Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що між ним та [PERSON] 13.06.2013 року, досягнуто домовленості про купівлю - продаж автомобіля марки LEXUS модель RX-330, 2006 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], власником якого є [PERSON] за 30 000,00 доларів США, того-ж дня [PERSON] передав, а він прийняв вище вказаний автомобіль разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та передав [PERSON] 30000 доларів США, що було оформлено розпискою від 13.06.2013р. в якій зазначено, що [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 30 000 доларів США. Тобто, [PERSON] передав у власність [PERSON] як покупцю, в результаті чого останній отримав у власність автомобіль марки LEXUS, моделі RX - 330 реєстраційний номер [NUMBER]. У зв»язку з чим, просив суд визнати удаваним договір позики, укладений 13.06.2013 року, на підставі якого [PERSON] отримав від [PERSON] в борг 30 000 доларів США, визнати укладеним 13.06.2013р. договір купівлі - продажу, за яким [PERSON] продав за ціною 30 000 доларів США належний йому, а [PERSON] купив вказаний автомобіль, визнати за [PERSON] право власності на даний автомобіль. В судове засідання представник позивача не з»явилася, але надала заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але згідно заяви просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 13.06.2013 року, досягнуто домовленості про купівлю - продаж автомобіля марки LEXUS модель RX-330, 2006 року випуску, реєстраційний [NUMBER], власником якого є [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Херсонським МРЕВ 07 червня 2006 року за 30 000,00 доларів США. 13.06.2013 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв вище вказаний автомобіль разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та передав [PERSON] 30 000 доларів США, що було оформлено розпискою від 13.06.2013р. в якій зазначено, що [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 30 000 доларів США. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонам для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Відповідно до ч.2 ст.235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який, зокрема, є у продавця на момент укладення договору. Відповідно до ст.691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частина 2). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню, так як відповідач [PERSON] передав у власність позивачу [PERSON] як покупцю автомобіль, в результаті чого останній отримав у власність автомобіль марки LEXUS, моделі RX - 330 реєстраційний номер [NUMBER]. На підставі ст.ст.208, 218, 235, 328, 655, 656, 691, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,60,109, 118, 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України, -

Outcome: approved