Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н від 15.05.2013 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 197 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів станом на 21.10.2018 року становить 247 361 грн. 84 коп. Вказує, що на даний час боржник продовжує ухилятись від виконання свої зобов'язань і не погашає заборгованість. А тому, оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 186 609, 97 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 08.02.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк. Відзив мотивував тим, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність боргових зобов'язань перед позивачем. Зазначає, що ні витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, ні наданий розрахунок позивача, а також Анкета-заява про приєднання до умов та правил банківських послуг не можуть підтверджувати заявлені вимоги, оскільки з Анкети-заяви неможливо встановити який вид послуг було обрано відповідачем, відсутні будь-які дані про бажаний рівень кредитного ліміту. Тобто з даної анкети неможливо зробити висновок до стосовно яких видів банківських послуг відповідач прийняв пропозицію позивача. Також неможливо встановити чи це дійсно ті Тарифи і умови і правила банківських послуг з якими було ознайомлено відповідача. Крім того, умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, що також свідчить про те, що він з ними не був ознайомлений. Зазначає, що позивачем неправомірно нараховувались відсотки за користування кредитними коштами після 15.05.2015 року, тобто після закінчення строку дії кредитного договору, оскільки жодного доказу, що сторони продовжили строк дії кредитного договору від 15.05.2013 року після 15.05.2015 року позивачем не надано. А тому, враховуючи правову позицію Верховного суду, яка наведена в постанові від 28.12.2018 року у справі №444/9519/12 вважає безпідставним нарахування відсотків за кредитним договором після закінчення строку його дії. Просив суд відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15.05.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 197 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг- у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою [PERSON] щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Договору банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Одночасно з п. 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.1.5 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійсненні операції по картковим рахункам. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання Банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах. Який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що позивач в повному об'ємі виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором та надав [PERSON] кредит в сумі 197 000 грн. 00 коп. Разом із тим, відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію. У своєму відзиві відповідач вказав, що позивач не надав доказів того, що сторони продовжили строк дії кредитного договору від 15.05.2013 року після 15.05.2015 року. Однак, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, а саме здійснював погашення процентів, останнє з яких було внесено 19.04.2018 року, а до суду позивач звернувся 15.01.2019 року, тобто до спливу строку позовної давності. А тому підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості немає, оскільки порушення зобов'язання триває. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Така правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12, провадження N 14-10цс18. Відповідно до п. 1.1.7.11. Договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього ж строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. В той же час, згідно правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. По закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, а саме - шляхом надання клієнту картки з новим строком її дії. Однак, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у зазначеному Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав. Так, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 21.10.2018 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 247 361 грн. 84 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 186 609 грн. 97 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом - 60 751 грн. 87 коп. Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.07.2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.06.2010 року, яка становить 186 609 грн. 97 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 799 грн. 15 коп., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved