Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить виключити автомобіль з акту опису та арешту майна від 27.03.2014 року, звільнити з - під арешту та зняти заборону на відчуження автомобіля накладену постановами ВДВС Обухівського МУЮ 16.11.2009 року та 10.12.2010 року, Обгрунтовуючи свій позов позов зазначив, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2014 року по справі №200/13600/14ц за ним було визнано право власності на автомобіль «Тойота Ландкрузер» 1999 року випуску, рішення суду набрало законної сили 27.08.2014 року. Однак в березні 2014 року він дізнався, що на вказаний автомобіль накладено арешт відділом ДВС Обухівського МУЮ Київської області 16.11.2009 року та 10.12.2010 року, а 27.08.2014 року ВДВС Криничанського РУЮ було складено акт опису та арешту автомобіля, що на думку позивача, ускладнює і перешкоджає його праву на користування та розпорядження придбаним на законних підставах автомобілем. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився хоч про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі наявним при справі, тому суд вважає за можливе розглянути спір на підставі доказів поданих позивачем у відсутність відповідача. Представник третьої особи відділ ДВС Обухівського МУЮ в судове засідання не з»явився про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права власності, позовні вимоги [PERSON], задоволені та визнано за [PERSON] право власності на автомобіль «Тойота Ландкрузер» 1999 року випуску д.н.з. [NUMBER]. В судовому засіданні на вимогу суду належним чином завіреної копії судового рішення представником позивача надано не було. 16.11.2009 року та 10.12.2010 року державним виконавцем ВДВС Обухівського МУЮ Київської області накладено арешт на майно відповідача [PERSON] в тому числі і на спірний автомобіль. 27.03.2014 року ВДВС Криничанського РУЮ було складено акт опису та арешту автомобіля «Тойота Ландкрузер» 1999 року випуску д.н.з. [NUMBER]. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.ст.386,387 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Як вбачається з матеріалів справи договір між позивачем та відповідачем не був нотаріально посвідчений та спірний автомобіль не було знято з обліку ДАІ. У відповідності до роз'яснення ВССУ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», яке є обов'язковим для судів при вирішенні аналогічних справ, судами повинно бути перевірено і враховано та обставина, що в деяких випадках письмові угоди укладаються з метою уникнення відповідальності за кредитними та іншими борговими зобов'язаннями, а на підставі частини другої статті 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Крім того як встановлено в судовому засіданні арешти на спірний автомобіль були накладені ще в 2009 та в 2010 році в рамках виконавчого провадження, тобто до винесення рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, яке було постановлено 13.08.2014 року. , Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів того, що спірний автомобіль було знято з обліку в уповноваженому органі ДАІ, відповідно переходу права власності від відповідача до позивача не відбулось, не наведено причин не укладення договору купівлі-продажу спірного автомобіля, та не доведено вимоги необхідності виключення майна з опису та звільнення його з - під арешту.

Outcome: dismissed