Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що 26.11.2018 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 18900 грн. 00 коп. з процентною ставкою 38 %. В зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 21.09.2020 року складає 17444 грн. 03 коп., а саме - 15184 грн. 18 коп.\~сума заборгованості за основним боргом; 57 грн. 33коп. комісія; 931 грн. 74 коп. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) ; 538 грн. 32 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 554 грн. 93 коп. 3% річних на суму простроченого кредиту; 127 грн. 20 коп. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 16 грн. 24 коп. сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 34 грн. 09 коп. сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів. Разом з позовом АТ «Державний ощадний банк України» подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Згідно із вимогами ч.6 ст.187 ЦПК України,\~суддя звернувся до П?ятихатської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 12 жовтня 2020 року надійшла інформація про місце проживання (перебування) відповідача, відповідно до якої [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). [PERSON] ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2020 р\-\-\-оку дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до\~ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5\~ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористався. Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до\~ч.3\~ст.223\~ЦПК України,\~-\~у разі\~неявки учасника справи, повідомленого належним чином про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо останній не повідомив причини своєї неявки. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У\~статті 129 Конституції України\~однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається\~ЦПК України\~та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій\~статті 10 ЦПК України\~і\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Судом встановлено, що 26.11.2018 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 18900 грн. 00 коп. з процентною ставкою 38 % . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належним чином умови договору не виконував, у зв`язку з чим, станом на 21.09.2020 року має заборгованість в розмірі складає 17444 грн. 03 коп., а саме - 15184 грн. 18 коп.\~сума заборгованості за основним боргом; 57 грн. 33коп. комісія; 931 грн. 74 коп. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) ; 538 грн. 32 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредиту; 554 грн. 93 коп. розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 127 грн. 20 коп. розмір 3% річних на суму нарахованих та неплачених процентів; 16 грн. 24 коп. сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 34 грн. 09 коп. сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, яка і підлягає примусовому стягненню . Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved