Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2017р. [PERSON] , було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. 20.03.2017 року близько 15 год.10 хв. обвинувачений [PERSON] перебуваючи на 46 км. 7-8 пк залізничної лінії Фастів- Миронівка в захисній лісосмузі залізниці (квартал №21 виділ №39-41), що знаходиться в адміністративних межах Томилівської сільської ради Білоцерківського району, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком,ордером), виданим уповноваженим органом, з корисливих мотивів, умисно шляхом спилювання за допомогою ручної пили, вчинив незаконну порубку 10 дерев, призначених для захисту залізничних колій від природних кліматичних умов, а саме: породи «клен»: 3 дерева діаметром пня від 16 сантиметрів, 2 дерева діаметром пня 22 сантиметри, 1 дерево діаметром пня 30 сантиметрів, одне дерево діаметром пня 32 см; породи «ясен»: 2 дерева діаметром пня 16 сантиметрів, 1 дерево діаметром пня 24 сантиметри. Згідно з розрахунком шкоди, проведеним виробничим підрозділом Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень Регіональної філії «Південно-Західна залізниця», у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», розмір завданої шкоди становить суму 15666 грн. 87 коп. Своїми умисними діями, які виразилися у незаконній порубці лісу, [PERSON] вчинив злочин, передбачений ст. 426 КК України. Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2017 року стосовно [PERSON] набрав законної сили 05.01.2018. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] кошти за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 15 666 грн.87 коп., які перерахувати одержувачам коштів: 50% до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, 20% до спеціального фонду Київського обласного бюджету, 30% до державного бюджету України; стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача - заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання представник позивача - Томилівської сільської ради Київської області, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи - Відокремленого підрозділу Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2017 [PERSON] , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, та призначено йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді штрафу і розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становлять 1190 грн. З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений [PERSON] скоїв незаконну порубку лісу, а саме: 20.03.2017 року близько 15 години 10 хв. обвинувачений [PERSON] перебуваючи на 46 км. 7-8 пк залізничної лінії Фастів- Миронівка в захисній лісосмузі залізниці (квартал №21 виділ №39-41), що знаходиться в адміністративних межах Томилівської сільської ради Білоцерківського району, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком,ордером), виданим уповноваженим органом, з корисливих мотивів, умисно шляхом спилювання за допомогою ручної пили, вчинив незаконну порубку 10 дерев, призначених для захисту залізничних колій від природних кліматичних умов, а саме: породи «клен»: 3 дерева діаметром пня від 16 сантиметрів, 2 дерева діаметром пня 22 сантиметри, 1 дерево діаметром пня 30 сантиметрів, одне дерево діаметром пня 32 см; породи «ясен»: 2 дерева діаметром пня 16 сантиметрів, 1 дерево діаметром пня 24 сантиметри. Вказані дерева використав на власні потреби, чим відповідно до довідки виробничого підрозділу Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень Регіональної філії «Південно Західна залізниця» спричинив істотну шкоду, оскільки в наслідок рубки дерев погіршилися захисні властивості лісонасаджень, зменшилась повнота насадження в межах площі порубки, зменшився відсоток участі головної породи в складі насадження, так як зрубані переважно дерева клена і ясена відносяться до основних лісоутворюючих порід України і їх високоякісна деревина має вагоме господарське значення, чим відповідно до розрахунку Білоцерківської виробничої дільниці ВП Жмеринської дистанції захисних лісонасаджень Регіональної філії «Південно-Західна залізниця», у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», розмір завданої шкоди становить суму 15666 грн. 87 коп. (а.с.11). Вирок набрав законної сили 05.01.2018 року (а.с. 8-10). Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Вимогами ст.105 Лісового Кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність, відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев, чагарників. Згідно ст.107 Лісового кодексу України громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку визначених законодавством України. Як вбачається з положень ст.40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою цивільно-праву відповідальність згідно з законами України. Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» ( ст.ст.68, 69 Закону) передбачено, що громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи із змісту рішення Конституційного Суду України у справі №3-рп/99 від 08.04.1999 року, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Виходячи із змісту рішення Конституційного Суду України у справі № 1- 1/99 від 08.04.1999 поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до ст.ст. 6, 7, 142 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Вищевказаним рішенням Конституційного Суду України у справі № З-рп/99 від 08.04.99, передбачено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з статтею 13 Конституції України та статті 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської економічної зони є об`єктами права власності Українського народу, ш імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст.145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва прокурором інтересів держави в суді є порушення або загроза їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює відповідний суб`єкт владних повноважень. Відповідно до ч.4 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад -50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вказаним позовом був звільнений від сплати судового збору, тому згідно ст.141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved