Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 03.11.2020 року обґрунтовуючи тим, що 20.12.2018 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] було укладено договір №2315 на користування об`єктом благоустрою. Відповідно до п. 1.2 даного договору, відповідач використовує об`єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] . Ціна послуг за договором визначається згідно п.4.3.1., п.п.4.3. п.4 додатку №1 рішення Білоцерківської міської ради від 11.07.2008 року №800 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Біла Церква» та становить 100 грн. на місяць в т.ч. ПДВ 16,67 грн. протягом терміну дії договору. На умовах договору відповідач зобов`язаний оплачувати надані послуги на користь позивача до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100% ціни послуг. За п.5.1, 5.2, 5.3 Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії договору починає свій перебіг у момент підписання та закінчується 31.12.2019 року, якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмово заяви про його припинення (розірвання), пропозицій щодо змін його положень та зауважень до нього, то даний договір вважається продовженим (пролонгований) на наступний календарний рік на умовах, що встановлені в даному договорі. Оскільки сторонами договору жодних заяв щодо припинення строку дії договору та пропозиції і зауважень до нього в порядку, передбаченому договором не подано, строк дії договору продовжено на 2020 рік. Однак, відповідач належним чином не виконує зобов`язання за договором, зокрема, щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого станом на 06.10.2020 року у відповідача утворився борг в розмірі 2138,71 грн. за період з 20.12.2018 року по 30.09.2020 року. В добровільному порядку відповідач борг не сплачує, в зв`язку з цим позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором в розмірі 2138,71 грн. та судові витрати у справі в розмірі 2102,00 грн. 03.12.2020 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, 18.12.2020 року подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, в якій зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує та 15.02.2021 року подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги щодо стягнення боргу не підтримує, оскільки відповідач після відкриття провадження у справі, а саме 03.02.2021 року сплатив на користь Комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» заборгованість за договором № 2315 від 20.12.2018 року у сумі 2140,00 грн. Тому просив стягнути з відповідача на користь позивача лише судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору при поданні позову, у розмірі 2102,00 грн. згідно ст. 142 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв з процесуальних питань та відзив на позов до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Згідно з п.44 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність. Так, судом встановлено, що Комунальна установа Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» зареєстрована як юридична особа з 28.05.2008 року, що слідує з копії довідки з ЄДРПОУ (а.с.19-20). Відповідно до Положення про комунальну установу Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква», затвердженого рішенням 31 сесії Білоцерківської міської ради V скликання від 27.03.2008 року №700 /нову редакцію затверджено рішенням Білоцерківської міської ради від 25.10.2018 року №2873-59-VIІ/, інспекція утворена відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про благоустрій населених пунктів» для здійснення контролю за станом благоустрою в місті Біла Церква, забезпечення чистоти і порядку, збереження озеленення, охорони зелених насаджень, місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами та організаціями територій, додержання правил благоустрою та тиші в громадських місцях на території міста та здійснення технічного нагляду за виконанням робіт на об`єктах благоустрою та житлового фонду міста, що стверджується випискою з Положення (а.с.21-25). З матеріалів справи також вбачається, що рішенням 34 сесії Білоцерківської міської ради V скликання від 11.07.2008 року № 800 затверджено Правила благоустрою території м. Біла Церква, якими установлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті, що стверджується копією цього рішення та витягом з цих Правил (а.с.31-34). 28.02.2013 року рішенням Білоцерківської міської ради Київської області №907-39-VI внесено зміни до п.п.4.3 п.4 додатку №1 «Плата за послуги з оформлення документації, пов`язаної із благоустроєм міста» Правил благоустрою території міста Біла Церква, затверджених рішенням міської ради від 11.07.2008 року №800 (а.с.36) та встановлено плату за користування об`єктом благоустрою міста при тимчасовому встановлені металевого гаража громадянам 100 грн. за один місяць. Як передбачено п.2.1.37 Правил, об`єкти благоустрою це сукупність усіх територій міста, що складаються з окремих територій /їх частин/ різного цільового призначення (а.с.37). Судом встановлено, що 20.12.2018 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] було укладено договір № 2315 на користування об`єктом благоустрою (а.с.14), відповідно до якого відповідач має право використовувати об`єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , а позивач в свою чергу зобов`язувався за плату надати відповідачу послуги з забезпечення можливості користування об`єктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна, що знаходиться за вказаною адресою та здійснювати контроль щодо використання об`єкта благоустрою, шляхом оформлення відповідних документів. Відповідно до п.3.1 Договору, ціна послуг за даним Договором визначається згідно п.п.4.3.1,п.4.3 додатку №1 рішення Білоцерківської міської ради від 11.07.2008 року №800 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Біла Церква». Ціна послуг відповідно до п. 3.2 договору становить 100 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 16,67 грн. на термін дії договору. Оплату за надані послуги відповідач повинен був проводити до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100 % суми ( п.3.4). Відповідно до п. 5.1 Договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонам. Строк дії Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.5.1 цього договору та закінчується 31.12.2019 року. Якщо сторони не пізніше ніж за один місяць до кінця строку дії Договору не подали письмово вмотивованої заяви про його припинення (розірвання), або необхідності його перегляду, то даний договір вважається щороку продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у даному договорі, при цьому, кількість продовжень (пролонгацій) даного договору необмежена. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послуги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови договору, чим спричинив заборгованість за період з 20.12.2018 року по 30.09.2020 року в розмірі 2138,71 грн., що підтверджується довідкою від 27.10.2020 року № 387 та розрахунком заборгованості від 27.10.2020 року №386 (а.с.10-11). Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений при його укладенні та підписав його, знав про існування заборгованості, оскільки на його адресу було направлено претензію про сплату заборгованості від 20.08.2020 року №122 (а.с.16-18), однак будь-яких дій щодо сплати боргу на виконання вимог не вчинив. Разом з тим, з довідки КУ БМР «Інспекція з благоустрою місті Біла Церква» від 10.02.2021 року за № 32 ( а.с.59), розрахунку заборгованості від 10.02.2021 року за № 31 ( а.с.60), платіжного доручення № 106298518 від 03.02.2021 року (а.с.62), вбачається, що 03.02.2021 року [PERSON] сплатив на користь позивача за користування гаражем, згідно договору № 2315, суму коштів в розмірі 2140,00 грн. Отже, на час розгляду справи заборгованість відповідача за договором № 2315 від 20.12.2018 року, яка утворилася за період з 20.12.2018 року по 30.09.2020 року у розмірі 2138,71 грн., відсутня, однак вказаний борг існував на дату звернення позивача до суду з даним позовом (28.10.2020 року) і саме наявність боргу стало підставою для звернення до суду з вказаними вимогами, внаслідок чого позивачем були понесені судові витрати, а саме сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 333 від 26.10.2020 року ( а.с.1). Згідно ч.3 ст. 142 ЦПК України, зокрема, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, враховуючи, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: partial