Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна, в якій зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] .. На день смерті батька залишилася спадщина, яка складається з 1/4 частки кв. [ADDRESS] , що належала йому за життя. Звернувшись до Тернівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, яка залишилася після смерті його батька, він дізнався, що на 1/4 частку кв. [ADDRESS] , що належала його батькові, накладено арешт та заборону відчуження на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.11.2009 року по виконавчому провадженню про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на його утримання до досягнення ним повноліття. Позивач вказує, що арешт та заборону відчуження на 1/4 частки квартири, яка належала його батькові накладено для забезпечення виконання рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тобто його, в той час, коли він ще був неповнолітній. 08.09.2012 року йому виповнилося 18 років і виконавче провадження про стягнення з його батька на користь матері аліментів на його утримання було закрито, у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. Але на час закриття виконавчого провадження, станом на 08.09.2012 року у його батька була заборгованість по даному виконавчому провадженню в розмірі 67041,73 грн.. У зв`язку з тим, що на час закриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2/1359 від 25.06.2004 року у боржника існувала заборгованість, то заходи забезпечення виконання рішення суду, а саме: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження скасовані не були і арешт на 1/4 частку спірної квартири, що належала його батькові існує до теперішнього часу, що позбавляє його можливості прийняти спадщину після смерті батька. Позивач зазначає, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2/1359 від 25.06.2004 року на сьогоднішній час закрито, арешт з 1/4 частки кв. [ADDRESS] не знятий, а його мати [PERSON] є стягувачем аліментів на його утримання з померлого [PERSON] , він позбавлений можливості прийняти спадщину, і тому змушений звернутися до суду. У зв`язку з чим, позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 1/4 частки кв. [ADDRESS] , який був накладений постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження 12.11.2009 року; судові витрати залишити за ним. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Голіцин О.М. у судове засідання не з`явилися, однак адвокат Голіцин О.М. подав до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити (а.с. 24). Крім того, подав письмову заяву, в якій просив долучити до матеріалів цивільної справи довідку Тернівського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про стан виконавчого провадження та заходів примусового виконання (а.с. 26-27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 25). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Батько позивача [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 06.10.2016 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 7). Згідно з постановою державного виконавця ВДВС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.11.2009 року, видно, що на майно, яке належить [PERSON] , а саме: на 1/4 частку кв. [ADDRESS] , накладено арешт та заборонено [PERSON] здійснювати відчуження вказаного майна, у зв`язку з тим, що останній має заборгованість по аліментам на утримання дитини за виконавчим листом № 2/1359, виданим 25.06.2004 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, що також підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, складеним старшим державним виконавцем ВДВС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області станом на 08.09.2012 року (а.с. 8-10). Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні з позовної заяви встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті батька, однак йому стало відомо, що на 1/4 частку кв. [ADDRESS] , яка належала його батькові [PERSON] накладено арешт для забезпечення виконання рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме його, в той час, коли він ще був неповнолітній. 08.09.2012 року позивачу виповнилося 18 років і виконавче провадження про стягнення з його батька на користь матері аліментів на його утримання було закрито, у зв`язку з досягненням ним повноліття. Однак у зв`язку з тим, що на час закриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/1359 від 25.06.2004 року у боржника існувала заборгованість, то постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження скасована не була і арешт на 1/4 частку спірної квартири, що належала батькові позивача існує до теперішнього часу, що позбавляє позивача можливості прийняти спадщину після смерті батька. З листа Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 19.09.2019 року за № 12856 видно, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 2/1359 від 25.06.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини доходів боржника, закінчено 17.09.2014 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», заходи примусового виконання не скасовувались (а.с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] помер, був батьком [PERSON] , який має право на спадкування майна після померлого. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Наявність арешту, накладеного державним виконавцем на кв. [ADDRESS] , позбавляє позивача права на спадкове майно та право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд. Оцінюючи докази досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що арешт на частину вказаної квартири був накладений державним виконавцем в ході виконання виконавчого провадження відносно [PERSON] , яке закінчено 17.09.2014 року, а також ту обставину, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовної заяви, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved