Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 липня 2008 року він та ПП «Володимир - Буд» в особі його директора Токарюка В.Г. уклали між собою попередній договір купівлі-продажу нерухомості №4, а саме нежитлового приміщення загальною площею 91,79 кв.м, розташованого на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS]. Зазначає, що свої зобов»язання за попереднім договором по оплаті вартості нежитлового приміщення позивач виконав достроково та в повному обсязі, про що директор Токарюк В.Г. власноруч підтвердив виконання умов договору Покупцем, зробивши про це 10 серпня 2010 року відповідну відмітку на примірнику Попереднього договору, належному Покупцеві наступного змісту «По даному договору [PERSON] розрахувався в повному обсязі», яку скріпив своїм підписом. Просив позов задовольнити в повному обсязі Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, відповідач Токарюк В.Г. позов визнав, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до 4.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст.395, 398 ЦК України, речовими правами на майно є право володіння та користування, яке виникає на підставі договору із власником та на інших підставах, встановленим законом. Відповідно до змісту ст.ст.626,627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В силу ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За положеннями ст.ст. 655,656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. На підставі ст. ст.ст.207. 220, 328, 655-656 ЦК України, ст.ст. 120. 152 ЗК України та

Outcome: approved