Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку надає позивач, за адресою: вул. Димитрова, буд. 12, м. Часів Яр, Донецької області. Стверджує, що відповідач здійснює платежі за спожиту електричну енергію не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 07 червня 2014 року по 09 лютого 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 851,64 гривень, яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 15,05 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 111,08 гривень, та витрати по сплаті судового розміру в розмірі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено судом, згідно довідки, виданої Артемівського МВ ГУДМС України в Донецькій області, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], що також підтверджується копією паспорта відповідача (а.с. 13, 29). Відповідно до копії договору про користування електричною енергією № 060643/044 від 25 листопада 2010 року між споживачем [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], та позивачем зазначений договір про користування електричною енергією, згідно п. 1 якого енергопостачальник (позивач) бере на себе зобовязання надійно постачати споживачеві (відповідачу) електричну енергію у необхідних йому обсягів відповідно до потужності 3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с. 35-36). З умовами зазначеного договору відповідач погодилася, про що 25 листопада 2015 року в ньому і підписалася. Відповідно до розрахунку\~\~заборгованості, відповідач має заборгованість перед позивачем\~\~за спожиту електричну енергію за період з 07 червня 2014 року по 09 лютого 2015 року в розмірі 851,64 гривень (а.с. 6). Відповідно з розрахунків суми боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 962,72 гривень, а загальна сума процентів (три проценти річних) за договором складає 15,05 гривень (а.с. 5). Оскільки відповідачем не оспорювався цей розрахунок та був визнаний в повному обсязі, суд також погоджується з цим розрахунком та визнає його вірним. Згідно копії ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2015 року у видачі судового наказу позивачу було відмовлено та розяснено про право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, споживачі житлово-комунальних послуг зобовязані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. Відповідно до статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата\~\~за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується\~\~виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами. Згідно статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст. 509 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобовязання. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач не оплачував у повному обсязі вартість наданих житлово-комунальних послуг. Таким чином, за період з 07 червня 2014 року по 09 лютого 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 851,64 гривень. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 962,72 гривень, а загальна сума процентів (три проценти річних) за договором складає 15,05 гривень. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243,60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved