Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, 07.02.2018 року він отримав рекомендованим листом постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2018 року, відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса № 17760 від 31.10.2017 року на стягнення з нього боргу в сумі 15 003,71 грн. Проте з виконавчим написом від не згоден з тих підстав, що у 2012 році він отримав в банку кредитну картку з лімітом у розмірі 8 000,00 грн. До квітня 2017 року він користувався кредитною карткою, та не мав заборгованості. Станом на 06.04.2017 року на його рахунку було 8 695,86 грн., з них 8 000,00 грн. - кредитні кошти. 06.04.2017 року о 16.27 годині на номер телефону, до якого прикріплені чотири кредитні картки, надійшло смс-повідомлення про заблокування його банківських карток та вказано номер телефону, який був схожий з номерами телефонів, з яких йому телефонували працівники банку. Зателефонувавши на зазначений номер йому сказали повідомити код задля розблокування карток, що він і зробив. Згодом зрозумів, що його ошукали, та намагався додзвонитися на гарячу лінію ПриватБанку. Оскільки додзвонився не одразу, невстановлена особа встигла заволодіти його коштами в сумі 7 133,00 грн., які пройшли двома трансакціями. Він одразу звернувся до правоохоронних органів, та повідомив працівників банку. 21.04.2017 року він офіційно направив лист до ПриватБанку з викладом обставин які сталися, просив не стягувати з нього кошти в сумі 7 133,00 грн., та повідомити про прийняте рішення. Лист отримано 26.04.2017 року. Однак, всупереч викладеному, банк звернувся до нотаріуса для стягнення боргу в сумі 15 003,71 грн. Коли він звернувся до банку за роз'ясненнями, то йому не змогли навіть повідомити на якому рахунку виникла заборгованість. Вважає, що нотаріус не міг видати виконавчий лист, так як заборгованість не є безспірною. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача - ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання, не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов суду не надав. Відповідач - приватний нотаріус КМНО Швець Р.О. в судове засідання, не з'явився, надіслав відзив на позов, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, у зв'язку з чим не був прийнятий судом до уваги. Враховуючи те, що відповідачі до суду не з'явилися, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідачів, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в суді 15.03.2018 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 26.04.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті спору, та за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса копії документів по предмету спору. 15.05.2018 року до суду надійшли витребувані документи. В суді встановлено, що 31.10.2017 року до приватного нотаріуса КМНО Швець Р.О. звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про вчинення виконавчого напису по кредитному договору (б/н) від 05.07.2012 року для стягнення з [PERSON] на користь Банку боргу за період з 05.07.2012 року по 03.10.2017 року в сумі 13 203,71 грн., з яких: борг по тілу кредиту - 8 109,77 грн., відсотки - 2 749,97 грн., пеня - 1 239,03 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна частина) - 604,94 грн. До заяви надано копію Анкети-заяви, розрахунок боргу, копію письмової вимоги (без дати), копію чека та копію списку поштових відправлень, копію опису поштового відправлення. 31.10.2017 року приватний нотаріус КМНО Швець Р.О. на підставі наданих документів вчинив виконавчий напис № 17760, на стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу за період з 05.07.2012 року по 03.10.2017 року в сумі 13 203,71 грн., з яких: борг по тілу кредиту - 8 109,77 грн., відсотки - 2 749,97 грн., пеня - 1 239,03 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна частина) - 604,94 грн. Витрати на вчинення виконавчого напису - 1 800,00 грн. Згідно із частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Зконом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно із ст. 88 Закону України «Про нотаріат» підставою, за яких виконавчий напис видається - є безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до пункту 3 «Умови вчинення виконавчого напису» Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 (пункт 3.2). Відповідно до пункту 3.5 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно із Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за №6-887цс17 викладено наступний правовий висновок: З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих документі встановлено, що позивач звертався до Банку із заявою про те, що 06.04.2017 року невстановлена особа шахрайським шляхом, отримавши доступ до інформації, яка міститься в Банку, заволоділа його коштами у розмірі 7 133,00 грн. З витягу з кримінального провадження № 12017100040005067 встановлено, що до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся [PERSON] із заявою про те, що 06.04.2017 року в період часу з 16.27 до 19.00 годи не встановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 7 133,00 грн. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною. Викладене вище дає підстави суду для прийняття рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав наявності спору щодо суми боргу. Порушень з боку приватного нотаріуса не встановлено. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачі до суду не з'явилися, та не скористалися процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 704,80 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial