Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості зазначаючи, що відповідно до укладеного договору від 16.12.2010 [PERSON] отримав кредит у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 28.05.2016 позичальник помер. На час відкриття спадщини зобов'язання померлого за кредитним договором з повернення кредитних коштів та відсотків, нарахованих за його життя, залишилися не виконані, станом на 28.05.2016 заборгованість становить 9530,82 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 7718,92 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом 1811,90 грн. 07.05.2017 позивачем направлена претензія кредитора до Скадовської державної нотаріальної контори, на яку отримано відповідь з якої вбачається, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Зважаючи на те, що [PERSON] зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, і, на думку кредитора, згідно вимог частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) прийняла спадщину, до складу якої ввійшли кредитні зобов'язання померлого позичальника перед банком, 29.10.2017 до [PERSON] було направлено лист-претензію про погашення заборгованості померлого позичальника [PERSON], на яку відповідач не відреагував, у зв'язку з чим Банк просить суд стягнути із [PERSON], як спадкоємця [PERSON]А, на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 9530,82 грн. сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 12.04.2018 по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 13.07.2018 до Скадовського районного суду Херсонської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач разом зі спадкодавцем не проживала та жодного майна від нього у спадок не отримувала, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Частинами 1-4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За положеннями частин 1, 2 статті 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з запропонованими банком «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис в копії анкети-заяви від 16.12.2010. В заяві зазначено про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 6). 28.05.2016 [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 31.05.2016 (а.с. 48). Як вбачається із розрахунку станом на 28.05.16 заборгованість [PERSON] за договором від 16.12.2010 становить 9530,82 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 7718,92 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом 1811,90 грн. 18.10.2016 позивачем направлена претензія кредитора до Скадовської державної нотаріальної контори, на яку отримано відповідь з якої вбачається, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 52-53). 22.02.2018 до [PERSON] було направлено лист-претензію про погашення заборгованості померлого позичальника [PERSON] (а.с. 54). Відповідно до копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], станом на 20.12.2018 р. із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1282ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до частини 2 статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з копій паспортів місце проживання [PERSON] з 13.05.1992 зареєстровано за адресою: [INFO]. Отже відповідач, як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу статей 1281, 1282ЦК України зобов'язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у спадкодавця [PERSON] будь якого майна на час його смерті. Отже всупереч вимогам статей 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено отримання відповідачами майна у спадщину, що відповідно унеможливлює стягнення з них заборгованості та є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви. На підставі статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1281, 1282, 1296, 1297ЦК України та

Outcome: dismissed