Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про захист прав споживача страхових послуг, стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якій зазначає, що 08.11.2014 року в м. Києві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «TOYOTA» з державним номерним знаком АІ 1953 ВК, який належить позивачу, зазнав механічних пошкоджень. Постановою Печерського районного суду м. Києва 27.11.2014 року винуватцем вищезазначеної ДТП визнано [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на 08.11.2014 року була застрахована в ПрАТ «СК»Україна». 10.11.2014 року позивачем було повідомлено відповідача про страховий випадок та надано всі необхідні документи, однак страхових виплат позивач не отримав. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача. Суд, вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 08.11.2014 року о 17 год. 15 хв. в м. Київ, по вул. Горького, 176, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Богдан», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., оскільки він порушив п. 10.9, 13.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим автомобілем. Таким чином, вина [PERSON] у спричиненні шкоди автомобілю «TOYOTA» підтверджується письмовими доказами та ним не оспорюється. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на 08.11.2014 року була застрахована відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна» відповідно до договору страхування № АІ /0650402, як вбачається з роздруківки з центральної бази даних МТСБУ. Внаслідок зіткнення автомобілю «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно матеріальні збитки на загальну суму 12 511 грн. 49 коп., що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку № 1451 від 18.11.2014 року. 19.11.2014 позивачем було повідомлено відповідача [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про страховий випадок та в електронному вигляді надіслано заяву про страховий випадок та страхове відшкодування з переліком необхідних документів. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.3 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Також позивачем були направлені поштою на адресу відповідача листи із вимогами про страхове відшкодування (23.02.2015 року та 05.05.2015 року) та претензію щодо виплати страхового відшкодування від 03.09.205 року. Відсутність відповідей на листи позивача та на претензію надає право вважати претензію обґрунтованою, яка підлягає виконанню, таким чином станом на 09.11.2015 року зобовязання по страховому відшкодуванню прострочено з 14.03.2015 року на 240 днів. У відповідності до ст. 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивач вчинив всі необхідні дії для отримання страхової виплати. Порушення страховиком своїх зобовязань за договором страхування, спричинило позивачу душевні страждання, оскільки через постійні звертання до відповідача, необхідність термінового пошуку значної суми коштів для здійснення ремонту транспортного засобу, погіршився стан його здоровя. Відповідно до судової практики, а саме Постанови Верховного суду України від 11.03.2015 року у справі № 6-12цс14 передбачено наступне. Згідно зі ст. 16 Закону України « Про страхування» ст. 979 ЦК України договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобовязання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Згідно із ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Долю судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України Враховуючи викладене та

Outcome: approved