що з часом стосунки між ним та відповідачкою погіршились і 23.01.2015 відповідачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який на момент подання позову розірвано не було. Також позивач вказав на те, що він неодноразово звертався до відповідачки з пропозицією оформити мирним шляхом поділ майна і така домовленість була досягнута, однак з невідомих причин відповідачка порушила зобов'язання. Крім того, позивач зазначив, що 27.01.2015 він направив відповідачці лист з пропозицією закріпити їхні частки в спільному майні в приміщенні нотаріальної контори, де було укладено шлюбний договір, однак вона у вказаний час до нотаріуса не з'явилась. Позивач вказав також, що між ним та відповідачкою не досягнуто згоди про добровільний поділ спільного майна подружжя, а тому він звернувся до суду та просив визнати ? частину житлового будинку [ADDRESS], об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]; виділити у власність [PERSON] ? частину житлового будинку [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS]. Крім того, просив стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, зазначених вище, просили позов задоволити. Відповідачка та її представник проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 06.05.2006 між сторонами відділом РАЦС Шевченківського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб (а.с. 7). 29.04.2011 між сторонами було укладено шлюбний договір, в якому визначили, що все належне кожному з них майно, набуте за час шлюбу, в тому числі шляхом дарування та спадкування, є їхньої спільною сумісною власністю (а.с.а.с. 8-9). Позивачем 27.01.2015 було надіслано відповідачці лист з пропозицією з'явитись до приміщення приватної нотаріальної контори в [ADDRESS] до приватного нотаріуса Макаренка Валерія Михайловича з метою вирішення майнових відносин відповідно до шлюбного договору, а саме нотаріального оформлення частки позивача в спільному майні подружжя. Крім того, в листі зазначено, що у випадку неявки, цей факт буде зафіксовано нотаріусом і позивач буде вимушений звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Відправлення даного листа позивачем підтверджується описом вкладення цінного листа та чеком про сплату (а.с.а.с. 10-11). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерієм Михайловичем листом від 10.02.2015 за вих. № 10/01-16 повідомлено, що станом на 10.02.2015 о 10 год. 30 хв. громадянка [PERSON] в приміщенні приватної нотаріальної контори, що розташована за адресою: [ADDRESS], не перебувала (а.с. 12). Відповідно до звіту № 130-03-15 про оцінку майна, а саме садибного (індивідуального) житлового будинку загальною площею 249,6 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,0551 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість становить 7 951 000 грн. (а.с.13). Згідно відповіді Державного агентства земельних ресурсів України від 02.03.2015 на запит адвоката Джеваги М.В., будинок [ADDRESS] зареєстровано на праві власності за гр. [PERSON] (частка 50) та [PERSON] (частка 50). Також повідомлено, що Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради до 01.01.2013 було зареєстровано - земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] (а.с.а.с.16-17). Відповідно до Сертифіката відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам від 16.03.2010 за реєстраційним номером КВ000209, забудовником об'єкта є [PERSON] (а.с. 26). П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. визначає, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте під час шлюбу належить чоловіку та жінці на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Статтею 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ст. 60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечувала проти позову, мотивуючи тим, що будинок був придбаний батьками відповідачки, а ремонт здійснювався за кошти батьків та сестри відповідачки. Відповідачка в судовому засіданні підтвердила той факт, що позивач та його сім`я допомагали в будівництві та ремонті будинку, але відповідачка стверджувала, що вклад її сім`ї був значно більший, а вклад позивача зовсім незначний. Крім того, відповідачка в судовому засіданні зазначала, що на момент будівництва та ремонту будинку у позивача майже не було доходів і він займався тільки громадською роботою, оскільки він громадський діяч. Однак, вказані обставини не були доведені належними та допустимими доказами. В судовому засіданні свідок, [PERSON], повідомила, що їй нічого не відомо стосовно вкладу позивача у будівництво та ремонт будинку. Відповідно до шлюбного договору, укладеного 29.04.2011 між [PERSON] та [PERSON], спільною сумісною власністю подружжя є майно (в тому числі грошові кошти), набуте чоловіком та дружиною за час шлюбу, на підставі договору дарування або у порядку спадкування. Будь-яких обумовлень щодо обмеження строку набуття спільного майна договір не містить. Отже, набуте під час шлюбу майно, є спільною сумісною власністю сторін, на яке сторони мають рівні права відповідно до умов договору. Аналізуючи в сукупності докази зібрані по справі, суд приходить до висновку про те, що позов знайшов доведення в судовому засіданні, ґрунтується на чинному законодавстві, а тому підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 3654 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Outcome: approved