Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до [PERSON] в обґрунтування якої зазначив, що 03 червня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Ерфольг-Україна»укладений кредитний договір №04.1/07/11-КЛТ. Відповідно до умов договору позивач надав ТОВ у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в межах загальної суми еквівалентної 17300000 євро. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 03.06.2011 року укладено іпотечний договір №13/07/І05/11-КЛТ, згідно якого остання надала іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,108 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер 3223155400:05:009:01603 та будинок [ADDRESS], який розташований на вищевказаній земельній ділянці і складається, згідно з правовстановлюючим документом з: Б - гараж, І - свердловина, к-к2 - каналізації, р-р2 - ворота, згідно із Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно будинок складається з: житлового будинку (літ.А) цегла, загальною площею 796,1 кв.м, житловою площею 102,0 кв.м, гаражу (літ.Б) цегла, колонки питної (№3) мет. труби, огорожі (№1) цегла, воріт (№2) метал, кан. Колодязя (№4-№5-№6) з/б кільця. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитними договором не виконує, його заборгованість станом на 30 вересня 2014 року складає 22759024,80 євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на час проведення розрахунку складає 374312218,67 грн. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, встановити спосіб реалізації предмету іпотеки в судовому порядку. В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав та просила їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] заперечили щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник третьої особи ТОВ «Ерфольг-Україна»в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Ерфольг-Україна»укладений кредитний договір №13/07/І05/11-КЛТ, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 17300000 євро, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування ним в порядку та на умовах, що передбачені договором. Згідно договору з 03.06.2011 року по 02.06.2013 року процентна ставка по кредитах, надані на цілі, встановлена у розмірі 9% річних, а починаючи із 03.06.2012 року до дати остаточного повернення кредиту встановлюється у розмірі 10% річних; процентна ставка по кредитах наданих на цілі, визначених у пунктах 2.2.2-2.2.3 кредитного договору, встановлена у розмірі 10,5%. В подальшому умови Кредитного договору змінювались та доповнювались шляхом підписання 29 додаткових угод, які є невід'ємними частинами Кредитного договору. Виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором забезпечувалось договором іпотеки нерухомості №13/07/І05/11-КЛТ від 03.06.2011 року, згідно якого [PERSON] надала іпотекодержателю в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,108 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер 3223155400:05:009:01603 та будинок [ADDRESS], який розташований на вищевказаній земельній ділянці і складається, згідно з правовстановлюючим документом з: Б - гараж, І - свердловина, к-к2 - каналізації, р-р2 - ворота, згідно із Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно будинок складається з: житлового будинку (літ.А) цегла, загальною площею 796,1 кв.м, житловою площею 102,0 кв.м, гаражу (літ.Б) цегла, колонки питної (№3) мет. труби, огорожі (№1) цегла, воріт (№2) метал, кан. Колодязя (№4-№5-№6) з/б кільця, що підтверджується іпотечним договором №13/07/І05/11-КЛТ від 03.06.2011 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] договір купівлі-продажу прав вимоги, зареєстровано в реєстрі за №2466, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» став новим кредитором, як за кредитним договором №04.1/07/11-КЛТ від 03.06.2011 року, так і за договорами, які були укладені для його забезпечення, а саме - іпотечний договір №13/07/І05/11-КЛТ від 03.06.2011 року. Розрахунком заборгованості, копіями меморіальних валютних ордерів, виписками по особовим рахункам та іншими матеріалами справи підтверджується одержання ТОВ «Ерфольг-Україна» від позивача кредитних коштів та наявність боргу за кредитним договором від 03.06.2011 року станом на 30.09.2014 року в розмірі 22759024,80 євро, що за офіційно встановленим курсом НБУ на час проведення розрахунку 16,446 грн. за 1 євро є еквівалентним 374312218 грн. 67 коп. і складається із заборгованості за кредитом 17240180,34 євро, що за офіційним курсом НБУ на час проведення розрахунку становить 283545108 грн. 41 коп., відсотків 5178229,72 євро, що на час проведення розрахунку становить 85165101 грн. 38 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 91834,27 євро, що на час проведення розрахунку становить 1510376 грн. 20 коп. та пені за несвоєчасне повернення відсотків 248780,47 євро, що на час проведення розрахунку становить 4091632 грн. 68 коп.. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредитний договір було укладено в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Із встановлених в ході розгляду справи обставин вбачається, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору, відповідач ТОВ «Ерфольг-Україна» порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. З матеріалів справи також вбачається, що відповідачу банком направлялось іпотечне повідомлення. Вказані обставини свідчать, що позивач намагався вирішити питання повернення заборгованості в позасудовому порядку. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлюється, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності тиких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ч.1 ЦК України встановлюється, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ч.1 п.1 ЦК України визначено сток (термін) виконання зобов'язання, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень вказаної статті Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому, рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів або застосуванням процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону. Суд вважає, що в частині звернення стягнення на предмет іпотеки позов заявлений правомірно, оскільки ТОВ «Ерфольг-Україна» всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, відповідач [PERSON] поручилась за виконання вказаних зобов'язань переданим в іпотеку майном, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи. Щодо позовних вимог банку в частині визначення розміру пені за кредитним договором в іноземній валюті, то суд з такими вимогами не погоджується виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»). Згідно ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому ст.4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Аналіз вищезазначених норм чинного законодавства дає можливість зробити висновок, що встановлення розміру пені з розрахунку облікової ставки Національного банку України можливе лише щодо грошової одиниці України - гривні, оскільки діючим законодавством Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти, отже пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України - гривні. Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом, то суд погоджується з ним лише в частині вимог про стягнення пені, оскільки пеня нарахована за період з 27.09.2013 року, а до суду за захистом своїх прав позивач звернувся лише 31 жовтня 2014 року. Враховуючи вимоги п.1 ч.2 ст.258 ЦПК України розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить 1236232 грн. 60 коп., а пені за несвоєчасне повернення відсотків - 3385081 грн. 66 коп. Доводи представника відповідача, що позивач не надавала довіреності на укладання від свого імені іпотечного договору, розрахунок заборгованості є безпідставними не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і не заслуговують на увагу, як і доводи, що позивач може задовольнити свої вимоги за рахунок майна інших іпотекодавців, оскільки не відповідають змісту правовідносин, що існують між сторонами у справі. Вимоги позивача про відшкодування судових витрат підлягають задоволенню відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial