Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою донькою. Свої вимоги аргументує тим, що відповідачка чинить перешкоди з побаченням батька та доньки, змінила номер свого телефону, не дає йому можливості бачитися з донькою. З цього приводу позивач 30.07.2019 року звернувся з заявою до Корюківської районної державної адміністрації. Відповідно до розпорядження голови Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 09.08.2019 року за № 175, було зобов`язано надати позивачу дозвіл на зустрічі зі своєю малолітньою донькою [PERSON] . Після отримання вказаного розпорядження, відповідачка деякий час виконувала покладені на неї зобов`язання, але зараз вона знов чинить перешкоди у побаченні батька та доньки, на його телефонні дзвінки не відповідає, саме тому він вимушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд задовольнити позов. У судове засідання відповідачка не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала та зазначила, що перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною вона не чинить. У судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації не з`явилась, повідомлена про дату час та місце розгляду справи належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково з огляду на таке. По справі встановлено, що [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.01.2015 року. Починаючи з серпня 2018 року їхні відносини фактично припинились і відповідачка разом з донькою переїхали мешкати окремо від позивача. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2019 року з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі ј частин з усіх видів заробітку. За заявою позивача розпорядженням голови Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 09.08.2019 року за № 175, було зобов`язано надати йому дозвіл на зустрічі зі своєю малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька, кожної першої та третьої суботи та неділі місяця, з 10 години суботи до 17 години неділі, забираючи доньку з місця її проживання та повертаючи доньку до місця проживання, за попередньою домовленістю у телефонному режимі з матір`ю дитини та спільною згодою сторін. Якщо вказані дні у батька є робочими, то час зустрічей переноситься на наступний день. Крім того, як зазначено у розпорядженні, позивач має право на спілкування з донькою за місцем проживання дитини, в інші дні за попередньою домовленістю у телефонному режимі я матір`ю дитини та спільною згодою сторін. У випадку хвороби дитини, позивач має право на безперешкодне відвідування своєї малолітньої доньки, за місцем проживання дитини, або ж перенести зустріч на період, коли стан здоров`я дитини покращиться. За твердженням позивача, після отримання вказаного розпорядження, відповідачка деякий час виконувала покладені на неї зобов`язання, але зараз вона знов чинить перешкоди у побаченні батька та доньки, на його телефонні дзвінки не відповідає, саме тому він вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішуєте батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У силу ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про те, що підстави для усунення батька від спілкування з дитиною відсутні, та враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, такий порядок підлягає встановленню в судовому порядку. Також суд вважає, що встановлений органом опіки та піклування порядок спілкування позивача зі своєю дитиною є справедливим та відповідає інтересам дитини, а тому саме такий порядок без внесення змін підлягає встановленню в судовому порядку. Позовні вимоги щодо спілкування з дитиною без відповідного узгодження з матір`ю дитини не підлягають задоволенню, оскільки суперечать законодавства щодо рівності прав та обов?язків батьків щодо своєї дитини. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо можливості забирати дитину на відпочинок у літні місяці кожного року без присутності матері, оскільки з урахуванням віку, статі дитини та її психологічної прив`язаності до матері, суд вважає, що на даний час відсутність матері поряд з дитиною протягом тривалого часу буде для неї стресом та може завдати моральну травму. Судові витрати слід стягнути з відповідачки на користь позивача, так як позовні вимоги задовольняються.

Outcome: partial