Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: 1) визнати незаконним та скасувати розпорядження Фастівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 1657 від 01.04.1994 року щодо передачі в приватну власність будинку [ADDRESS]; 2) визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 01.04.1994 року і записаного у реєстрову книгу за №1р-180 ст-24. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в січні 2017 року при підготовці даних для електронної декларації йому стало відомо, що він являється співвласником будинку [ADDRESS], який був приватизований нині покійним батьком позивача, [PERSON], сім'єю у складі 4 чоловік, на підставі рішення Ради колективу і профспілкового комітету ДСП «Гвоздів» від 25.01.1994 року. Позивач зазначає, що вказане рішення в порушення вимог ст. ст. 16 та 52 Житлового Кодексу Української РСР не було затверджено Гвоздівською сільською радою Васильківського району Київської області, проте розпорядженням Фастівського МБТІ від 01.04.1994 року № 1657 [PERSON] та членам його сім'ї видано свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS].. В позовній заяві позивач повідомляє суд, що на момент приватизації він був неповнолітньою особою, 30.06.1996 року був зарахований на навчання до Українського гуманітарного ліцею Київського університету ім. Т.Г. Шевченка, і з того часу залишив місце проживання батьків і більше в село Гвоздів для проживання не повертався, а тому необхідності збереження за ним житла в селі Гвоздів не було, таким чином батьком позивача та Фастівським МБТІ було порушено інтереси неповнолітньої дитини, а саме житлові права позивача, який втратив своє унікальне право на приватизацію, оскільки він вважається таким, що використав його. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Відповідач-1, КП Київської обласної ради «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду листа в якому просив розглядати справу без участі представника відповідача за наявними в справі матеріалами, а також надав суду копію інвентаризаційної справи № 274 на домоволодіння за адресою : [ADDRESS] Відповідач-2, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій проти позову не заперечила та просила розглянути справу без її участі. Відповідач-3, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її присутності. За викладеного суд ухвалює рішення у відсутності сторін спору, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову з наступних підстав. Рішенням спільного засідання Ради колективу і профспілкового комітету від 25.01.1994 р. ДСП «Гвоздів» на основі заяв працівників підприємства вирішено приватизувати в тому числі будинок по вулиці Київській, 5, [PERSON], склад сім'ї 4 чоловіки. Розпорядженням органу приватизації - Фастівським бюро технічної інвентаризації, за № 1657 від 01.04.1994 р. на підставі заяви наймача [PERSON] про приватизацію будинку за адресою: [ADDRESS], вирішено оформити свідоцтво про право власності на житло. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло виданого 01.04.1994 р. Фастівським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням від 01.04.1994 р. № 1657, будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності гр. [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], загальна площа будинку становить 54,0 кв. м.. Згідно довідки Форми-4 про склад сім'ї наймача одноквартирного будинку за адресою: [ADDRESS], мешкають і мають право на житло: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - дочка. Згідно довідки від 15.02.2017 року № 23, позивач - [PERSON], дійсно навчався в Українському гуманітарному ліцеї Київського університету імені Тараса Шевченка з 30.06.1993 року до 20.06.1995 року. Як вбачається з копії диплому серії [NUMBER] виданого 4 липня 2000 р., позивач - [PERSON], закінчив у 2000 році Національну академію Служби безпеки України. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Гвоздівською сільською радою Васильківського району Київської області 03.11.2001 р., відповідач - [PERSON], та [PERSON] одружились 3.11.2001 р., про що зроблено запис № 04, прізвище дружини після одруження - [PERSON]. У відповідності до ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, на момент приватизації займаного ним житла був неповнолітньою дитиною і його права та інтереси не були враховані його батьками - повнолітніми член сім'ї при наданні письмової згоди на передачу будинку [ADDRESS], в спільну сумісну або часткову власність, а саме використали його право на приватизацію житла, що позбавляє позивача можливості вільно скористатися таким унікальним правом на приватизацію житла, оскільки позивач вважається таким, що використав його. Враховуючи, що судом встановлено відсутність згоди позивача - [PERSON] на приватизацію будинку [ADDRESS], розпорядження органу приватизації - Фастівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 1657 від 01.04.1994 року є таким, що суперечить вимогам ст. 203 ЦК України, а тому таке розпорядження підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Оскільки підставою видачі свідоцтва про право власності на житло, видане на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 01.04.1994 року і записаного у реєстрову книгу за №1р-180 ст-24, було розпорядження органу приватизації - Фастівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 1657 від 01.04.1994 року яке визнане незаконним судом у даній справі, то і саме свідоцтво про право власності на житло, видане на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 01.04.1994 року і записаного у реєстрову книгу за №1р-180 ст-24, також визнається судом недійсним. На підставі наведеного та

Outcome: approved