Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що 12.05.2011 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції між сторонами було укладено шлюб. В період шлюбу у них 30.08.2012 р. народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім'ї являється те,що у них різні погляди на життя. З травня 2015 р. по сьогоднішній день сторони проживають окремо. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у нього, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Позивач переконана, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти їх задоволення. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Із свідоцтва про одруження серії 1-МИ № 067545 вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 травня 2011 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 570. (а.с.5) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-МИ № 168886 у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.9) Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. ь Статтею. 110 СК України, передбачено, що позом про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сімю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved