Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до суду та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частку земельної ділянки площею 1479 кв.м, надану для обслуговування будівель і господарських споруд, що знаходиться на території Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 20.03.2001 року державним нотаріусом Української державної нотаріальної контори [PERSON] серії АВО № 681895. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що 23 листопада 2014 року помер її чоловік, [PERSON], якому вищезазначена земельна ділянка належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 20.03.2001 року державним нотаріусом Української державної нотаріальної контори [PERSON] серії АВО № 681895, що успадкована ним на підставі заповіту після смерті [PERSON], однак за життя не встиг отримати державний акт чи свідоцтво про право власності на земельну ділянку на своє імя. Позивач звернувся для оформлення спадщини після смерті чоловіка до Шостої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку йому було відмовлено у звязку з тим, що він не надав правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач, Халепянська сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, надав заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Третя особа, державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], про розгляд справи повідомлена належним чином, але до суду свого представника не направила, надала заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1с - 166, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] ? частку земельної ділянки площею 1479 кв.м, надану для обслуговування будівель і господарських споруд, що знаходиться на території Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ № 061584, виданого Халепянською сільською Радою згідно рішення від 29.03.1996 року за № 061584 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28 . 23 листопада 2014 року помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 321416 (а. с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на ? частку земельної ділянки площею 1479 кв.м, надану для обслуговування будівель і господарських споруд, що знаходиться на території Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-БК № 101557 [PERSON] до дня смерті перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ( а.с. 26). Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого 23 листопада 2014 року [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом на вищевказану земельну ділянку є [PERSON], яка вчасно звернулась до Шостої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в тому числі на ? частку земельної ділянки площею 1479 кв.м, надану для обслуговування будівель і господарських споруд, що знаходиться на території Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області. Державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори в своїй постанові від 26 травня 2015 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину вищезазначеної земельної ділянки площею 1479 кв.м, наданої для обслуговування будівель і господарських споруд, що знаходиться на території Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області та належала померлому [PERSON] на день смерті на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2001 року, оскільки спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві( а.с.6). Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, ? частина земельна ділянка площею площею 1479 кв.м, наданої для обслуговування будівель і господарських споруд, що знаходиться на території Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2001 року, зареєстрованого в реєстрі під № 1с - 166, є обєктом спадкування та входить до спадкової маси. Відповідно до довідки виданої Управлінням Держземагенства в Обухівському районі №34-373/0/1-15 від 12.03.2015 року реєстрація права власності та видача Державного акту на право власності на імя [PERSON] не здійснювалась. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом, а його звернення до суду є правомірним. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.«а»ч.3\~ст.152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЗК України\~встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. Як вбачається зі змісту ст.ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України, цивільне\~\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Сторони та інші особи,\~\~які беруть участь у справі,\~\~мають рівні\~\~права\~\~щодо\~\~подання\~\~доказів,\~\~їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.\~\~Суд розглядає цивільні справи не інакше як\~\~за\~\~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в\~\~межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~\~та\~\~інших\~\~осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~\~на\~\~які\~\~вона посилається\~\~як\~\~на\~\~підставу\~\~своїх\~\~вимог\~\~або заперечень,\~\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved