Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17 квітня 2008 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31 грудня 2014 р. відповідач заборгував 28466,75 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6502,21 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 15321,31 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4811,48 грн., штрафи 500 грн. та 1331,75 грн. З огляду на зазначене просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив обставини, викладені в позовній заяві, закінчити розгляд справи просив без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, зареєстроване місце проживання (перебування) якого не відоме, викликаний в суд через оголошення у пресі. В письмових запереченнях позовні вимоги не визнав, просив застосувати давність (а.с. 33-37, 39-41). В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи закінчено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 р. між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с. 10-16). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку станом на 31 грудня 2014 р. відповідач заборгував 28466,75 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6502,21 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 15321,31 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4811,48 грн., штрафи 500 грн. та 1331,75 грн. (а.с. 6-9). Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися цивільні правовідносини з приводу виконання умов кредитного договору та відповідальності за порушення зобов'язань, що випливають з нього, які регулюються ст. ст. 526, 536, 1054 ЦК України. Відповідач подав до суду заяву, в якій відповідно до ст. 267 ЦПК України просив суд застосувати позовну давність і відмовити в задоволенні позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено судом, відповідач кредитні кошти отримав 17 квітня 2008 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 10-16). Відповідно до довідки позивача від 27 липня 2015 р. № 783 строк дії картки, виданої відповідачу за вказаним кредитним договором, встановлено до 30 квітня 2012 р. (а.с. 60). Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач виконував зобов'язання і кошти на погашення отриманого кредиту останній раз вніс 23 жовтня 2008 р. (а.с. 6-9). При розгляді справи суд дійшов висновку, що відповідач неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогою позивача про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 р. (справа № 6-14 цс 14) За таких обставин суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки він звернувся до суду з позовною заявою 17 квітня 2015 року. В зв'язку з викладеним в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed