Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.09.2013 між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки. Позивач наголосив на тому, що позивач зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21234,23 грн., що складається з: 1999,41 грн. - заборгованість за кредитом, 14947,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 987,34 грн. - штраф (процентна складова). Також, позивач просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. Справу просив розглядати у відсутності представника. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, з заявою про відкладення розгляду справи - не звертались. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, того, що правом участі в судовому засіданні відповідач розпорядився на власний розсуд, а позивач просив справу розглядати у відсутності представника, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6). Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору (а.с.а.с. 8-10). Позивачем було виконано зобов'язання за вказаним договором. Позичальником умови договору не виконуються, кредит та проценти за його користування не повертаються. Заборгованість відповідача підтверджується даними розрахунку заборгованості (а.с.а.с. 4-5). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунки, надані банком спростовані не були. В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем не було надано доказів на спростування позовних вимог. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення та підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 21234,23 грн., що складається з: 1999,41 грн. - заборгованість за кредитом, 14947,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 987,34 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 1378 гривень. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 543, 554, 559, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved