Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства [PERSON], [INFO], який помер 02 травня 2005 року, відносно нього та зобовязати Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області внести зміни в Книзі реєстрації народжень, актовий запис № 43 від 17 жовтня 1993 року про народження дитини [PERSON], змінивши в графі батько «Буздуган Олег Володимирович» на «Панков Олег Володимирович», посилаючись на те, що його батьки проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство до його народження, він проживав разом з батьками батька у належній їм квартирі [ADDRESS]. В актовому записі про народження в графі батько було внесено на підставі ст. 135 СК України. Заявник та йог представник у судовому засіданні підтримали заяву в повному обсязі. Від представника заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заяви не заперечує. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Заявник вказує на те, що його батьки проживали разом до його народження однією сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 43 від 17 жовтня 1993 року, в графі батько зазначено [PERSON] (а.с. 7 зворот). ГТУЮ у Миколаївській області Вітовський ВДРАЦС надав актовий запис про народження [PERSON] та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відповідно до якого вбачається, що державна реєстрація народження проведена відповідно до частини1 статті 135 СК України (за вказівкою матері). Як вбачається зі свідоцтва про зміну імені серії 1-ФП № 002548, заявник змінив прізвище з «Буздуган Андрій Олегович» на «Панков Андрій Олегович» (а.с 7). Згідно довідки з житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» житлово-експлуатаційною конторою № 14 від 16.01.2017 року за вих. № 142 [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] разом з [PERSON] та [PERSON], які є його бабусею та дідусем. 02 травня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 008053 (а.с. 4 зворот). При зверненні до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з метою встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON], йому було відмовлено з тих підстав, що надані документи не зазначені в переліку документів та такі факти встановлюються судом, які є підставою для встановлення батьківства відповідно до діючого законодавства. Свідок [PERSON] підтвердила факти викладені у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Подружжя вважається сімєю і тоді, коли дружина та чоловік у звязку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно ст.\~130\~СК України\~встановлення факту\~батьківства за\~рішенням суду\~провадиться у\~разі смерті\~чоловіка,\~який не\~перебував у\~шлюбі з\~матір'ю\~дитини,\~факт його\~батьківства може\~бути встановлений\~за рішенням\~суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Згідно п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року\~Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення\~суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2\~ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Пунктом 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року\~Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у\~ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у\~ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм\~СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно ч. 2 та ч. 3\~ст. 53 КпШС України\~в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Враховуючи той факт, що за життя [PERSON] визнавав своє батьківство щодо [PERSON], а також приймаючи до уваги, що цей факт підтверджується наведеними вище доказами по справі, суд приходить до висновку, що заявником повністю доведено факт батьківства. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно\~ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства.

Outcome: approved