Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 190000,00 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 1900 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Між [PERSON] та ВКФ «Юна-Сервіс» у вигляді ТОВ, 04 липня 2018 року було укладено договір про надання безвідсоткової позики. Відповідно до договору, позикодавець, [PERSON] передала позичальнику, ВКФ «Юна-Сервіс» ТОВ грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язувався повернути вказані грошові кошти позикодавцю не пізніше 01 жовтня 2018 року. З 27 липня 2018 року по 06 серпня 2018 року по між [PERSON] та ВКФ «Юна-Сервіс» було укладено додаткові угоди до Договору про надання безвідсоткової позики, відповідно до яких було збільшено суму позики, та загальна сума позики за договором склала 190000 грн. В порушення умов договору, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а саме не повернув взяту в позику грошову суму у розмірі 190000 грн. в строк, встановлений договором. Позивач та її представник в останні судові засідання не з`являлись, представник позивача подав до канцелярії суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати у відсутність представника позивача, вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судових засідань повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місцезнаходження, відзиву на позов до суду не надав. До канцелярії суду подано клопотання директора ВКФ «Юна-Сервіс» ТОВ [PERSON] ., в якому просить здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок стягнення заборгованості та регулюються Розділом І Книги V ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що Між [PERSON] та ВКФ «Юна-Сервіс» у вигляді ТОВ 04 липня 2018 року було укладено договір про надання безвідсоткової позики, шо підтверджується копією договору від 04 липня 2018 року (а.с. 4). Відповідно до п.1.1. договору, позикодавець передав позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Згідно п.2.1. договору, сума позики за договором склала 40000 грн. Відповідно до п.4.1. позика надається на строк до 01 жовтня 2018 року. 27 липня 2018 року між [PERSON] та ВКФ «Юна-Сервіс» у вигляді ТОВ було укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання безвідсоткової позики, відповідно до якої було збільшено суму позики на 50000 грн. (а.с. 5). 03 серпня 2018 року між [PERSON] та ВКФ «Юна-Сервіс» у вигляді ТОВ було укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання безвідсоткової позики, відповідно до якої було збільшено суму позики на 50000 грн. (а.с. 6). 06 серпня 2018 року між [PERSON] та ВКФ «Юна-Сервіс» у вигляді ТОВ було укладено Додаткову угоду №3 до договору про надання безвідсоткової позики, відповідно до якої було збільшено суму позики на 50000 грн. (а.с. 7). Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди №3 загальна сума позики за Договором склала 190000 грн. Встановлено, що у зв`язку з неповерненням суми позики 08 жовтня 2018 року відповідачу було вручено вимогу про повернення боргу за договором про надання безвідсоткової позики від 04 липня 2018 року, яку до цього часу відповідачем не виконано (а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 190000,00 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 1900 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що належить задовольнити. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1900,00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - [PERSON] .

Outcome: approved