overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.08.1993року, але на даний час сім'я розпалася, подружжя тривалий час проживає окремо, а тому позивач просить суд розірвати шлюб . В судове засідання позивач не з'явився, направив суду заяву в якій просить шлюб розірвати та провести розгляд справи без його участі. Відповідач до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, про що не заперечував позивач в поданій ним заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 21.08.1993р.сторони по справі зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Узинської міської ради народних депутатів Білоцерківського р-ну Київської області, актовий запис № 92. Наведене підтверджується копією свідоцтва про одруження.(а.с.7) В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з дружиною, втрату почуттів любові та фактичне розірвання шлюбу, оскільки протягом п'яти років сторони проживають окремо, за різними адресами, не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ст.24 СК України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24.110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся\~ до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що\~ перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2018 року, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] ,\~ спільне сімейне життя з [PERSON] не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття,\~ а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач\~ в судовому засіданні\~\~ позов підтримав. Відповідач позов визнала.\~ Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 02.06.2018 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу\~ мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .\~ Наведене підтверджується матеріалами справи. Позивач суду пояснив, що не бажає проживати однією сім`єю з [PERSON] , мотивуючи це тим, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, позивач вважає шлюб формальним та\~ зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно.\~ Відповідач в судовому засіданні підтвердила обставини справи. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження\~ шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування йому судових витрат. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача\~ залишити -\~\~ « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2011 року, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , спільне сімейне життя з [PERSON] не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 10.09.2011 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 10.09.2011 року. Як зазначено в позові, сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач не бажає спільно проживати з відповідачем, мотивуючи тим, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, на грунті чого в сім`ї виникають сварки, що негативно впливає на життя та розвиток дитини, з листопада 2019 року сторони проживають окремо. Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити « [PERSON] ». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 11.02.2000 року, від шлюбу спільних дітей не мають, сімейне життя з [PERSON] не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні 12.06.2020 року позивач підтримав позовні вимоги. На розгляд справи 13.07.2020 року не з`явився, подав заяву в якій просить розірвати їх шлюб та провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, судові витрати просив залишити за собою. В судовому засіданнні 12.06.2020 року відповідач заявила клопотання про надання строку для примирення, оскільки вважала, що сім`ю можливо зберегти. На розгляд справи 13.07.2020 року відповідач не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 11.02.2000 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовних вимог вбачається, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо. Позивач зазначив, що втратив почуття до [PERSON] , збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно. 12.06.2020 року за клопотанням відповідача було надано сторонам строк для примирення, який не надав позитивного результату. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння і взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування йому судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2014 року, від шлюбу дітей не мають, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідач не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, була викликана через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 13.06.2014 року зареєстрували шлюб, від шлюбу дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя, тривалий час сторони проживають окремо. Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування йому судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2011 року, мають сина [PERSON], [INFO], та на даний час сімя розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 16.03.2011 року зареєстрували шлюб, мають сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, подружжя проживає окремо з літа 2013 року. Сторони не бажають відновлювати стосунки, зазначають, що їх рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2014 року, від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] , сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, не ведуть спільне господарство, а тому позивач просить їх шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримав позов. Відповідач позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що 16.05.2014 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Позивач зазначив, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, позивач втратив почуття любові і поваги до [PERSON] , подружжя більше року проживає окремо. Позивач вважає, що збереження шлюбу є недоцільним і суперечитиме його інтересам. Відповідач ствердила обставини справи, погодилася на розлучення, оскільки, зазначила, що має співмешканця. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити « [PERSON] ». Позивач не ставить вимогу про відшкодування йому судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2017 року, від шлюбу дітей не мають, сімейне життя з відповідачекм не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`вилася, 24.01.2010 р. направила суду письмово викладене клопотання про надання строку для примирення терміном на 2 місяці, оскільки вважає, що в сім`ї існує тимчасовий розлад. На розгляд справи 24.04.2020 року відповідач не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 20.10.2017 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовних вимог вбачається, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо. Позивач зазначив, що втратив почуття до відповідача, збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно. 24.01.2020 року за клопотанням відповідача було надано сторонам строк для примирення, який не надав позитивного результату. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування йому судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved