Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON], починаючи з 12.09.2001 р., а також визнати виконавчий лист таким, що не підлягає задоволенню з дня набрання постанови Біляївського районного суду Одеської області від 24.10.2001 року законної сили. Позивач та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 04.02.1998 року між [PERSON] та [PERSON] був розірваний шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис №26 та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 04.02.1998 року, серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської райадміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів. Відповідно до постанови Біляївського районного суду Одеської області від 24.04.2001 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 12.09.2001 року і до його повноліття. [PERSON], не погоджуючись із тим, що [PERSON] є його сином, звернувся до Біляївського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батьківство у актовому запису про народження [PERSON] [NUMBER] від 26.12.1997 року по Уньюганському територіальному комітету Октябрського району Тюменської області, оскільки на період зачаття та народження дитини [PERSON] проживав із [PERSON] окремо та не знав про народження сина, у тому числі не знав і про те, що був записаний його батьком. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.04.2002 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені, при чому [PERSON] позов визнала та надала письмову згоду на таке задоволення. Більше того, [PERSON] взагалі не оскаржувала вищевказане рішення в апеляційному порядку. Але, відповідачка, не дивлячись на вказане вище рішення суду про те, що [PERSON] не є дитиною [PERSON], звернулася до відділу державної виконавчої служби Біляївського МРУЮ в Одеській області із виконавчим листом задля стягнення з [PERSON] аліментів на свою користь для утримання [PERSON]. У рамках порушеного виконавчого провадження [PERSON] був викликаний до відділу державної виконавчої служби Біляївського МРУЮ в Одеській області у якості боржника, а на майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та яке належить на праві власності матері позивача - [PERSON], накладено арешт, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 08.10.2014 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов обґрунтований і законний, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved