Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між сторонами зареєстровано 04.09.2009 року. Під час подружнього життя у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися, через різні характери та погляди на життя втрату взаємної любові та поваги, що унеможливлює спільне сімейне життя. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та на примирення не погоджується і просить визначити місце проживання дитини з матір`ю. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позов визнав та просить розглядати справу без його участі. Ухвалою судді від 01.08.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 04.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони подружні стосунки не підтримують, їхній шлюб носить формальний характер та на примирення не погоджуються. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони на розірвання шлюбу погоджуються, примиритися не бажають, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу прізвище змінив, то після розірвання шлюбу він може іменуватись ним надалі. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання дитини суд виходить з наступного. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено докази на підтвердження позовних вимог та на наявність існування спору з даного приводу між сторонами. Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial