Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на наступне спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] : - житловий будинок [ADDRESS] ; - земельну ділянку, кадастровий номер 1822085600:03:001:0335, площею 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] ; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0286 га з кадастровим номером 1822085600:03:001:0336, яка розташована в селі Оліївка Житомирського району Житомирської області; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2209 га з кадастровим номером 1822085600:03:001:0337, яка розташована по [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 2,4814 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1822085600:06:000:0250, яка розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області; - земельну ділянку площею 1,9968 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1822085600:06:000:0249, яка розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на вище вказане майно. Позивач для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Доброльожи Віктора Віталійовича, однак отримав відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Представником позивача подано заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача (а.с. 166). Представником відповідача також подано заяву про розгляд справи без його участі; щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 72). Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно довідок виданих виконавчим комітетом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 2594 від 02.12.2020 року та № 1240 від 20.07.2021 року, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарського обліку за 2016-2023 роки книга № 02, рахувався за нині покійним [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 10, 151). Копією технічного паспорту, виготовленого станом на 14.08.2017 року, підтверджується наявність об`єкту нерухомості за вказаною вище адресою (а.с. 7-9). За інформацією КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської міської ради право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 155). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 727301 від 21.10.2011 року, земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером 1822085600:03:001:0335, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 17-18), що також стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1813980642020 від 16.09.2020 року (а.с. 13-16). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 727302 від 21.10.2011 року, земельна ділянка площею 0,0286 га з кадастровим номером 1822085600:03:001:0336, що розташована за адресою: Житомирський район, Житомирська область, с. Оліївка, належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 25-26), що також стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1814080822020 від 30.09.2020 року (а.с. 21-24). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 727303 від 21.10.2011 року, земельна ділянка з кадастровим номером 1822085600:03:001:0337, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 33-34), що також стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1814012612020 від 21.09.2020 року (а.с. 29-32). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 727303 від 21.10.2011 року, земельна ділянка площею 1,9968 га з кадастровим номером 1822085600:06:000:0249, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Оліївська сільська рада належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 41-42). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД 557923 від 21.09.2008 року, земельна ділянка площею 2,4814 га з кадастровим номером 1822085600:06:000:0250, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Оліївська сільська рада належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 49-50). Факт відсутності перебування спірних земельних ділянок у власності також підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших майнових реєстрів (а.с. 11,-12, 20, 28, 36, 44). З довідки виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 1331 від 29.07.2021 року (а.с 152) вбачається, щоза [PERSON] згідно земельно-облікових та планово-картографічних матеріалів Оліївської сільської ради рахуються вище перелічені земельні ділянки, що також стверджується листами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі № 18-6-0. 15-433/123-21 від 12.08.2021 року та № К-451/0-0.15-477/153-21 від 02.09.2021 року (а.с. 153, 154). 26.10.2016 року до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON] (а.с. 95-98). З листа-роз`яснення приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Житомирської області Доброльожи В. В. (а.с. 123) [PERSON] , що є племінником [PERSON] , є єдиним наявним спадкоємцем після смерті останнього. У відповідності до довідки приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Житомирської області Доброльожи В. В. (а.с. 167), станом на 22.04.2021 року ні [PERSON] , ні [PERSON] із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину не звертались. 22.04.2021 року приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Житомирської області Доброльожа В. В. своєю постановою № 297/02-31 позивачу відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на перелічене вище майно (а.с. 52-53). Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] , який за життя не встиг оформити своє право власності на спірне майно, зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтв про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved