Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він перебував з 24.05.2017 року. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя у них з [PERSON] не склалося через постійні сварки з різних причин, які виникали у зв'язку з різними поглядами на життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 24.05.2017 року Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, актовий запис № 548, розірвати. До початку судового засідання позивач подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. На розірванні шлюбу наполягає (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення (а.с. 19). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.05.2017 року, який зареєстровано Луцьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, актовий запис № 548, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідачки судових витрат. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved