Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в 1998 році була створена медико-фармацевтична компанія Споживче товариство «Діамед», одним із засновників якої був позивач [PERSON] з 80% пайових внесків. З моменту заснування СТ «Діамед» до 10.01.2014р. позивач працював на посаді Голови правління, отримував заробітну плату, належно виконував свої обов`язки. Останнє призначення позивача на посаді Голови правління відбулось 01.10.2013р. строком на 5 років, що підтверджується протоколом загальних зборів від 01.10.2013р. та наказом № 1 від 01.10.2013р. Однак 10.01.2014р. відповідачем були проведені позачергові загальні збори членів Споживчого товариства «Діамед», на яких позивач не був присутній у зв`язку з неповідомленням його про їх проведення. За результатами проведенння вказаних зборів було прийнято рішення про звільнення позивача з займаної посади, а саме у зв`язку з неналежним виконанням покладених на нього статутом обов`язків. Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки в день звільнення і до сьогодні йому не видали трудову книжку, наказ про звільнення та не провели жодних розрахунків. У зв`язку з чим позивач просить суд поновити його на посаді Голови правління Споживчого товариства «Діамед» та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 10.01.2014р. і до моменту винесення рішення по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Наголосив, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2014р., яке залишено в силі Вищим господарським судом України від 07.04.2015р., скасовано протокол № 1 позачергових загальних зборів членів СТ «Діамед» від 10.01.2014р., на підставі якого було звільнено позивача із займаної посади. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, оскільки позивачу про порушення його прав стало відомо 15.01.2014р., а з позовною заявою він звернувся до суду лише 12.12.2014р., тобто з пропуском тримісячного строку для звернення до суду. Також пояснила, що з позивачем не укладався трудовий договір (контракт) та/або наказ про прийняття на роботу, також товариством не здійснювалася сплата податків за використання праці позивача, оскільки [PERSON] був корпоративним членом Товариства та виконував функції виконавчого органу в СТ «Діамед» як Голова правління на безоплатній основі. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Протоколом загальних зборів учасників Споживчого товариства «Діамед» від 01.10.2013р. [PERSON] призначено Головою правління терміном на 5 років. Відповідно до наказу № 1 від 01.10.2013р. [PERSON] приступив до виконання обов`язків. Судом встановлено, що протоколом № 1 позачергових загальних зборів членів Споживчого товариства «Діамед» від 10.01.2014р. Голову правління [PERSON] звільнено у зв`язку з неналежним виконанням покладених на нього статутом обов`язків. Згідно рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2014р., яке залишено в силі Постановою Вищого Господарського суду України від 07.04.2015р., визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів членів Споживчого товариства «Діамед», оформлені протоколом від 10.01.2014р. № 1. Стягнуто з Споживчого товариства «Діамед» на користь [PERSON] 1218,00 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Згідно ст. ст. 21,24 КЗпП України особливою формою договору є контракт. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органа про зарахування працівника на роботу. Дослідивши докази у їх сукупності суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження його трудових відносин з СТ «Діамед»: копія трудової книжки, належним чином завірена копія наказу про зарахування та звільнення з посади СТ «Діамед», довідка про нарахування заробітної плати, тощо. Позивачем не було доведено факт порушення відповідачем його трудових прав. Таким чином позовні вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі та не підтверджені матеріалами справи, а відповідно є такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed