Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати договір оренди землі з товариством з обмеженою відповідальністю «Сподобівка» Шевченківського району Харківської області (далі ТОВ «Сподобівка «) недійсним та зобов'язати відповідачів повернути земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що він має земельну ділянку на підставі державного акта. 05.06.2006 року був зареєстрований без його відома договір оренди землі з ТОВ «Сподобівка» від 29.01.2005 року, строком на 5-ть років в Шевченківському районному відділі земельних ресурсів, про який він дізнався лише в 2011 році, так як даний договір не підписував, а вважав, що ТОВ користується його землею за усною домовленістю і він має право в любий час забрати свою землю. В подальшому після закінчення договору оренди (як він вважає фіктивного) земельної ділянки в 2011 році він звернувся до відповідача з заявою про повернення земельної ділянки. Він також дізнався, що відповідач 24 липня 2008 року, також без його повідомлення і згоди, зареєстрував ще й додаткову угоду до договору, який він не підписував. Тому просить визнати недійсними основний договір, зобов'язати відповідачів повернути йому земельну ділянку та стягнути з відповідачів витрати пов'язані з розглядом справи. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ позовні вимоги не визнав, пояснивши суду, що вимоги позивача є безпідставними, він отримував орендну плату з 2005 по 2011 рік. Свої обов'язки товариство виконує в повному обсязі, тому підстав для визнання недійсним договору немає, просить суд застосувати строки позовної давності. Другий представник відповідача ПП «Сподобівка АГРО ПЛЮС» також позовні вимоги не визнав, пояснивши суду, що вимоги позивача є безпідставними, він отримував орендну плату до 2012 року, нарікань по виплаті орендної плати не було. В 2010 році позивач підписав іншу додаткову угоду до договору, по якій також було винесено рішення Шевченківського районного суду Харківської області 11.09.2013 року (а.с.86-90), яким позов ПП «Сподобівка АГРО ПЛЮС» до позивача і [PERSON] , було задоволено і стягнуто з позивача і [PERSON] матеріальні збитки за користування своїми земельними ділянками, так як вони знаходяться в оренді в ПП «Сподобівка АГРО ПЛЮС», також просить суд застосувати строки позовної давності до вимог позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши надані докази вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини, пов'язані з орендою землі. Позивачу по справі належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6.6813 га, розташована на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, що підтверджується державним актом серії ХР № 034549, виданим Шевченківською райдержадміністрацією 18.12.2004 року (а.с.7). В матеріалах справи мається договір оренди від 29 січня 2005 року за № 215, укладений строком на 5-ть років між сторонами по справі, зареєстрований в Шевченківському районному відділі земельних ресурсів 05.06.2006 року (а.с.8-10). Як зазначає позивач по справі, про даний договір він дізнався лише в вересні 2011 року, коли звернувся до суду з позовом про визнання додаткової угоди недійсною (а.с.51), про те що існує і основний договір, який він не підписував. Матеріали справи містять додаткову угоду від 24 липня 2008 року до основного договору оренди землі від 29 січня 2005 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Сподобівка» Шевченківського району Харківської області, (а.с.147), яка рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 24.01.2012 року була визнана недійсною (а.с.53-55). Рішенням, яке вступило в законну силу відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області (а.с.56) було зобов'язано ТОВ повернути позивачу земельну ділянку № 42, площею 6.6813 га, розташовану на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району. 18.08.2010 року з ТОВ «Сподобівка» виділилося ПП «Сподобівка Агро Плюс» і відповідно до розподільчого балансу останньому підприємству було передано майнові права за договором оренди № 215. 31.08.2010 р. майнові права прийняті у власність ПП «Сподобівка Агро Плюс», ТОВ «Сподобівка» ліквідовано не було (а.с.59). Так як договір № 215 закінчив свою дію 05.06.2011 р. і після винесення ухвали колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 21.02.2012 року (а.с.56-58) ТОВ зобов'язано було повернути земельні ділянки позивачу, позивач розпочав самостійно господарювати на належній йому землі в 2012 році. В серпні 2012 році ПП «Сподобівка Агро Плюс» звернулося до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до позивача про стягнення матеріальної шкоди, яку він завдав нібито підприємству самостійно господарюючи на землі. На підтвердження свого права оренди належної позивачу земельної ділянки ПП було надано до суду ще одну другу додаткову угоду до договору № 215, але вже від 01.11.2010 року (а.с.59), (перша від 24.07.2008 року а.с.147, була визнана недійсною ), відповідно до якої термін дії договору також подовжувався на 15 років. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 11.09.2013 року позов ПП «Сподобівка АГРО ПЛЮС» до позивача і [PERSON] було задоволено і стягнуто з позивача і [PERSON] матеріальні збитки за користування своїми земельними ділянками, так як вони знаходяться в оренді в ПП «Сподобівка АГРО ПЛЮС» (а.с.86-90). Ухвалою апеляційного суду від 26.11.2013 року вказане рішення Шевченківського суду було залишене без змін (а.с. 151). Ухвалою ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2014 року рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 11.09.2013 року та ухвала апеляційного суду від 26.11.2013 року були скасовані (а.с.152-154). Після цього позивач звернувся до Шевченківського РВ ГУМВС України у Харківській області з заявою про фальсифікацію основного договору, постановою заступника начальника СВ Шевченківського РВ ГУМВС України у Харківській області було призначено судово-почеркознавчу експертизу. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 5993 від 19.08.2013 р., який надійшов до Шевченківського РВ ГУМВС України у Харківській області у жовтні 2013 р. - підписи від імені позивача у договорі оренди землі № 215 від 29.01.2005 р. та акті приймання передачі земельної ділянки до вищевказаного договору виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 98-104). Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав шляхом скасування Договору оренди землі № 215 від 29.01.2005 р., ніби то укладеного між ним та ТОВ «Сподобівка», який був зареєстрований у Шевченківському відділенні державного земельного кадастру 05.06.2006 року. Судом за клопотанням позивача 06.02.2014 року була також призначена судово - почеркознавча експертиза (а.с.95). З висновків комісійної судово - почеркознавчої експертизи, проведеної ХНДІСМЕ ім. зас. професора Бокаріуса № 3234 від 07.04.2014 року вбачається, що підписи від імені [PERSON] як в договорі оренди землі № 215 від 29.01.2005 року між позивачем та ТОВ «Сподобівка» та в акті прийому передачі земельної ділянки № 215 від 29.01.2005 до договору виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 125-128). Тобто дана експертиза підтвердила висновки судово - почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження за зверненням позивача до Шевченківського РО ГУМВД про фальсифікацію договору. Таким чином суд приходить до висновку, що договір оренди земельної ділянки від 24 липня 2008 року, який був зареєстрований у Шевченківському відділенні державного земельного кадастру 05.06.2006 року, позивачем не підписувався, а відповідно у позивача не було волевиявлення на продовження договору оренди землі № 215 від 29 січня 2005 року. Зазначені обставини не підписання правочину є підставою для витребування земельної ділянки від відповідачів, так як відсутнє волевиявлення сторони правочину і ця сторона у подальшому не схвалювала такого правочину, що слідує з Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо питання відсутності підпису сторони правочину №1-30-371 від 16.11.2011 року. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. За умовами ч.2, ч.3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Крім того, аналізуючи хронологію додаткових угод, які надають відповідачі по справі, вбачається, що вони не відповідають законодавству по оренді землі. Основний договір оренди № 215 від 29.01.2005 року (а.с.8-10) був зареєстрований 05.06.2006 року, строк дії договору 5-ть років, тобто закінчився 05.06.2011 року(а.с.9). Додаткова угода до даного договору від 24 липня 2008 року (а.с.147) рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 24.01.2012 року і ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.03.2012 року була визнана недійсною (а.с.53-58). Друга додаткова угода про зміну орендаря в договорі оренди землі, на яку посилаються відповідачі по справі (а.с. 59), була на той час зареєстрована лише 20.02.2012 року, тобто після закінчення дії самого договору № 215. Якщо враховувати, що строк договору оренди обчислюється з моменту підписання - основний договір підписаний 29.01.2005 року, строк його дії закінчився 29.01.2010 року, додаткова угода на яку посилається позивач, датована 01.11.2010 року, тобто після закінчення дії основного договору. З викладеного вбачається, що вимога про повернення земельної ділянки підлягає задоволенню, оскільки друга додаткова угода на яку посилаються відповідачі як підписана, так і зареєстрована по закінченню як підписання так і реєстрації основного договору (а.с.а.с.8-10, 59).. Доводи представників відповідачів про застосування до даних позовних вимог позивача строків позовної давності не ґрунтуються на матеріалах справи. В суді позивач зазначив, що лише в 2011 році дізнався про договір оренди землі № 215, що підтверджується його заявою до суду у вересні 2011 року (а.с.51). Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що про своє порушене право позивач дізнався в 2011 році, що об'єктивно підтверджується його позовною заявою до суду в 2011 році і вищезазначеними судовими рішеннями за 2012 рік, суд вважає, що позивачем строки позовної давності при зверненні до суду не пропущені. На підставі наданих суду доказів, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача, стягуються судові витрати, які позивач сплатив при подачі позову до суду та витрати пов'язані з проведенням експертизи.

Outcome: approved