Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON], яка померла 16.02.2015 року, житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, загальною площею 88.4 кв.м., який розташований на приватизованій земельній ділянці, загальною площею 0,2500 га по вул. Лісовій, 16 в с. Бовкуні Таращанського району Київської області та визнати за ним право власності на спадкове майно на вищезгаданий житловий будинок. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, належно повідомлені про розгляд справи, від останнього надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позов визнають в повному обсязі. Судом встановлено, що 16.02.2015 року померла тітка позивача [PERSON], що проживала та була зареєстрована до дня смерті по вул. Лісовій, 16, с. Бовкун, Таращанського району Київської області. За життя, а саме 04.01.1996 року, тітка позивача склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, своїм племінникам, позивачу по справі [PERSON] та [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача, подавши відповідну заяву нотаріусу. Інших спадкоємців за заповітом та за законом немає. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], в тому числі, входить і житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований по вул. Лісовій, 16 в с. Бовкуні Таращанського району Київської області, загальною площею 88.4 кв. м. Позивач, з метою оформлення права власності на вищевказаний житловий будинок та на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом, у встановлений законом шестимісячний термін, звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 05.11.2015 року приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку за реєстровим №612. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, того ж дня, приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області позивачу було надано консультативне розяснення за №211/02-14, за яким у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON], йому було відмовлено по тій причині, що померла не мала документів, підтверджуючих її право власності на цей будинок та запропоновано звернутися до суду. Факт належності на праві власності померлій тітці позивача [PERSON], зазначеного вище житлового будинку, підтверджується матеріалами дослідженими в судовому засіданні, зокрема: довідкою № 296 від 21.09.2015 року та витягами з погосподарської книги №1 за 1996-2015 роки, виданими виконавчим комітетом Степківської сільської ради Таращанського району Київської області. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, матеріалів спадкової справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкуванням як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи дані обставини та, виходячи з того, що відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved