Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення несплачених процентів та заборгованості по поверненню кредиту, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 24.06.2008 року між спілкою та [PERSON] був укладений договір кредиту за №в-76/0086/08/128/06, за яким позивач передав останній кредит у сумі 10700 гривень, із сплатою за користування кредитними коштами 0,132% на день. Даний договір укладено на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, відповідно до яких відповідач зобов'язався своєчасно повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати проценти за користування ними, а також належним чином виконувати інші умови кредитного договору. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору був укладений договір поруки з [PERSON] та [PERSON], згідно якого вони зобов'язувалися нести солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] кредитного договору. Протягом дії кредитного договору [PERSON] не в повному обсязі виконувала свої зобов'язання щодо своєчасного внесення щомісячних платежів, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, яка станом на 15.10.2012 рік склала 9629,92 грн. Посилаючись на ст.ст. 543, 553, 554 ЦК України просили стягнути з відповідачів, як поручителів, вищевказану заборгованість, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справи за його відсутності. Представник відповідачів, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, до суду надала письмові заперечення, в задоволенні позову просив відмовити, вважаючи, що договір поруки на день звернення до суду припинився. Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в такому вигляді не підлягають задоволенню за таких підстав. Предметом спору є стягнення із поручителів заборгованість за кредитним договором 9629,92 гривень. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства та Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На розгляді в суді перебуває справа за позовом КС «Центр фінансових послуг» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно 9629,92 грн. за невиконання [PERSON] умов кредитного договору № В-7600860812806 від 24.06.2008 року. Відповідно до кредитного договору № В-7600860812806 від 24.04.2008 року [PERSON] отримала кредит у позивача в розмірі 10700,00 грн. даний договір був забезпечений порукою відповідно до договорів від 24.06.2008 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] Платежі за кредитом з боку позичальника [PERSON] здійснювались регулярно та останній платіж був здійснений 26.08.2010 року, а не 05.06.2012 року як вказує позивач. В свою чергу [INFO] року позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно зі статей 553, 554 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Якщо боржник помер, то в силу статті 1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника при умові прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. При наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника (якщо таке зазначено в договорі поруки). При цьому треба мати на увазі, що якщо в договорі поруки є умова про згоду поручителя відповідати за нового боржника, поручитель є відповідальним за виконання зобов'язання спадкоємцями (частина 3 статті 559 ЦК). Відповідно до статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Також треба враховувати, що за статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Отже, убачається, що у разі смерті боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням. Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обов'язку є неправомірним. Таким чином, на поручителів може бути покладено обов'язок щодо належного виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксоване в тому числі і в договорі поруки про згоду відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за забезпечуваним зобов'язанням. Таким чином, обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором, спадкоємцем і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадкоємцями спадщини; наявність та розмір спадкового майна; згода поручителя відповідати перед кредитором за будь-якого нового боржника; невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором; пред'явлення позову до поручителя в межах строку, визначеного законодавством (стаття 1281 ЦК України). Договір поруки від 24.06.2012 року не містить жодних умов стосовно обов'язку [PERSON] та [PERSON] відповідати за правонаступників [PERSON] у випадку її смерті, та вони не бажають в подальшому відповідати за її обов'язками, які можуть перейти в майбутньому до її спадкоємців, в зв'язку з чим, в силу вимог 523 ЦК України порука передбачена договором поруки від 24.06.2012 року припиняється. Тому вимоги про стягнення з [PERSON] та [PERSON] коштів є безпідставними. Тому, враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed