Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 08 листопада 2016 року він був звільнений з посади тимчасово виконуючого обов*язки директора ДП «Новосуханівський спиртовий завод» на підставі наказу концерну «Укрспирт» № 95-к від 08.11.2016 року. На час його звільнення існувала заборгованість по виплаті йому заробітної плати за період з 01.08.2015 року по 08.11.2016 року у розмірі 71\~744, 76 гривень. В січні 2017 року підприємство частково погасило перед ним заборгованість по заробітній платі і станом на 06 лютого 2017 року заборгованість по заробітній платі складає 26\~430 гривень 68 копійок. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 15\~389, 6 гривень. Через те що на підприємстві не платили заробітну плату він і змушений був звільнитися. Через значну затримку заробітної плати в нього порушився нормальний уклад життя, він змушений був економити на їжі та одязі, почував себе приниженим перед рідними і друзями. Вважав, що йому завдана моральна шкода в сумі 2000 гривень. В судове засідання позивач не з*явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги уточнив, в частині стягнення моральної шкоди просив стягнути 300 гривень. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час розгляду справи в суді, в своєму відзиву на позовну заяву, зазначали, що станом на 06 лютого 2017 року заборгованість перед позивачем з виплати заробітної плати становила 26430,68 грн., на даний час заборгованість погашена в повному обсязі за рахунок коштів, які надійшли від реалізації арештованого майна. В силу положень ст 74, 76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. В суді встановлено, що 08 листопада 2016 року позивач був звільнений за угодою сторін з посади заступника директора з виробничих питань - тимчасово виконуючого обов*язки директора ДП «Новосуханівський спиртовий завод» на підставі наказу голови ліквідаційної комісії концерну «Укрспирт» № 95-к від 08.11.2016 року( а.с.6) На час звільнення [PERSON] існувала заборгованість по виплаті підприємством йому заробітної плати за період з 01.08.2015 року по 08.11.2016 року у розмірі 71\~744, 76 гривень.( а.с.8). В січні 2017 року підприємство частково погасило перед позивачем заборгованість по заробітній платі і станом на 06 лютого 2017 року заборгованість по заробітній платі складає 26\~430 гривень 68 копійок.( а.с.9). Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 15\~389, 6 гривень. Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п. 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~не проведення розрахунку з працівником у день звільнення, або якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~ст. 27 Закону України « Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Оскільки станом на час розгляду справи судом відповідачем не виплачено належні позивачеві при звільненні суми заробітної плати, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підлягають задоволенню. При визначенні розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню з підприємства в зв»язку з затримкою виплати заробітної плати, суд виходить з того, що розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 248,22 гривень. Наданий позивачем розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ґрунтується на положеннях постанови Кабінету Міністрів України № 100, не спростований відповідачем, а тому може бути взятий судом до уваги. З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 15 389,64 гривень є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 300 гривень. Суд вважає, що незаконними діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, що вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі в дохід держави.

Outcome: approved