Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.11.2006 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № НЕТ8АК05470029 на придбання автомобіля [PERSON] із страхуванням ризиків у страховій компанії «Інгосстрах». Відповідно до умов договору страхування від 01.11.2006р., та заяви про укладання договору страхування наземного транспорту страхова сума складає 111076 грн., вигодонабувачем у межах зобовязань відповідача є ПАТ «Приватбанк».10.05.2007 р. кредитний застрахований автомобіль потрапив в ДТП. З цього часу і до 10.06.2009 р. позивач був вимушений через суд доводити страховій компанії, що страховий випадок настав, у звязку із чим вимагав стягнення страхового відшкодування. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 10.06.2009 р. по справі №2-1664/09 судом було встановлено: що страховий випадок настав, що внесений позивачем початковий внесок в сумі 26021 грн. підлягає відшкодуванню, що інша сума страхового відшкодування за його зобовязанням перед ПАТ «Приватбанк», як вигодонабувача, підлягає стягненню саме з страхової компанії «Інгосстрах». Вказане рішення суду, за твердженням позивача, набуло законної чинності. Після ДТП автомобіль [PERSON] державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, згідно акту, переданий позивачем представнику ПАТ «Приватбанк». Незважаючи на це, ПАТ «Приватбанк» вимагає повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції, які складають 13391,81 долара США. Позивач також вказує, що його внесено до єдиної інформаційної системи обліку позичальників (боржників), які мають прострочені заборгованості за кредитами, виданими банками (ЄІС «Реєстр позичальників»), в списках якого дані про нього знаходяться до цього часу. Зазначене позбавляє позивача можливості вести бізнес, використовуючи кредиті кошти в будь-якому банку. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати кредитний договір № НЕТ8АК05470029 від 01.11.2006 року, укладений між ВАТ «Приватбанк» та [PERSON], розірваним з моменту настання страхового випадку, тобто з 10.05.2007 року; виключити [PERSON] з єдиної системи обліку позичальників, які мають прострочену заборгованість та визнати дії ВАТ «ПриватБанк» неправомірними. Позивач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначаючи про те, що, оскільки у позивача наявна заборгованість перед банком, яка не погашена до цього часу, підстав для розірвання кредитного договору та визнання його таким що розірваний у судовому порядку немає; вказані позивачем факти про внесення його до реєстру боржників не відповідають дійсності через відсутність такого реєстру. Просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01.11.2006 року між ХФ КБ ЗАТ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № НЕТ8АК05470029, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 17500 дол. США на придбання автомобіля [PERSON] та 8310,84 долари США на сплату страхових платежів. Відсоткова ставка за кредитом становить 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком повернення до 01.11.2013 року. Згідно договору страхування наземного транспорту №НЕт8АК00002988 від 01.11.2006 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ СК «Інгосстрах», застраховано автомобіль [PERSON], р.н. [NUMBER] на загальну страхову суму 111076 грн. На випадок настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування, вигодонабувачем у договорі встановлено ПриватБанк. З рішення Суворовського районного суду від 10.06.2009 року у справі № 2-1664/09, вбачається, що 10.05.2007 року автомобіль [PERSON] потрапив в ДТП, внаслідок чого настав страховий випадок. Зазначеним рішенням суду позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ЗАТ СК «Інгосстрах» на користь [PERSON] страхове відшкодування за страхування наземного транспорту №НЕТ8АК00002988 від 01.11.2006 року в сумі 26201 грн та пеню в розмірі 3% річних в сумі 1572 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн, а всього на загальну суму 31773 грн. Як вбачається з ухвали апеляційного суду Херсонської області від 26.11.2009 року рішенням апеляційного суду Херсонської області від 27.10.2009 року за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 10.06.2009 року, останнє в частині відмови у стягненні втрат, повязаних з інфляцією, скасоване та ухвалено нове, яким стягнуто з ЗАТ СК «Інгосстрах» на користь апелянта 3851,90 грн. втрат, повязаних з інфляцією. Судом на виконання ст.ст. 10,11 ЦПК України було витребувано з архіву Суворовського районного суду м.Херсона цивільну справу №2-1664/09 для встановлення обставин справи, однак згідно довідки Суворовського районного суду м.Херсона від 23.12.2015 року зазначена справа станом на вказану дату в архіві суду відсутня. В той час, згідно наявної копії рішення суду у справі №2-1664/09, суми відшкодування за договором №НЕТ8АК00002988 від 01.11.2006 року стягнуті на користь саме [PERSON] та в розмірі 26201 грн; пеню в розмірі 3% річних в сумі 1572 грн та 3851,90 грн втрат, повязаних з інфляцією. Відомості про те, що будь-які кошти перераховані позивачем або страховою компанією на рахунки банку з метою погашення кредитних зобовязань [PERSON] за договором № НЕТ8АК05470029 від 01.11.2006 року у суду відсутні та стороною позивача в ході розгляду справи надані не були. Відповідно до наданої стороною позивача копії акта приймання автомобіля позичальника, автомобіль [PERSON], р.н. [NUMBER] передано представникам ПАТ «ПриватБанк». Однак, зазначений документ не може бути прийнятий судом до уваги як належний та допустимий доказ передачі автомобіля банку, оскільки у ньому відсутня дата його складання, відсутній підпис позичальника в графі щодо передачі зазначеного автомобіля представникам банку для його реалізації або в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. В той час, з копії листа вих..№2483743878 від 13.09.2010 року направленого ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] вбачається, що заборгованість останнього за кредитним договором № НЕТ8АК05470029, станом на 03.09.2010 року становить 13\~591,81 Дол.США. Крім того, відповідно до наданого представником відповідача розрахунку розміру заборгованості за кредитним договором №НЕТ8АК00002988 від 01.11.2006 року станом на 21.12.2015 року, остання складає 14204,40 дол.США, що еквівалентно 334462,68 грн. Стороною позивача зазначений розрахунок не спростовано. Відповідно до п. 27 кредитного договору № НЕТ8АК05470029 від 01.11.2006 року сторонами погоджено строк дії зазначеного договору-до повного виконання контрагентами зобовязань за кредитним договором та всіх додаткових угодах до нього. Доводи позивача про те, що його дані внесені до єдиної інформаційної системи обліку позичальників (боржників), які мають прострочені заборгованості за кредитами, виданими банками (ЄІС «Реєстр позичальників»),що позбавляє його можливості вести бізнес, використовуючи кредиті кошти в будь-якому банку свого документального підтвердження під час розгляду справи не знайшли, доказів про наявність такого реєстру, наявність у ньому даних про позивача та про те, що зазначене якимось чином впливає на права та інтереси останнього суду не надано. Відповідно до ч.1\~ст.3\~\~ЦПК України\~кожна особа має право звернутися\~\~до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до\~ст.. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.3 ч.1\~ст.3 ЦК України\~загальною засадою цивільного законодавства є - свобода договору. Відповідно до ст..651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З наведеного вище, з огляду на відсутність у справі належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин за наявності яких договір може бути визнаний у судовому порядку розірваним, та враховуючи відсутність доказів на підтвердження встановлених законодавством підстав для розірвання договору у звязку із істотним порушенням його умов, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про розірвання кредитного договору № НЕТ8АК05470029 від 01.11.2006 року, а відтак позовні вимоги в частині визнання кредитного договору розірваним задоволенню не підлягають. Враховуючи, що позовні вимоги про виключення [PERSON] з єдиної інформаційної системи обліку позичальників(боржників), які мають прострочену заборгованість за кредитним договором та визнання дій ВАТ «ПриватБанк» неправомірними є похідними від вимоги позивача про визнання кредитного договору розірваним, то у їх задоволенні суд також відмовляє.

Outcome: dismissed