Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, указуючи, що з відповідачем [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 8 січня 2000 року. Вони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 2 вересня 2009 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] виїхала до міста Макіївки Донецької області, де створила нову сім'ю та народила другу дитину. З моменту народження та по сьогоднішній день неповнолітній [PERSON] проживає у м. Дніпрі, в квартирі [ADDRESS], де відвідує школу, гуртки. Указана квартира належала на праві особистої власності [PERSON] Маючи намір її продати, [PERSON] 16 квітня 2013 року без його відома зняла з реєстрації за місцем свого на той час проживання сина [PERSON], про що позивачу стало відомо лише 9 жовтня 2014 року. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року визнано протиправними дії Головного управління міграційної служби у Дніпропетровській області щодо зняття з реєстрації [PERSON] та зобов'язано поновити його реєстрацію за місцем проживання [INFO]. На виконання вказаної постанови 23 січня 2015 року було поновлено реєстрацію [PERSON] за вказаною адресою. Але згодом йому стало відомо, що ще 20 жовтня 2014 року [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], продала вищевказану квартиру [PERSON] Статтею 17 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що батьки та особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень; для\~ вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право\~ власності\~ на\~ яке\~ або право користування яким мають діти, необхідний попередній\~ дозвіл\~ органів\~ опіки\~ та\~ піклування,\~ що надається\~ відповідно\~ до закону. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 6 статті 203 ЦК України передбачено, що правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам і інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За наведених підстав позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 20 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Заперечуючи проти позовних вимог зазначили , що квартира [ADDRESS] належала їй, [PERSON], на праві особистої приватної власності. З квітня 2013 року син [PERSON] був зареєстрований у належному їй на праві власності будинку в м. Макіївка Донецької області, який вона придбала 11 квітня 2013 року. Тому укладенням 20 жовтня 2014 року договору купівлі-продажу квартири його права не порушені. У звязку з бажанням продовжити навчання в місті Дніпропетировську, на прохання сина, вона, [PERSON] дала згоду на переїзд сина до міста Дніпропетровська і проживання його у няні, яка проживає в цьому ж будинку, де і була спірна квартира. Проведення на території Донецької області антитерористичної операції завадило їй забрати сина до міста [PERSON] і в подальшому. Син [PERSON] мешкає в м. Дніпропетровську, у няні. Коли вона приїздить до міста Дніпропетровська, то проживає із сином в спірній квартирі, власницею якої є [PERSON] Остання не заперечує проти реєстрації і проживання в спірній квартирі [PERSON] Вважає, що укладання договору купівлі- продажу квартири від 20.10.2014 року права неповнолітнього сина [PERSON] порушені не були. Просили відмовити у задоволені позовних вимог. \~ \~ \~ \~\~Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, а також зазначила, що при посвідченні договору нею була отримана довідка ЖЕП № 49 від 14.10.2014 року за вих. № 2223, відповідно до якої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 9/59 з 16.04.2013 року прописана лише одна особа [PERSON], про що доведено до відома покупця. Будь-які відомості щодо наявності права користування квартирою малолітнім [PERSON] їй не були доведені до відома ( а.195).\~ Представник третьої особи - органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність ( а.с. 167). Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила , що вона проживає за адресою: [INFO], тобто в тому під*їзді , де була квартира [PERSON] З 2001 року вона є нянею [PERSON], [INFO]. Коли [PERSON]О та [PERSON]В проживали разом, [PERSON] всі дні знаходився з нею, батьки забирали його лише на вихідні дні. Після розлучення [PERSON] виїхала проживати в Донецьку область, а [PERSON] залишився у неї. Він відвідував школу, гуртки; коли [PERSON] приїздила до міста Дніпра, [PERSON] жив з нею у спірній квартирі. [PERSON] завжди мав ключі від спірної квартири і міг нею користуватися. Свідок [PERSON] пояснила, що підтримує з [PERSON] дружні стосунки зі школи. Вона знає, що коли [PERSON] навчалася в Донецькій області, син [PERSON] залишався у няні. Потім, коли [PERSON] вийшла заміж та залишилася проживати в місті [PERSON], [PERSON] залишився у місті Дніпрі з нянею. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір*ю [PERSON] Спірну квартиру подарувала [PERSON] вона. У 2009 році після розлучення з [PERSON], [PERSON] купила будинок в м. Макіївці, продала спірну квартиру і хотіла забрати сина [PERSON] в Донецьку області. Але він захотів навчатися в місті Дніпрі, в своїй школі, тому залишився проживати з нянею. [PERSON] завжди міг користуватися спірною квартирою. Свідок [PERSON] пояснила, що спірна квартира належала [PERSON], вона проживала в ній із сином до 2010 року. Потім виїхала в м. Макіївку, де в неї склалася нова сім*я. [PERSON] забирала до себе сина [PERSON] на канікули, але навчатися у місті [PERSON] не хотів, тому повернувся в місто Дніпро. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знала сім*ю [PERSON] і [PERSON] давно. У 2012 році [PERSON] виїхала проживати у Донецьку область, а син її, [PERSON], залишився проживати у сусідки [PERSON] Коли [PERSON] приїздила до міста Дніпра, [PERSON] проживав з нею у спірній квартирі. [PERSON] завжди мав доступ до цієї квартири. Вислухавши сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі,суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]\~\~ \~ \~ \~ \~ Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. \~У 2010 році шлюб між сторонами розірвано ( а.с.9,10). \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого 25 березня 2005 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4-833, відповідачу [PERSON] на праві особистої приватної власності належала квартира [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~За вказаною адресою до 16 квітня 2013 року був зареєстрований син сторін - [PERSON] \~ \~ \~ \~16 квітня 2013 року [PERSON] зняла сина з реєстрації за вказаною адресою та зареєструвала його 26 квітня 2013 року в належному їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11 квітня 2013 року житловому будинку за адресою: Донецька область. м. Макіївка, вул. Литейна (Ливарна), 146( а.с.51). \~ \~ \~ \~20 жовтня 2014 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу належної їй квартири [ADDRESS], відповідно до якого\~ продала вказану квартиру відповідачу [PERSON] Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] ( а.с.62). Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року за позовом [PERSON] визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області щодо зняття неповнолітнього [PERSON] з реєстрації за місцем проживання [INFO] та зобов'язано поновити реєстрацію неповнолітнього [PERSON]\~ за вказаною адресою у зв'язку з недотриманням процедури зняття його з реєстрації, а саме ненаданням письмової згоди батьком [PERSON]В.( а.с.13-15). На підставі указаного судового рішення 23 січня 2015 року було поновлено реєстрацію [PERSON] в квартирі [ADDRESS]( а.с.16). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Частиною 6 статті 203 ЦК України передбачено, що правочин, який вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною 2 статті 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. \~ \~ \~ \~Указані положення Сімейного кодексу кореспондуються зі статтею 17 Закону України Про охорону дитинства, відповідно до якої батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. \~ \~ \~ \~Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» також передбачено, що неприпустиме\~ зменшення\~ або\~ обмеження\~ прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для\~ вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній\~ дозвіл\~ органів\~ опіки\~ та\~ піклування,\~ що надається\~ відповідно\~ до закону.\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, при вирішенні питання щодо недійсності правочину, необхідно виходити з того, чи мала дитина право власності чи право користування майном, яке є предметом оспорюваного договору, на момент його укладення, а також чи були даним правочином порушені майнові права дитини. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній [PERSON], [INFO], на момент укладання 20 жовтня 2014 року договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] не був зареєстрований за указаною адресою. Проте постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області щодо зняття неповнолітнього [PERSON] з реєстрації за місцем проживання [INFO] та зобов'язано поновити реєстрацію неповнолітнього [PERSON]\~ за вказаною адресою у зв'язку з недотриманням процедури зняття його з реєстрації, а саме ненаданням письмової згоди батьком [PERSON] Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України дане рішення є приюдиційною обставиною. Судом також встановлено, що після придбання [PERSON] житлового будинку в місті Макіївці Донецької області по вулиці .Литейна, 146 та реєстрації [PERSON] за цією адресою, останній повернувся в місто Дніпро та, хоча і проживав більшість часу з нянею [PERSON] , яка є сусідкою по спірній квартирі, завжди мав доступ, мав право користуватися спірною квартирою, в тому числі і на момент укладання спірного договору. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживав в цій квартирі завжди, коли [PERSON] приїздила із Донецької області , проживає в ній і на даний час під час перебування [PERSON] в місті Дніпрі. Іншого постійного місця , де мав право проживання [PERSON], [INFO], в місті Дніпрі, немає. Тобто спірна квартира є єдиним місцем проживання в місті Дніпрі, на яке відповідно до закону має право неповнолітній [PERSON]. Наведене дає суду підстави вважати, що договор купівлі -продажу квартири [ADDRESS] від 24 жовтня 2014 року укладений з порушенням норм діючого законодавства, оскільки посвідчений без отримання дозволу органу опіки і піклування .\~ До такого висновку суд прийшов, виходячи з того, що\~[PERSON] на момент укладання спірного договору мав право користування квартирою № 59 по вулиці Батумській,9 в місті Дніпрі. За таких підстав суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача і задовольняє \~їх. Відповідно до статті 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 гривень.

Outcome: approved