Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що між ним та відповідачем 13.01.2014 р. було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 0,17 га, яка належить відповідачу на праві власності. Також між ними було досягнуто згоди щодо вартості та попередньої оплати товару. На підставі цього ним у той же день - 13 січня 2014 року - було сплачено повну вартість майна - 30 000 грн.. Але після цього відповідачка почала ухилятися від передачі йому у власність вищевказаної земельної ділянки. Мотивує це тим, що їй бракує часу для належного оформлення договору. Повернути сплачені ним кошти вона також відмовляється, оскільки вже витратила їх. Оскільки він передав продавцю попередню оплату, яка відповідає встановленій ціні за земельну ділянку, то вважає, що відповідним способом захисту його порушеного права є передача оплаченого товару та визнання права власності на спірну земельну ділянку. Просить суд визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] площею 0,17 га. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та прийняти заяву про визнання позову, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши представлені докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХС УП-33-551 від 26 травня 1996 р. належить земельна ділянка площею 0,17 га за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до розписки, 13 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки. Також між ними було досягнуто згоди щодо вартості та попередньої оплати товару. На підставі цього [PERSON] у той же день - 13 січня 2014 року - було сплачено повну вартість майна - 30 000 грн.. При цьому [PERSON] зобов'язалася протягом десяти днів здійснити заходи для належного оформлення договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки (а.с. 8). Оскільки відповідачем не було протягом встановленого строку вжито заходів для належного оформлення договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки, [PERSON] на адресу [PERSON] 25.01.2014 р. та 17.07.2014 р. направлялися письмові вимоги щодо виконання взятих на себе зобов'язань (а.с. 9, 10). Але відповідачка ухиляється від передачі [PERSON] у власність вищевказаної земельної ділянки. Мотивує це тим, що їй бракує часу для належного оформлення договору. Повернути сплачені [PERSON] кошти вона також відмовляється, оскільки вже витратила їх. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Договір вважається укладеним, якщо сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов. Оскільки сторонами досягнуто домовленості щодо товару та його ціни, позивач (покупець) попередньо сплатив відповідачу гроші в сумі 30000 грн., що відповідає ціні товару, але відповідач у визначений договором строк товар не передав, то у відповідності до вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України земельна ділянка має бути передана позивачу у власність, тобто витребувана у Відповідача. Приймаючи до уваги встановлені обставини та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved