Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року. Від цього шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем виявилось невдалим, подружні стосунки припинені з грудня 2016 року, проживають окремо. Причиною розірвання стосунків виявилась та обставина, що вони не розуміють один одного, відповідач ставиться до нього з неповагою, вони часто сваряться, що негативно впливає на розвиток дитини, вони не можуть знайти спільну мову. Крім того, позивач зазначає, що у кожного з них своє життя, він вважає що при таких умовах подальше життя неможливе, а тому їх шлюб розпався остаточно. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, спір по поділ майна відсутній, строк для примирення не потрібен, не заперечує проти проживання дитини з матір'ю та судові витрати залишити за ним (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явилась, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутністю, спір про поділ майна відсутній, строк для примирення не потрібен, дитина залишається проживати разом з нею, прізвище залишити «[PERSON]» (а.с. 20). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 10 вересня 2011 року, зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 136 (а.с. 5, 14). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 16 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У батьків малолітньої [PERSON], [INFO], відсутній спір щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, а тому суд вважає доцільним при ухваленні рішення про розірвання шлюбу встановити місце проживання дитини разом з матір'ю. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved