Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № ODXRF807071245 від 21.02.2008 року у розмірі 36270,42 грн. та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № ODXRF807071245 від 21.02.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 6475 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору Договір складається із заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість за кредитом становить 36270,42 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено судом, 21.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] було укладено договір № ODXRF807071245, який складається із Заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» та Тарифів. Відповідно до договору ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав [PERSON] строковий кредит у сумі 6475 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 10 місяців з 21.02.2008 року по 21.12.2008 року. Відповідно до Заяви та Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати винагороди на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п. 5.1 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 цих умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, суму кредиту в зазначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплачував. Враховуючи викладене, відповідач порушив істотні умови укладеного договору щодо здійснення платежів за користування кредитом. У зв'язку з цим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 15.05.2014 року становить загальну суму у розмірі 46581,14 грн., що підтверджується відповідним розрахунком в матеріалах справи та складається з наступного: - 6475 грн. - заборгованість за кредитом; - 166,04 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 1398,6 - заборгованість за комісією за користування кредитом; - 36338,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) - 1703,35 грн. - штраф (процентна складова). Разом із тим, Іллічівський міський суд Одеської області своїм судовим наказом від 31.10.2008 року стягнув з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за цим кредитним договором від 21.02.2008 року в розмірі 10310,72 грн. Зазначений судовий наказ набрав чинності 05.12.2008 року. Отже, сума заборгованості на цей час становить 36270,42 = 46581,14 грн. - 10310,72 грн. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved