Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 липня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №1/25/Р3GK/07-07-11/0331, згідно із яким, позивач надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 7671,56 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0,5 % від первісної суми кредиту, з строком користування з 09 липня 2013 року до 08 липня 2015 року. Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору про надання споживчого кредиту, просить стягнути з відповідача 11841,68 грн. заборгованості по кредитному договору. Представник позивача у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, просив застосувати строки позовної давності та відмовити у позові в частині стягнення штрафу та пені. Також просив зменшити розмір штрафу та пені у звязку з скрутним матеріальним становищем, оскільки він є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 999 грн. у місяць, інших доходів не має; крім цього у липні 2015 року він переніс операцію, що потребувала значних матеріальних витрат. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що 09 липня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №1/25/Р3GK/07-07-11/0331, згідно із яким, позивач надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 7671,56 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0,5 % від первісної суми кредиту, з строком користування з 09 липня 2013 року до 08 липня 2015 року (а.с. 6-8). Як вбачається з наданого суду розрахунку, [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим станом на 12.02.2016 року склалася заборгованість у розмірі 11\~841,68 грн.: -заборгованість з повернення кредитних коштів 2349,43 грн.; -заборгованість за процентами 721,37 грн.; -заборгованість по сплаті комісії по кредиту 472,31 грн.; -пеня за прострочення основної судної заборгованості 3372,61 грн.; -пеня за несплачені проценти 640,63 грн.; -пеня за несплачену комісію 449,55 грн.; -штраф 3835,78 Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Під час судового розгляду відповідач подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України \~сплив \~позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду 04.03.2016 року. За таких обставин обґрунтованими є вимоги про стягнення пені за період з 04.03.2015 року по 04.03.2016 року; вимоги про стягнення пені за період з 01.02.2015 року по 03.03.2015 року задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Таким чином, з урахуванням строку позовної давності, стягненню з відповідача підлягає: -пеня за прострочення основної судної заборгованості за період з 04.03.2015 року по 04.03.2016 року у розмірі 3338,52 грн.; -пеня за несплачені проценти за період з 04.03.2015 року по 04.03.2016 року у розмірі 631,23 грн.; -пеня за несплачену комісію за період з 04.03.2015 року по 04.03.2016 року у розмірі 443,03 грн. Відповідна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13). Згідно з \~ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного суду України визначено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу ; Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). З огляду на те, що \~заявлена сума штрафних санкцій значно перевищує розмір заборгованості по кредиту, ступеню виконання зобов'язання боржником, який сплатив більшу частину боргу, майнового стану відповідача, який є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію у розмірі 999 грн. та не має інших доходів, стану здоровя [PERSON], якому у липні 2015 року проведене оперативне втручання з приводу виразкової хвороби(а.с.31,32), тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені та штрафу та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал»»: -пеню за прострочення основної судної заборгованості 500 грн.; -пеню за несплачені проценти 100 грн.; -пеню за несплачену комісію 50 грн.; -штраф 500 грн. Судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial