Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій зазначає, що з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою суду. Оскільки на час ДТП відповідач не мав чинного договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому завдані в ДТП збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути виплачені ним кошти в розмірі понесених витрат 21 242 грн. 43 коп., витрати по сплаті вартості правової допомоги в розмірі 2 000 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 750 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлена, заяв, клопотань чи заперечень суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи, встановивши дійсний характер правовідносин між сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.04.2011 року о 16 год. 00 хв. в м.Українка Обухівського району Київської області на вул.Промисловій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗІЛ», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] та автомобіля «Шевролет», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується постановою судді, іншими матеріалами справи. Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 25.04.2011 року відповідача визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим автомобілем. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративного матеріалу, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні саме відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілю «Шевролет», державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 25 490 грн. 92 коп., що підтверджується звітом про оцінку. Згідно підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За зверненням потерпілого позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 21 242 грн. 43 коп., що підтверджується заявою, наказами, платіжним дорученням, іншими матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.2 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачене право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Виплативши страхове відшкодування позивач набув право відшкодування з боку відповідача в розмірі такої виплати, оскільки відповідач на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору страхування, позивачем було виплачено страхове відшкодування. Зважаючи на відсутність заперечень відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення понесених позивачем додаткових витрат, пов'язаних із судовим захистом своїх цивільних прав, оскільки понесення таких витрат підтверджено письмовими доказами оплати вартості послуг аварійного комісара та адвоката. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що ґрунтуються на законі та доведені наявними у матеріалах справи доказами. Таким чином, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов слід задовільнити повністю.

Outcome: approved