Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути кошти у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 25.09.2004р.позивач уклала з відповідачем шлюб у відділі РАЦС Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області,актовий запис №360, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука по справі №537\\2736\\13-ц від 12.06.2013р. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. (копія довідки про реєстрацію місця проживання особи додається.) . Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 24.07.2013 року з [PERSON] , [INFO] ,було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 27.05.2013 року до виповнення ним повноліття. Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 12.06.2013 року. Сплата відповідачем аліментів ,які визначені рішенням суду на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно, є значно меншим від законодавчо встановленого гарантованого мінімуму та вочевидь не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини та порушує інтереси дитини. Відповідач є чоловіком працездатного віку,інших дітей та утриманців він не має. Його стан здоров`я дозволяє працювати,а тому позивач вважає що він може сплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - без погіршення його матеріального для забезпечення потреб дитини, її фізичного,розумового,духовного,морального і соціального розвитку. Тому виходячи з ст. 181,192 СК України, враховуючи всі обставини, позивач вважає, що доцільним є зміна способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у частці від доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно. Прохала суд задовольнити позов. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, прохала задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Як встановлено судом, 25.09.2004р.позивач уклала з відповідачем шлюб у відділі РАЦС Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області,актовий запис №360, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука по справі №537\\2736\\13-ц від 12.06.2013р. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи . Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 24.07.2013 року з [PERSON] , [INFO] ,було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 27.05.2013 року до виповнення ним повноліття. Сплата відповідачем аліментів ,які визначені рішенням суду на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно, є значно меншим від законодавчо встановленого гарантованого мінімуму та вочевидь не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини та порушує інтереси дитини. Відповідач є чоловіком працездатного віку,інших дітей та утриманців він не має. Його стан здоров`я дозволяє працювати,а тому він може сплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - без погіршення його матеріального для забезпечення потреб дитини, її фізичного,розумового,духовного,морального і соціального розвитку. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже, положенняст.192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Одним із головних обов`язків батьків є обов`язок утримання своїх неповнолітніх дітей (Глава 15 сімейного кодексу України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2ст. 182 СК України(в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, враховуючи, що відповідач є чоловіком працездатного віку, інших дітей та утриманців він не має. Його стан здоров`я дозволяє працювати, тому суд вважає що вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача є справедливими. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При таких обставинах, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. Рішення ухвалюється у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів. На підставі викладеного,

Outcome: partial