Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача з позовом про стягнення коштів з вимогами стягнути з [PERSON] кошти 110793,75 грн. Позов мотивовано тим, що 29 березня 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 29/03/2018. Згідно п. 1.1. даного договору позивач прийняв на себе зобов'язання виготовити, передати та провести монтаж воріт, а відповідач провести оплату виготовлених та змонтованих воріт на умовах 100% попередньої оплати п. 2.4. договору. Загальна ціна укладеного сторонами договору згідно п. 2.1. становить 88635,00 грн. Згідно п. 3.2. укладеного договору строк виготовлення, поставки і монтажу товару 35 робочих днів із дня здійснення 100% передоплати. На виконання прийнятих зобов'язань позивач платіжним дорученням № 501 від 04.04.2018р. перерахував відповідачеві 88635,00 грн. Отже, кінцевий строк виконання відповідачем зобов'язань 28 травня 2018р. Проте, станом на день подання позову відповідачем прийняті зобов'язання не виконані. Враховуючи, що відповідач взагалі не виконав прийнятих зобов'язань, позивач направив на його адресу вимогу повернути сплачену попередню оплату в сумі 88635,00 грн. та штраф в розмірі 22158,75 грн. Дана вимога залишена відповідачем без реагування і задоволення. Позивач повідомляє, що на даний час позичальник не виконав умови договору позики, та кошти не повернув. До суду відповідач надав відзив на позов. Проти визнання позову заперечує, зазначає, що в обґрунтування заявленої вимоги позивачем у позові вказано, що 29.03.2018 р. між позивачем («покупець») та відповідачем («продавець») був укладений Договір № 29/03/2018, згідно з яким за індивідуальним замовленням покупця на умовах 100% передоплати ціни товару, відповідно до п.2.1 Договору), тобто 88 635 грн. 00 коп. (в т.ч. ПДВ 14 772 грн. 50 коп.) за замовленням покупця продавець зобов'язався виготовити, передати та провести монтаж воріт ( «Товар») за адресою: м. Вінниця, вул. Академіка Янгеля, 4 в кількості, в асортименті (по номенклатурі) а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість на встановлених договором умовах якими було визначено, що строк виготовлення поставки і монтажу Товару -35 робочих днів із дня здійснення покупцем передоплати у розмірі 100%. Позивач зазначив що виконання взятих на себе договірних зобов'язань Покупця, платіжним дорученням № 501 від 04.04.2018 р. він перерахував відповідачу «продавцю» 88 635,00 грн. Отже кінцевий строк виконання відповідачем зобов'язань - 28 травня 2018 року, але за твердженням позивача станом на день подання ним позову (03.12.2018 р.) відповідачем свої зобов'язання продавця за вищевказаним договором не були виконані, станом на день подання позову обовязки по виконанню умов договору виконано в повному обсязі, на підтвердження чого відповідачем також надано фото встановлених воріт. Відповідач вважає, що своєчасно, якісно та в повному обсязі виконав перед ним свої договірні зобов'язання. Підтвердженням цьому є підписаний обома сторонами цього договору акт здачі - приймання виконаних робіт від 31 травня 2018 року в якому з боку уповноваженої особи позивача/покупця - директора ТОВ «Агровіт Груп» [PERSON] до відповідача/продавця не пред'являлись жодні претензії, вимоги та зауваження щодо виконаних робіт за договірними зобов'язаннями. Даний позов вважає надуманим. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 березня 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 29/03/2018. Згідно п. 1.1. даного договору позивач прийняв на себе зобов'язання виготовити, передати та провести монтаж воріт, а відповідач провести оплату виготовлених та змонтованих воріт на умовах 100% попередньої оплати п. 2.4. договору. Загальна ціна укладеного сторонами договору згідно п. 2.1. становить 88635,00 грн. Згідно п. 3.2. укладеного договору строк виготовлення, поставки і монтажу товару 35 робочих днів із дня здійснення 100% передоплати (а.с. 5-7) Судом встановлено, що позивач 12.10.2018р. направив на адресу відповідача вимогу повернути сплачену попередню оплату в сумі 88635,00 грн. та штраф в розмірі 22158,75 грн. (а.с.10) Суд бере до уваги, що як вбачається з акту здачі - приймання виконаних робіт від 31 травня 2018 року в якому з боку уповноваженої особи позивача/покупця - директора ТОВ «Агровіт Груп» [PERSON] до відповідача/продавця не пред'являлись жодні претензії, вимоги та зауваження щодо виконаних робіт за договірними зобов'язаннями відповідно до договору від 29 березня 2018 року договір № 29/03/2018. В даному акті вказано, що роботи які виконані, повністю відповідають вимогам договору. Зауважень та претензій сторін по якості виконаних робіт, ціні та обсягу немає. Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. ст. 1212 ЦК України якою встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та враховуючи те, що відповідач своєчасно, якісно та в повному обсязі виконав перед позивачем свої договірні зобов'язання. Підтвердженням цьому є підписаний обома сторонами цього договору акт здачі - приймання виконаних робіт від 31 травня 2018 року в якому з боку уповноваженої особи позивача/покупця - директора ТОВ «Агровіт Груп» [PERSON] до відповідача/продавця не пред'являлись жодні претензії, вимоги та зауваження щодо виконаних робіт за договірними зобов'язаннями, відповідно до договору від 29 березня 2018 року договір № 29/03/2018. В даному акті вказано, що роботи які виконані, повністю відповідають вимогам договору. Зауважень та претензій в сторін по якості виконаних робіт, ціні та обсягу немає, суд бере до уваги, що після поданого відзиву відповідачем від позивача відповіді на відзив в обгрунтвування своїх тверджень суду не надано, суд вважає позов необґрунтованим, непідтвердженим жодними належними доказами та вважає в задоволенні позову ТОВ « Агровіт Груп» до [PERSON] про стягнення коштів відмовити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed