Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], прізвище якого у подальшому уточнив як «[PERSON]», про розірвання договору та стягнення матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою суду від 27.11.2014 року за клопотанням позивача позовні вимоги до [PERSON] залишені без розгляду. Ухвалою суду від 09.01.2014 року за клопотання позивача до справи у якості співвідповідачів залучено [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус групп» та уточнені позовні вимоги. В позовній заяві та додаткових письмових поясненнях позивач вказав, що між ним та [PERSON] укладено договір про виготовлення та установку балкону, вартість якого разом з монтажем складала 11327 грн., але з урахування знижки 23%, кінцева вартість 8749 грн. Вказана вартість відповідає балкону «Winbau PVC» з п'ятикамерними панелями, але в договорі умисно не зазначено характеристику та назву балкону, а в комплектації зазначив поставку «Lider», як виявилося, це назва іншого балкону, який дешевше в залежності від кількості камер та по теплопровідності гірше. На виконання вказаного договору він сплатив [PERSON] частинами 01.10.2013 року - 400 грн., 08.10.2013 року - 3500 грн., 12.10.2013 року - 1000 грн. 19.10.2013 року його повідомили, що отримали з заводу його металопластикову конструкцію, яка знаходиться на складі та необхідно сплатили решту у сумі 3549 грн. На прохання позивача, відповідач [PERSON] відвіз його на склад, де став розхвалювати один із чотирьохкамерних балконів та після того як запропонував його утеплити, позивач погодився на нього. Через декілька днів йому привезли панелі балкону та він підписав акт їх поставки. Оскільки камери балкону були вмонтовані в зборку, то з'ясувати, який саме балкон йому надали, він не зміг та його балкон вже був демонтований робітниками, яких надіслав [PERSON] після чого він відібрав від [PERSON] розписку, що балкон привезений з трьохкамерними панелями. Після того як був змонтований балкон він не підписав акт прийому під ключ, оскільки йому невідомо, якої якості балкон, не має його сертифікату якості, акту про проведення випробування на заводі та який засвідчує якість зборки, хоча в договорі зазначено, що [PERSON] гарантує якість балкону протягом 5 років. Крім того, після внесення повної вартості балкону, він чекав на нього з 19.10.2013 року по 27.10.2013 року, не міг виходити з дому, телефонував, приходив до офісу [PERSON], будь-яке хвилювання може спричинити інфаркт, який він вже раніше переносив. Крім того, оскільки його квартира є дуже холодною, кутовою та знаходиться на північно-східній стороні, температура зимою в ній складає 11-15 градусів по Цельсію, то ще хворіє хронічним бронхітом. Просив розірвати договір купівлі-продажу від 01.10.2013 року, стягнути з [PERSON] моральну шкоду у сумі 2000 грн., з [PERSON] - моральну шкоду у сумі 2000 грн., з Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус груп» вартість балкону у сумі 8749 грн., моральну шкоду у сумі 30000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги, на підставах, вказаних в позовній заяві та просив їх задовольнити. Суду додатково пояснив, що він вирішив засклити балкон і утеплити стіни в квартирі. На вулиці зустрів парня, який запропонував йому звернутися за адресою та надав талон на знижку, який він підписав, один екземпляр віддав парню, другий залишив собі. Після чого до нього зателефонували та спитали, чи не бажає він придбати балкон. Після чого до нього приїхав замірник та повідомив, що найкращий балкон це п'ятикамерним та його вартість складає 11327 грн., але зі знижкою - 8749 грн. Замірник зняв мірки, позивач підписав договір та додаткову комплектацію замовлення, де було зазначено розміри замовлення та виділено слово «Lider» та йому пояснили, що це кріплення до п'ятикамерної конструкції, тому він вважав, що сама конструкція є п'ятикамерною та фірми «Winbau PVC», оскільки це було зазначено в комплектації також. У подальшому він усно погодився на конструкцію балкону «Lider» чотирьохкамерну, але з додатковим утеплювачем, про що склав додаток до договору, але не надав його для підписання [PERSON], оскільки дізнався, що конструкція балкону «Lider» може бути не тільки чотирикамерною, але й трикамерною, двокамерною і безкамерною. Оскільки він самостійно визначив, що поставлена йому конструкція не утримує тепло, тому вважав, що поставили йому не п'ятикамерну конструкцію, а іншу, яка за якістю гірша. Від проведення судової експертизи для визначення якості встановленого йому балкону, відмовився, пояснивши, що його не задовольняє лише те, що поставили трьохкамерний балкон, який за якістю гірше п'ятикамерного. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмові пояснення, в яких вказала, що позовні вимоги не визнає та просила відмовити у їх задоволенні та зазначила, що 01.10.2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір № ЕА-20 на організацію робіт по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкцій на загальну суму 8949 грн. Замовлений позивачем профіль «Lider» має відповідний сертифікат якості та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, які підтверджують відповідність ПВХ конструкцій вимогам якості, які встановлені законодавством України для даного виду товару. Перед підписанням договору, позивачу було пред'явлено вказані документи для ознайомлення. Перед укладанням договору Позивачеві були надані для ознайомлення документи, в яких відображені споживчі якості товару. Також, в вищевказаному договорі передбачено пункт, в якому замовник своїм підписом підтверджує, що він ознайомлений зі споживчими якостями товару. Укладеним договором не передбачено право замовника на одностороннє розірвання договору, а згоду [PERSON] на розірвання договору не надавала. Істотних порушень умов договору з її боку допущено не було, оскільки зобов'язання за договором були виконанні в повному обсязі та належним чином, що підтверджує акт прийому-передачі від 25.10.2013 року, згідно якого замовник претензій по кількості, якості, комплектності, розмірам виробів не має та після підписання даного акту, обов'язки виконавця вважаються виконаними в повному обсязі. Крім того, позивач, згідно п. 7.6. договору № ЕА-20 від 01.10.2013 року, був повідомлений про неможливість розірвання даного договору, оскільки ПВХ конструкції належної якості, виготовлені на замовлення і під розмір, визначений покупцем, не підлягає обміну чи поверненню і є річчю, визначеною індивідуальними ознаками, незамінною, тому повернення виконаного за договором буде суперечити законодавству. Також вважала, що [PERSON] не надав жодних достовірних доказів спричинення йому моральної шкоди та вона не повинна нести відповідальність за недоліки його квартири. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та підтримав заперечення відповідача [PERSON], викладені в письмово. Суду додатково пояснив, що позивачу було поставлено трьохкамерну конструкцію балкону з профілю «Lider», що відповідає договору та комплектації до нього. В комплектації вказані інші профілі для зручності замірника, який при визначенні розмірів та інших параметрів, обводить замовлений профіль. Крім того, в договорі було також зазначено профіль «Lider». [PERSON] не займається монтажем профілів та в договорі визначена вартість самої конструкції балкону без монтажу, але позивач просив усно [PERSON] допомогти встановити поставлену йому конструкцію балкону. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він працює менеджером у фізичної особи підприємця [PERSON] без офіційного оформлення. Позивачем було замовлено балкон, він приїхав до позивача, зняв заміри, домовився з позивачем про трьохкамерний балкон з профілю «Lider», про що вказав в листі заміру та позивач погодився про що поставив свій підпис. Він повідомляв позивача про вартість п'ятикамерного балкону, але для позивача це було дорого, тому він попросив трьохкамерний балкон, вартість якого була 9400 грн., але зі знижкою - 8749 грн. Тоді він сказав позивачу, що необхідно зробити додаткові роботи по його утепленню, на що позивач відмовився. Коли позивачу було поставлено трьохкамерний балкон, він вказав, що йому потрібен п'ятикамерний, оскільки «Winbau» краще, але акт прийому-передачі позивач підписав без заперечень. На прохання позивача, він знайшов працівників для монтажу балкону, у подальшому позивач самостійно домовлявся з вказаними працівниками стосовно монтажу балкону. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус групп» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надав. Прокуратура Жовтневого району м. Маріуполя, листом № 64-3474 від 25.12.2013 року, відмовилася представляти інтереси позивача, оскільки вважала, що ретельним вивченням матеріалів справи не виявлені порушення прав [PERSON] (а.с. 61) Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON] - [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір № ЕА-20, предметом якого була організація роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій на загальну суму 8949 грн., монтаж не передбачений. При цьому гарантійний термін на вироби становить 5 років. (а.с.5, 38). Згідно вказаного договору та комплектації до нього, з якою був ознайомлений позивач, про що свідчить його підпис на вказаних документах, домовлено замовлення профілю «Lider». (а.с. 29). Згідно наданого позивачем талону на балкон, також вказано, що профіль за технологією «Lider». (а.с.6). Згідно копій товарних чеків, на виконання вказаного вище договору, позивач сплатив [PERSON] частинами 01.10.2013 року - 400 грн., 08.10.2013 року - 3500 грн., 12.10.2013 року - 1000 грн., 19.10.2013 року - 3849 грн. У зазначених товарних чеках також зазначений профіль «Lider». (а.с. 7-8). Тому ствердження позивача про те, що він замовляв профіль ПВХ конструкцій «Winbau PVC» є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищенаведеними письмовими доказами. Крім того, у судовому засіданні позивач вказав, що у подальшому він погодився на конструкцію балкону «Lider». Профіль «Lider» має відповідний сертифікат якості, зареєстрований в реєстрі за № UA1.019.0128225-12, який дії з 06.08.2012 року по 03.08.2014 року на підставі протоколу випробувань № 4005-Б від 02.08.2012 року ВЦ ДП» Кривбасстандартметрологія» та акту обстеження виробництва від 06.08.2012 року. (а.с. 39). Що стосується наданої представником відповідача [PERSON] - [PERSON] копії висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 13.02.2014 року, то суд зазначає, що позивач не посилався на порушення в продукції санітарних норм, тому вказаний доказ не відноситься до предмету доказування. (а.с.35-36) Згідно договору № ЕА-20 від 01.10.2013 року, замовник попереджений, що згідно ДБН В.2.6-31:2006 мінімально допустиме значення опору теплопередачі огороджувальної конструкції житлових та громадських будівель (вікна, балконні двері, вітражі, світлопрозорі фасади) повинно бути не менше 0,6 м2 градусів за Цельсієм на 1 Вт для 1 кліматичної зони, що відповідає металопластиковому вікну з трикамерного профілю з двокамерним склопакетом з енергозберігаючим склом. Таким чином з вказаного договору вбачається, що позивач був попереджений, що опора теплопередачі огороджувальної конструкції відповідає металопластиковому вікну з трикамерного профілю. Також, в вищевказаному договорі передбачено пункт, в якому замовник своїм підписом підтверджує, що він ознайомлений зі споживчими якостями товару. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги пояснення позивача як доказ, самостійне визначення ним, що поставлена йому конструкція не утримує тепло, оскільки позивач не є спеціалістом в будівельно-технічній галузі. На пропозицію суду провести по справі судову будівельно-технічну експертизу для визначення відповідності поставленого балкону державним будівельним нормам України, державним стандартам України, умовам договору, останній відмовився. Що стосується строків поставки продукції, на які посилався позивач як підставу задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди за затримку поставки товару, то згідно п.3.2 вказаного вище договору, після оплати замовником вартості замовлення, виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 30 робочих днів. Так, відповідно до акту прийому-передачі товару від 25.10.2013 року, виконавець передав, а замовник прийняв виріб за договором від 01.10.2013 року без будь-яких претензій за кількістю, якістю, комплектності, розмірам. Крім того, в даному акті згідно п. 3.9 укладеного договору від 01.10.2013 року, обумовлено, що після підписання вказаного акту, зобов'язання виконавця вважаються виконаними в повному обсязі. (а.с. 37) Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. ст. 662, 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Згідно п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо, відеозапису та іншими доказами, що позивачем надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення. Оскільки позивачем не було доведено наявність порушення відповідачами вимог договору, суд вважає, що відповідачем було належно виконані умови зазначеного вище договору, тому не має підстав для його розірвання та стягненню на користь позивача суми, сплаченої позивачем за даним договором. Щодо відшкодування моральної шкоди у даному випадку, суд зазначає наступне. Зі змісту п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», можливість вимагати відшкодування моральної шкоди настає тільки у разі завдання такої шкоди внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Проте недоліків замовлених ПВХ конструкцій, позивачем не наведено, а тому вимагання стягнення моральної шкоди є неправомірним. Оскільки порушень укладеного договору з боку відповідачів не встановлено, то позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус групп», то суд зазначає, що він взагалі є неналежним співвідповідачем, оскільки даних про те, що саме він був виробником ПВХ конструкцій профілю «Lider», в матеріалах справи відсутнє, а навпаки згідно сертифікату відповідності зазначений ТОВ «ЄФ-ПЛАСТ». Згідно ч. 4 ст. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. На підставі ст.ст. 1, 4, 8 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.218, 651, 655, 662, 663 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України,

Outcome: dismissed