Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 31.10.2007р. року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 490050870. 03.02.2017р. приватним нотаріусом КМНО [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1386 щодо стягнення з позивача заборгованості за вказаним договором в сумі 10 789,79 дол. США. 27.04.2017р. державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бондарчук\~Ю.М. було відкрите виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого напису. Позивач вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірність вимог банку та чи мало місце прострочення сплати боргу позичальником, у зв'язку з чим просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, однак останній надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, а також не заперечував щодо прийняття заочного рішення. Представник відповідача та представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача та третіх осіб по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 31.10.2007р. року між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 490050870, за умовами якого [PERSON] було надано кредит у сумі 26 254,16 дол. США під 12% річних строком до 31.10.2013 року. 03 лютого 2017 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1386, за яким пропонується стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 490050870 у сумі 10 789,79 дол. США. 27 квітня 2017 року державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бондарчук\~Ю.М. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису від 03.02.2017р., зареєстрованого в реєстрі за № 1386. Відповідно до положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року№ 3425-XII, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Таким чином, нотаріус має право вчинити виконавчий напис виключно за наявності такої умови, як безспірність заборгованості. При цьому, 11.11.2016р. рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/16876/15-ц у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490050870 від 31.10.2007р. відмовлено в повному обсязі. Згодом, Банком подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду, у зв'язку з чим вказане рішення Дніпровського районного суду м. Києва не набрало законної сили , а вирішення спору було продовжено у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.04.2017р. рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2016р. у справі № 755/16876/15-ц залишено без змін. Таким чином, спір між сторонами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором було вирішено 12.04.2017 року. З огляду на викладене убачається, що на час вчинення виконавчого напису, а саме 03.02.2017 року між сторонами існував спір з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно п. 3.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, безспірною є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість судового спору між сторонами з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Так, у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014р. № 2 «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову у їх вчиненні», зазначається, що виконавчий напис на договорі іпотеки/застави може бути вчинений лише у випадку, коли вимоги кредитора є безспірними і з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору минуло не більше трьох років (строк позовної давності). При цьому сам факт подання нотаріусу заперечень боржника чи іпотеко/заставодавця щодо зобов'язання, забезпеченого іпотекою/заставою, а також наявність судової справи про стягнення кредитної заборгованості свідчить про наявність спору між кредитором/заставодержателем і заставодавцем. У зв'язку з цим вчинення нотаріусом виконавчого напису може слугувати підставою для його оскарження. Однак, приватний нотаріус КМНО [PERSON] не перевірив безспірність вимог банку та чи мало місце прострочення сплати боргу позичальником, чим порушив ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки судові рішення у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490050870 від 31.10.2007р. безумовно свідчать про наявність спору про право, що є підставою для відмови у вчиненні виконавчого напису. Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, беззаперечно спростовує висновок нотаріуса про безспірність заборгованості боржника. Таким чином, розгляд справи у суді свідчить про наявність спору та обставин, які перешкоджають вчиненню виконавчого напису від 03.02.2017р. відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2016 року, що вступило у законну силу, у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі і встановлено факт відсутності заборгованості у [PERSON] за кредитним договором № 490050870 від 31.10.2007р. та наявності значної переплати. Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи із положень ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю або в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 1386 від 03.02.2017 року, оскільки він був вчинений щодо заборгованості що є спірною. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved