Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 18.07.2013 року між АТ «Просто-страхування» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс № АС/4513342, згідно якого застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Nissan MURANO», реєстраційний номер [NUMBER]. 10.12.2013 року в м. Києві на вулиці Скоропадського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai ACCENT», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Nissan MURANO», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. 13.12.2013 року [PERSON] звернувся до страхової компанії із повідомленням про настання випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа - [PERSON] зазнав матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження його автомобіля. Відповідно до Рахунку-фактури № КР-0001044 від 18.12.2013 року вартість відновлювального ремонту становить 6 093,05 грн. 05.03.2014 року [PERSON] звернувся до них зі заявою про виплату страхового відшкодування. Дана ДТП була визнана страховим випадком, про що 17.03.2014 року складено страховий акт № 92016. Відповідно до платіжного доручення № 8649 від 20.03.2014 року страхова компанія виплатила страхове відшкодування в розмірі 6 093,05 грн. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії складають 6 093,05 грн. Оскільки, страхова компанія не була повідомлена страхувальником у встановлені законом строки, вони набули права на звернення до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи по наявним у справі документам. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 18.07.2013 року між АТ «Просто-страхування» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс № АС/4513342, згідно якого застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Nissan MURANO», реєстраційний номер [NUMBER]. 10.12.2013 року в м. Києві на вулиці Скоропадського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai ACCENT», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Nissan MURANO», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. 20.03.2014 року страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування за ремонт автомобіля на користь [PERSON] в розмірі 6 093,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8649 від 20.03.2014 року. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно пп. «г» п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строку і за умов, визначених у п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Оскільки, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, та порушив умови договору, не повідомивши страхову компанію про настання страхового випадку, він має нести відповідальність, та сплатити страхове відшкодування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 243,60 грн., дані витрати підтверджені належним чином, а тому підлягають відшкодуванню стороною відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved