Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначено, що 31.07.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №910.16940, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 149145 грн. 00 коп. строком до 31.07.2019 року на купівлю транспортного засобу марки SKODA ОCTAVIA A5, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , державний номерний знак / реєстраційний № [NUMBER] . Частину кредитних коштів перераховано на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу, іншу частину - оплату страхових платежів та інших витрат, пов`язаних з купівлею автомобіля. Таким чином, між сторонами виникли кредитно-договірні відносини. Забезпеченням виконання зобов`язань [PERSON] є застава вказаного транспортного засобу відповідно до договору застави, який належав [PERSON] на праві приватної власності. Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав належним чином, надавши позичальнику кредит в обумовленому розмірі, натомість [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 17.09.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 197853 грн. 11 коп. За даних обставин з метою захисту майнових інтересів позивача представник вимушений звернутись до суду з даним позовом з реалізацією свого права на захист як шляхом звернення стягнення на предмет застави, так і шляхом стягнення заборгованості з позичальника. Всупереч умовам договору застави [PERSON] відчужила предмет застави на користь [PERSON] , який зареєстрував за собою право власності на автомобіль з отриманням д/н [NUMBER] . При цьому обтяження, накладені на транспортний засіб як предмет застави, продовжують діяти. Просить суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №910.16940 від 31.07.2012 року станом на 17.09.2018 року в розмірі 197 853 грн. 11 коп., яка складається з: основного боргу - 52500 грн. 15 коп., простроченого боргу - 58775 грн. 47 коп., прострочених процентів - 73825грн. 87 коп., строкових процентів - 1021 грн. 41 коп.; дебіторської заборгованості - 544 грн. 32 коп., та штрафних санкцій - 11185 грн. 89 коп.; вилучити у [PERSON] предмет застави - транспортний засіб марки SKODA ОCTAVIA A5, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , державний номерний знак / реєстраційний № [NUMBER] , та передати АТ «Ідея Банк» на період його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №910.16940 від 31.07.2012 року станом на 17.09.2018 року в розмірі 197 853 грн. 11 коп. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки SKODA ОCTAVIA A5, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , державний номерний знак / реєстраційний № [NUMBER] , шляхом продажу транспортного засобу АТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі - покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати АТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу; стягнути з відповідачів на користь АТ «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволених вимог. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно\~ до\~ позовної\~ заяви представник позивача не заперечує проти розгляду справи без\~ присутності представника позивача, та проти ухвалення заочного\~ рішення. \~ Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до\~ суду\~\~ не з`явилися, про слухання справи повідомлялися відповідно до ст. 128 ЦПК України. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.01.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» як банком та [PERSON] як позичальником укладено кредитний договір №910.16940, за умовами §1 якого банк надав позичальникові кредит в сумі 149145 грн. 00 коп. строком на 84 місяців на наступні потреби: фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки SKODA моделі ОCTAVIA A5, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , у сумі 144800,00 грн.; фінансування страхового платежу за договором страхування життя позичальника в сумі 4345 грн. 00 коп. Роздрібна ціна купівлі транспортного засобу становить 181 000 грн. Позичальник власними коштами сплачує продавцю частину ціни купівлі транспортного засобу 36200,00 грн. (а.с.10-15). Акціонерне товариство «Ідея Банк» є правонаступником прав\~та обов`язківПублічного акціонерного товариства «Ідея Банк». Відповідно до §5 договору, позичальник доручив банку здійснити кредитування шляхом перерахування коштів на відповідні рахунки - в ТОВ з ІІ «АСТ-Комбі» в сумі 144800 грн. - за придбання автомобіля, та в ЗАТ «СК Уніка Життя» в сумі 4345 грн. - за страхування життя. Сторонами погоджено, що за користування кредитом протягом перших 24 місяців позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою 16,9900% річних, а починаючи з 25-го місяця користування кредитом - за річною змінюваною процентною ставкою в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 1,2300 % (маржу банку), що становить 16,9900%. Погашення заборгованості здійснюється позичальником у вигляді ануїтетних платежів (щомісячних) на рахунок № [NUMBER] відповідно до Графіку щомісячних платежів - Додатку №1 до договору (а.с.12-13). Про умови кредитування, сукупну вартість кредиту позичальник була ознайомлена належним чином, свідченням чому є наявна в матеріалах справи довідка-повідомлення з її підписом (а.с.16-17). Забезпеченням належного виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №910.16940 від 31.07.2012 року виступає застава транспортного засобу, придбаного нею за рахунок отриманих кредитних коштів за договором застави від 13.08.2012 року (а.с.22-23). За договором застави відповідне обтяження накладено на транспортний засіб з внесенням даних до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за видом обтяження - приватне, тип - застава рухомого майна (а.с.27-28). Відповідно до п.2 §1 договору застави, заставна вартість предмету застави становить 181 000 грн. Як визначено п.1, п.3 §2 договору застави, у разі невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету). Предмет застави залишається у володінні та користуванні заставодавця відповідно до його функціонального призначення. Ризик випадкового знищення чи пошкодження предмету застави несе заставодавець. У відповідності до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ В силу ст.ст.525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від його виконання не допускається. Згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Судовим розглядом встановлено, що банк свої зобов`язання перед [PERSON] виконав належним чином, що підтверджується меморіальними ордерами на перерахунок коштів в рахунок оплати вартості придбаного транспортного засобу (а.с.20) та свідоцтвом про реєстрацію права власності на транспортний засіб марки SKODA моделі ОCTAVIA A5, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , д/н [NUMBER] , за [PERSON] , дата реєстрації 31.07.2012 року (а.с.26). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає визначене ч.1\~ст.509 ЦК України\~право кредитора вимагати їх повернення. Натомість [PERSON] свої зобов`язанням належним чином не виконувала, допускаючи прострочку у внесенні ануїтетних платежів. Як слідує з виписки по рахунку, останній платіж нею внесено 27.07.2015 року в сумі 4190 грн. 00 коп. (а.с.33-39). Відповідно до довідки-розрахунку (а.с.40), станом на 17.09.2018 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №910.16940 від 31.01.2012 року в розмірі 197 853 грн. 11 коп., яка складається з: основного боргу - 52500 грн. 15 коп., простроченого боргу - 58775 грн. 47 коп., прострочених процентів - 73825 грн. 87 коп., строкових процентів - 1021 грн. 41 коп., дебіторської заборгованості - 544, грн. 32 коп., штрафної санкції - 11185 грн. 89 коп. Так, 21.03.2018 року на адресу позичальника банком направлено вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань шляхом дострокового повернення кредиту та нарахованої станом на 21.03.2018 року заборгованості, яку [PERSON] залишено поза увагою (а.с.38). Суд зауважує, що позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч.2\~ст.1050 ЦК України\~на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової. Відповідно до ч.1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого заставою, передбачені\~Законом України «Про заставу». Частиною першою\~статті 589 ЦК України\~передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про заставу»\~та\~ст. 572 ЦК України, застава є способом забезпечення зобов`язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Як слідує зі\~ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з ч.ч.1,2\~ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 27 Закону України «Про заставу»\~передбачено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Виходячи із аналізу ч.3 ст.9, ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~слід дійти висновку, що в разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідач може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 року по справі № 202/32128/13-ц, провадження № 61-14190св18. Згідно з п.2 §2 договору застави (а.с.27) наступні застави, відчуження, заміна, обтяження предмету застави будь-якими зобов`язаннями (оренда, лізинг, найм, безоплатне користування, спільна діяльність тощо), передача права керування транспортним засобом третім особам, переміщення транспортного засобу за межі території України здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Так, всупереч умовам укладеного договору застави, 15.04.2014 року [PERSON] здійснила відчуження автомобіля, що є предметом застави, без дозволу та відома АТ «Ідея Банк». Відповідно до інформації, наданої Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України від 20.03.2018 року № 31/7578 (а.с.32), відчуження транспортного засобу марки SKODA моделі ОCTAVIA A5, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , д/н [NUMBER] , мало місце 15.04.2014 року на користь [PERSON] . Зважаючи на те, що АТ «Ідея Банк» не надавав згоди [PERSON] на відчуження предмету застави, таке відчуження не було результатом здійснення господарської діяльності, то відповідно до ч.3\~ст. 9 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~- зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, тобто для [PERSON] , який є діючим власником спірного автомобіля, а відтак суд дійшов висновку, що вимоги банку про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими. Таким чином, враховуючи, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам п.2 §5 договору застави, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в цій частині, із зверненням стягнення на предмет застави - автомобіль марки SKODA моделі ОCTAVIA A5, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , д/н [NUMBER] , шляхом його продажу заставодержателем третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати АТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно, проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо). Також суд звертає увагу на те, що за положеннями п.3 ч.2\~ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в рішенні суду мають зазначатись, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»\~вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні суду, є одним із заходів примусового виконання цього рішення. Суд враховує, що вимоги банку про вилучення предмета застави та передачу в управління банку на період до його реалізації є саме такими правомірними та необхідними заходами. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 року у справі №6-1136цс17. Таких же правових висновків дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 04.04.2018 року у справі №2/489/846/2016 (провадження № 61-1670зпв18), від 30.05.2018 року у справі №555/661/16-ц (провадження №61-579св17). Крім того, у п.1 §3 договору застави передбачено, що заставодавець уповноважує заставодержателя вилучити предмет застави разом з документами та ключами до нього, у заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) - зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з транспортного засобу, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п. 1 §5 договору застави (зокрема, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором), а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави. При виконанні зазначених дій вважається, що заставодержатель управляє предметом застави та діє як повноважний представник заставодавця, а договір є згодою заставодавця на виконання заставодержателем зазначених вище дій. Таким чином, хоча повноваження заставодержателя щодо вилучення предмета застави та передачі його в управління банку врегульовано п.1 § 3 договору застави, однак для того, щоб державний виконавець при виконанні рішення суду, згідно зі\~ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»\~вилучив у боржника транспортний засіб і передав його на зберігання стягувачу, це повинно бути зазначено у рішенні суду. Аналіз наведених норм права та положень правочину дає підстави для висновку про те, що вилучення та передача предмета застави заставодержателю є передбаченим законом примусовим заходом щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження, що вживається на підставі рішення суду на період до його реалізації, якщо такий необхідний. Такий спосіб захисту є ефективним і відповідає правилу\~ст.5 ЦПК України\~та природі цивільних відносин, що виникли між сторонами спору. Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заявлених позивачем вимог в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 197853,11 грн., яка складається з: основного боргу - 52500 грн. 15 коп., простроченого боргу - 58775 грн. 47 коп., прострочених процентів - 73825 грн. 87 коп., строкових процентів - 1021 грн. 41 коп., дебіторської заборгованості - 544, грн. 32 коп., штрафної санкції - 11185 грн. 89 коп. Позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості у зазначеному розмірі та вилучення автомобіля у його дійсного власника на період до реалізації транспортного засобу підлягають також задоволенню. Як роз`яснено в п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина першастатті 20 ЦК України, статті\~3\~і\~4 ЦПК України). При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Оскільки забезпечуване заставою зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному і не призводить до його заміни, тому суд приходить до висновку, що АТ «Ідея Банк» вправі звернутись до суду одночасно з позовом як про стягнення заборгованості за кредитним договором, так і звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, задоволення пред`явлених АТ «Ідея Банк» вимог про стягнення заборгованості не зумовлюватиме подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечуваним зобов`язанням відсутня. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України,\~з\~відповідачів \~на користь\~АТ «Ідея\~Банк» підлягає\~до стягнення\~судовий збір\~в розмірі\~7697,60\~грн.з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014\~№ 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до яких при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Outcome: approved