Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він з 04.11.1986 року зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. З 08.10.1987 року в квартирі проживав і був зареєстрований його син - [PERSON]. З початку 2015 року в квартирі він проживає сам, відповідач до квартири не з'являється, комунальні платежі не сплачує. На сьогоднішній день місцеперебування відповідача йому не відомо, син забрав свої речі та виїхав з родиною з квартири ще в 2015 році. Про своє місце проживання відповідач не повідомляв, на зв'язок не виходить, зворотного зв'язку немає. Відповідач в спірній квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, однак йому (позивачу) доводиться самостійно нести додаткові витрати по утриманню житла, по кількості зареєстрованих. Він є непрацюючим пенсіонером, син йому не допомагає, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Він ніколи не виганяв і не перешкоджав відповідачу в користуванні квартирою, замків на вхідних дверях не міняв, ключі не забирав. В судовому засіданні позивач та його представник підтримала обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просили їх задовольнити. Не заперечували щодо прийняття заочного рішення у зв'язку з неявками відповідача в судові засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, заперечення, відзив на позов до суду не подавав. Враховуючи відсутність в судовому засіданні сторони відповідача, відсутність заяви про розгляд справи у його відсутність, чи відкладення розгляду справи з поважних причин, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим сторонами. В судовому засіданні були допитані свідки позивача - [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що проживають з позивачем в одному будинку, спілкуються. Позивач тривалий час проживає сам. Відповідача не бачили біля трьох років. Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ухвали суду від 11.12.2017 року у даній справі відкрито провадження. По даній справі відповідач неодноразово викликався до суду за повідомленою позивачем суду адресою, однак жодного разу не з'явися. В суді встановлено, що квартира [ADDRESS], була надана 24.02.1962 року батькові позивача - [PERSON] З відповіді на запит суду, яка надійшла з Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані чотири особи: [PERSON], [PERSON], та неповнолітні [PERSON] та [PERSON]. З наданих документів встановлено, що спірна квартира не приватизована, належить до комунальної власності. З акту від 10.11.2017 року та показів свідків встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживає з 2015 року. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею. По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. У зв'язку з викладеними обставинами вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved