Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 10 листопада 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовим записом за №220. Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем з 10 листопада 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у них народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Останні роки, через постійні суперечки вони не можуть проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати поточні проблеми. Зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Тривалий час кожен живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить суд справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить суд справу розглядати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10 листопада 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовим записом за №220 (а.с. 9). Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася дитина - [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.10). На даний час спільне подружнє життя припинено. Примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню їй з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved