Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 05.09.2011 року [PERSON] підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі предбаченому тарифами договору. Публічне акціонерне товариство «КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач своєчасно не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. 22.02.2017 року [PERSON] помер, натомість його спадкоємцем являється син [PERSON]. Позивач направляв відповідачу претензію, однак жодних дій відповідач не вчинив з приводу виконання вимог даної претензії. З огляду на викладене ПАТ «КБ»[PERSON] вирішив звернутися до суду із вказаним вище позовом. 04.05.2018 року судом ухвалено проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, крім того в ухвалі суду було зазначено, що відповідачу необхідно у строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду подати відзив на позовну заяву Згідно даних матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали [PERSON] отримав 11.05.2018 року. 29.05.2018 року ухвалою суду за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 12.06.2018 року. 12.06.2018 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. При цьому, доказів того, що відзив направлявся позивачу до матеріалів справи долучено не було. Крім того, не було зазначено того, що відповідач витребовуючи докази у позивача вжив заходів передбачених п.4 ч.2 ст. 84 ЦПК України. Таким чином,з матеріалів справи вбачається, що відповідач в установлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05.09.2011 року [PERSON] підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 6-31). 22.02.2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.32). Згідно повідомлення Баранівської державної нотаріальної контори спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину являється його син [PERSON] (а.с. 37). Вирішуючи питання по суті, суд керується принципами пропорційності, змагальності та диспозитивності судового процесу. Таким чином, ухвалюючи рішення по суті справи суд не бере до уваги поданий відповідачем відзив на позовну заяву від 12.06.2018 року, оскільки в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Крім того, у поданому відзиві відповідач просить суд витребувати у позивача відповідні докази, при цьому, не зазначає вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, що не відповідає приписам п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України. З огляду на викладене, поданий відзив на позовну заяву не підлягає розгляду судом під час вирішення справи по суті, адже рішення суду прийняте з урахуванням відзиву поданого із порушенням ЦПК України суперечитиме принципам пропорційності, змагальності та диспозитивності судового процесу Отже, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що відповідає приписам ст. 1218 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 1281 ЦПК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно копії листа Баранівської нотаріальної контори ПАТ «КБ»Приват Банк» дізнався про відкриття спадщини після померлого [PERSON] 19.01.2018 року, при цьому, вимоги щодо погашення заборгованості надіслав відповідачу листом-претензією 07.02.2018 року (а.с. .38). Тобто, вказані вище дії позивач вчинив у межах строку визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦПК України, при цьому, жодних дій на виконання зобовязання відповідачем вчинено не було. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с. 28). Пункотм 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі предбаченому тарифами договору (а.с. 26). Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором ( а.с. 4,5). Відповідно до ч. 1\~ст. 55 ЦПК України\~у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги; якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З аналізу\~ст. 1282 ЦК України, вбачається, що протягом строків, передбачених частинами 2 і 3\~ст. 1281 ЦК, кредитори спадкодавця вправі лише заявити спадкоємцям або нотаріусу за місцем відкриття спадщини про свої претензії. Саме ж задоволення таких вимог відбувається вже після прийняття спадщини спадкоємцями і не раніше спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або одержання ними свідоцтва про право на спадщину. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 32\~Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»розяснив, що з урахуванням положення\~статті 1282 ЦК\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість по відсотках нараховані відповідачу до 30.11.2017 року, не зважаючи на те, що [PERSON] помер 22.02.2017 року. З огляду на викладене, суд вважає, що заборгованість по відсотках нарахована після смерті [PERSON] 22.02.2017 року не підлягає стягненню з позивача, адже вони не були вчиненні позичальникові безпосередньо за життя. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ «КБ»Приват Банк» підлягає стягненню заборгованість на суму 25576.49 грн., а саме: 500.00 грн. - заборгованість за кредитом; 25076.49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом нарахована до 21.02.2017 року (включно). Окрім того, згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, на користь позивача з відповідача суд стягує судові витрати з урахуванням часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial