Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що він працював на посаді провідного інженера-технолога у бюро ливарного виробництва ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» з 04.08.2009 року, про що було укладено трудовий договір та видано наказ № 402-н від 04.08.2009 року. Наказом № 193у від 04.08.2014 року він був звільнений на підставі п.1 ст. 40 КзпП України за скороченням штату. При розрахунку в день його звільнення йому не виплатили заборговану заробітну плату за період з червня 2014 року по серпень 2014 року. Відповідач відповідно до вимог ст. 47, 116,117 КзпП України повинен був сплатити на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2572,40 грн., та відшкодувати йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 05.08.2014 року по 06.10.2015 року. Крім того, протиправними діями відповідача, що виразилися у відмові своєчасної виплати заробітної плати в добровільному порядку та інших виплат, гарантованих нормами трудового законодавства, йому заподіяно моральну шкоду в сумі 2000 грн., бо він зазнав моральних і душевних страждань, відчував приниження своєї гідності. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 2572,90 грн., середній заробіток за весь період затримки з 05.08.2014 року по 06.10.2015 року в сумі 15 279,30 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. В судовому засіданні позивач уточнив заявлені вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 2572,90 грн., середній заробіток за весь період затримки з 05.08.2014 року по час постановлення рішення суду, моральну шкоду в сумі 2000 грн. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому суд за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку на підставі ст. 224-233 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» з 04.08.2009 року до 04.08.2014 року, звільнений з посади на підставі ст. 40 п.1 КзпП України зі скороченням штату. Заборгованість по заробітній платі, як слідує з розрахункових листів, на час розгляду справи становить 2572,90 грн., яка при звільненні не виплачена позивачу, тому він має право на стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 2572,90 грн. та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КзпП України, починаючи з часу звільнення 05.08.2014 року до часу постановлення рішення суду 26.10.2015 року в сумі 25 445,53 грн. Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів про розмір середнього заробітку позивача, суд під час здійснення розрахунку враховує оклад позивача, зазначений в розрахункових листах, оскільки позивач в липні місяці напередодні звільнення не працював, розрахунковий лист за травень 2014 року в нього відсутній, та обраховує розмір середнього заробітку з урахуванням вимог п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» : (1941 грн. + 1941 грн.) : 40 роб. дні ( за травень та червень 2014 року) = 97,05 грн. середньоденна заробітна плата позивача. Затримка розрахунку при звільненні на час постановлення рішення суду складає 314 роб. днів. Таким чином, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні складає 97,05 грн. Х 314 роб. днів затримки розрахунку = 30 473,30 грн. З них утримані 15% податку з фізичних осіб та 1,5 % військового збору, до виплати 25 445,53 грн. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КзпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, що полягає в невиплаті заробітної плати під час перебування в трудових відносинах, не проведенні остаточного розрахунку по заробітній платі під час звільнення понад рік, що принижує честь та гідність позивача, який не має достатніх засобів до існування, вимушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача моральна шкода в сумі 1000 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 974,40 грн. На підставі ст. 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»,

Outcome: partial