Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05 лютого 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідачка [PERSON] зобовязання згідно умов договору належним чином не виконала, а тому станом на 31 січня 2016 року заборгованість відповідача перед банком становить 17540,51 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідачки. В судове засідання представник позивача не зявився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не зявилася. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Причини неявки суду невідомі. В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № б/н від 05 лютого 2010 року відповідачці [PERSON] позивачем надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно даного договору відповідачка зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак, [PERSON] взятих на себе зобовязань по погашенню кредиту та процентів не виконала, а тому станом на 31.01.2016 року заборгованість відповідача перед банком становить 17540,51 грн. та складається з наступного: 2054,51 гривень - заборгованість за кредитом; 11374,36 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 811,45 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідач не виконав умов за кредитним договором, тому з нього слід стягнути на користь позивача борг за цим договором та судові витрати по справі.

Outcome: approved