Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої позовні вимоги мотивує тим, що є споживачем послуг, які надає Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради і для обліку послуг 11 лютого 1999 року він встановив лічильники гарячої (2 шт.) і холодної води (3 шт.). В липні місяці 2014 року позивач отримав квитанцію на оплату за спожиту воду і водовідведення в ній мені було нараховано до сплати не по показникам лічильників, а по нормам споживання, через те що він не зробив повірку лічильника в лютому місяці 2012 року. Про те, що необхідно повіряти лічильник позивача ніхто не попереджав. 17липня 2014 року (вхідний номер К-415) позивач звернувся зі скаргою на неправомірні дії КП «Міськводоканал» СМР. Керівник КП «Міськводоканал» СМР листом від 06.08.2014 р. за №24/5477 відмовив в виконанні вимоги пункту 3 статті 28 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», пославшись на деякі норми підзаконних актів, які прямого відношення до врегулювання вказаних правовідносин, і запропонував виконати повірку лічильників води за свій рахунок., що є грубим порушенням законодавства. З такими діями керівництва КП «Міськводоканал» СМР позивач не згоден та просить зобов'язати Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради виконати повірку і при необхідності ремонт лічильників в спосіб передбачений законодавством України, за рахунок КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, нараховувати йому за спожиту воду та водовідведення по показникам лічильника з червня місяця 2014року. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав письмові заперечення в яких позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позов. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що КП «Міськводоканал», як господарюючий суб'єкт, надає послуги з водопостачання, водовідведення та монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, у тому числі і до квартири, у якій проживає позивач. Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначення виконавця житлово-комунальних послуг належить до компетенції органів місцевого самоврядування. У квартирі позивача 11 лютого 1999 року встановлено лічильники гарячої (2 шт.) і холодної води (3 шт,). В липні місяці 2014року позивач отримав квитанцію на оплату за спожиту воду і водовідведення, в ній йому було нараховано до сплати не по показникам лічильників, а по нормам споживання, через те що він не зробив повірку лічильника в лютому місяці 2012 року. Про те, що необхідно повіряти лічильник [PERSON] попереджений не був. 17липня 2014 року (вхідний номер К-415) [PERSON] звернувся зі скаргою на неправомірні дії КП «Міськводоканал» СМР. Керівник КП «Міськводоканал» СМР листом від 06.08.2014 р. за №24/5477 відмовив в виконанні вимоги пункту 3 статті 28 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», пославшись на деякі норми підзаконних актів, які прямого відношення до врегулювання вказаних правовідносин, і запропонував виконати повірку лічильників води за свій рахунок., що є грубим порушенням законодавства. Суд вважає, що характер стосунків, що склався між сторонами, свідчить про те, що по відношенню до [PERSON] КП «Міськводоканал» СМР фактично є виконавцем послуг по забезпеченню водопостачання і водовідведення квартири, в якій мешкає позивач. Проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, передбачено ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Відповідно до ч. 3 цієї статті порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 лютого 2005 року, передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Відповідно до наведених вище нормативних актів, відповідач, як виконавець послуг по водопостачанню і водовідведенню, зобов'язаний забезпечити проведення чергової повірки засобів обліку, оскільки чинним законодавством на споживача не покладено обов'язок по проведенню чергової повірки квартирних засобів обліку, а доказів про те, що [PERSON] перешкоджав проведенню такої повірки засобу обліку чи чинив перешкоди у його проведенні суду не подано. Та обставина, що витрати, пов'язані з проведенням повірки лічильників не були включені у тарифи послуг, а, відповідно, їх оплата не проводилась останнім, не звільняє виконавця послуг від обов'язку по проведенню ним чергової повірки квартирних засобів обліку. Таке може мати значення при виникненні спору щодо відшкодування вказаних витрат. Відповідно до п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 - плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води. Згідно з п. 10 зазначених Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Пунктом 16 Правил передбачено, що у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку споживач в установленому порядку може проводити їх позачергову повірку за власні кошти, про що інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки. У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При зверненні до суду дана особа повинна доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме: зобов'язати Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради забезпечити проведення за власний рахунок чергової повірки і при необхідності ремонт квартирного засобу обліку води, в тому числі транспортування та монтаж з пломбуванням, у квартирі [ADDRESS]; зобов'язати Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради з 01.06.2014 року здійснити перерахунок раніше нарахованих платежів за послуги з водопостачання та водовідведення, нарахованої споживачу [PERSON] за адресою: квартира [ADDRESS], шляхом нарахування за цей період за показниками квартирного засобу обліку води. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved