Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], виключити його з акту опису та арешту майна від 30.04.2013 р. В обгрунтування позову зазначив, що 24.02.2012 року на підставі усної угоди купівлі-продажу він\~ \~ придбав вказаний автомобіль за 16000,00 доларів США, що пітверджується змістом розписки, написаної [PERSON], але не зареєстрував його на своє імя у звязку з скрутним матеріальним становищем. 03.04.2013 року позивач був зупинений працівниками ДАІ в м. Переяслав-Хмельницький, оскільки цей автомобіль\~ оголошено в розшук відповідно до постанови про розшук майна боржника [PERSON], винесеної 14.01.2013 р. державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ. Автомобіль було вилучено та передано на спеціалізований майданчик для зберігання. 30.04.2013 року державним виконавцем Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області складено акт опису та арешту на автомобіль марки MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Оскільки право власності позивача на вказаний автомобіль не визнається, він просить захистити його порушене право шляхом визнання за ним права власності на автомобіль та виключити його з акту опису та арешту майна. Позивач в судове засідання 21.01.2014 року не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання 05.12.2013 р та 21.01.2014 р. не зявився, судові повістки повернулись на адресу суду не вручені у звязку із закінченням терміну їх зберігання, оскільки відповідач не зявився до поштового відділення за отриманням листів (а.с. 65, 68). Судова повістка та виклик направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с.24), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Треті особи - [PERSON], представник ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області в судові засідання 05.12.2013 р та 21.01.2014 р. не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 62,63,67,69), що не є перешкодою для розгляду справи відповідно до ст. 169 ЦПК України. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що автомобіль марки MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] зареєстровано за [PERSON], що підтверджується змістом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7). 17.09.2010\~ \~ року\~ \~ відповідач\~ \~ видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] розпоряджатись (продавати , обмінювати ... тощо) належним йому на праві власності автомобілем марки MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER],\~ \~ бути його представником та представляти його інтереси в органах нотаріату, органах Державтоінспекції, або будь-яких інших органах, підприємствах, установах та організаціях\~ \~ при вирішенні питань, пов'язаних із експлуатацією та відчуженням автотранспорту, його переобладнанням, ремонтом, зняттям автотранспорту з обліку, якщо в тому буде потреба, проходження технічного огляду ... тощо, подавати та отримувати довідки та документи, ... підписувати договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування автотранспортом, одержувати належні йому за результатами угод ... і т.д. Довіреність посвідчена нотаріально, видана строком на пять років (а.с.9 ). 24.02.2012 р. на підставі усного договору купівлі-продажу позивач придбав у [PERSON] спірний автомобіль за 16000,00 доларів США.\~ \~ \~ \~ На підтвердження передачі коштів за автомобіль позивач надав суду\~ \~ розписку, написану\~ \~ [PERSON] 12.01.2012 р., про отримання ним коштів за проданий автомобіль моделі MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.10). 24.02.2012 року [PERSON] передав позивачу автомобіль моделі MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та видав нотаріальну посвідчену довіреність на імя [PERSON] та [PERSON] з правом розпорядження (продажу) вказаним транспортним засобом (а.с.8). Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /0230211 (а.11) позивач застрахував транспортний засіб - автомобіль моделі MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджує той факт, що позивач володіє та користується вказаним автомобілем. \~ Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В силу п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян., крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу, повинен бути укладений в письмовій формі. Вимоги щодо обовязкового нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору купівлі-продажу транспортного засобу законом не передбачені, а тому вчинення вказаних дій відповідно до ст. 209, 210 ЦК України, не обовязкове при укладенні договору купівлі-продажу. З урахуванням викладеного, договір купівлі-продажу транспортного засобу підлягає укладенню в простій письмовій формі. Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялись сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Законодавство України не містить норми про те, що недодержання сторонами письмової форми договору купівлі-продажу транспортного засобу має наслідком його недійсність. За своїм змістом договір купівлі-продажу транспортного засобу є реальним, тобто укладеним з моменту передачі речі автомобіля, що є предметом договору. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], діючи на підставі нотаріально-посвідченої довіреності, що відповідає змісту ст. ст. 237, 239 ЦК України, та в межах наданих йому повноважень, розпорядився транспортним засобом моделі MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], та продав його позивачу, який в свою чергу передав [PERSON] кошти в сумі 16000,00 доларів США, що підтверджується змістом розписки від 12.01.2012 року. В силу ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Недотримання вимог щодо реєстрації транспортного засобу в органах ДАЇ, які передбачені Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, не може свідчити про незаконність набуття у власність транспортного засобу. Крім того, слід зазначити, що на момент продажу вказаного транспортного засобу позивачу права третіх осіб порушені не були, оскільки автомобіль в заставі не перебував, що підтверджується змістом Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 14.01.2013 року, відповідно до якого в заставі ВАТ Укрексімбанк перебуває автомобіль [PERSON] моделі MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], тобто інший автомобіль, ніж той, що є предметом даного позову. З урахуванням викладених обставин справи суд дійшов висновку, що позивач набув у власність автомобіль марки MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 24.10.2012 року державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирської області, накладено арешт на все рухоме майно [PERSON], запис про реєстрацію обтяження внесено 24.10.2012 року (а.с. 14-15), тобто після продажу даного автомобіля. Згідно постанови про розшук майна боржника [PERSON], винесеної 14.01.2013 р. державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ оголошено в розшук, в тому числі і автомобіль марки MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 13). Зі змісту акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 03.04.2013 р. вбачається, що вказаний автомобіль було вилучено працівниками УДАІ ГУ МВС в Київській області, як автомобіль, який значиться в розшуку (а.с.16). Відповідно до приписів статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки право власності позивача на вказаний автомобіль не визнається, суд вважає позовні вимоги в частині визнання права власності на автомобіль обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частитна 2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем як шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, так і шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Богунського ВДВС Житомирського МУЮ перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-148/12 від 17.10.2012 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Укрексімбанк заборгованості за договором кредиту. 24.10.2012 року державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ було винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника. В подальшому виконавчий лист № 2-148/12 від 17.10.2012 року був переданий за належністю для виконання до ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області (а.с. 22). 30.04.2013 р. державним виконавцем ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області складено акт опису й арешту майна - автомобіля марки MAZDA 6, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В силу ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Позивачем заявлено вимогу виключити автомобіль з акту опису та арешту майна, складеного 30.04.2013 року державним виконавцем ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ, проте ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ не залучено до участі в справі в якості співвідповідача, а відповідно до ст. 33 ЦПК України, суд не має права з власної ініціативи змінювати первісного відповідача належним чи залучати до участі у справі іншу особу в якості співвідповідача. Оскільки вимога про виключення майна з акту опису та арешту заявлена до неналежного відповідача, суд відмовляє в її задоволенні. Крім того, позивачем не заявлено вимогу про звільнення майна з-під арешту, застосованого відповідно до постанови державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 24.10.2012 року.

Outcome: dismissed