Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 414 543,00 гривень та судовий збір. Позивач та його представник до судового засідання не зявились, але на адресу суду представник позивача надіслав заяву в якій наполягав на задоволенні позовних вимог і просив справу слухати у його відсутність. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про слухання справи, про причину неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.11.2013 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 15 500$ США, що підтверджується відповідною розпискою, яка оформлена у вигляді побутового договору позики. Термін повернення коштів, відповідно до розписки, визначений 20.12.2013 року. Згідно цієї ж розписки відповідач зобовязався повернути у визначений термін кошти в повному обсязі. До цього часу відповідачем не повернуто борг, враховуючи зміну курсу валют, станом на дату подання позовної заяви він повинен, згідно розрахунку в гривневому еквіваленті повернути позивачу 414 543,00 грн. з розрахунку 1 $ США = 24,7982, отже, 15\~500,00 х 24,7982 = 384 372,00 грн. та 3% річних з простроченої суми за період прострочення, з розрахунку 384\~372,00*3*955:365:100=30\~171, де 955-кількість прострочених днів, 365-кількість днів у році. Отже, 384\~372,00+30\~171,00 = 414\~543,00. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зважаючи на статтю 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу\~статті 60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним договором, тому позов обґрунтований і законний, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4145, 43 грн.

Outcome: approved