Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що він є власником квартири, яка розташована за адресою м.Білозерське, вул..Будівельна, 24/19. За даною адресою з 2009 року зареєстрована відповідач, яка є його дружиною. На даний час шлюбні відносини припинені, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідач фактично не проживає за вказаною адресою з моменту реєстрації з 2009 року. Позивач має намір продати дану квартиру, але у звязку з тим що відповідач залишається зареєстрованою за вказаною адресою, позивач не може повноцінно розпоряджатись своєю квартирою. У звязку з чим позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька обл.. м.Білозерське, вул. Будівельна, 24/19. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі, просила розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно дублікату свідоцтва про право власності на житло від 05.11.2010 року, який виданий 11.04.2016 року заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Білозерської міської ради, квартира за адресою: м.Білозерське, вул. Будівельна, 24/19 дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.6). З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що відповідач, [PERSON], є дружиною позивача - [PERSON] (а.с.5) Місце проживання відповідача - [PERSON]І, як члена сімї [PERSON], 21.09.2011 року було зареєстровано за адресою [INFO], що підтверджується копією паспорта [PERSON]І (а.с.17). З позовної заяви в судовому засіданні встановлено, що відповідач, [PERSON] не мешкає в квартирі за адресою м.Білозерське, вул. Будівельна, 24/19 більше року без поважних причин, квартирою не користується. Вказані обставини підтверджуються актом ОСМД «Незабудка» від 19.04.2016 року, з якого вбачається, що за результатами опитування сусідів будинку №24 по вул.Будівельна м.Білозерське встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає з моменту її реєстрації, а є лише зареєстрованою за даною адресою, фактично остання мешкає за адресою м.Білозерське, вул. Будівельна, 24/28 (а.с.7). За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред'явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] понад рік без поважних причин не мешкає за адресою м.Білозерське, вул. Будівельна, 24/19, суд вважає, що остання втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою на підставі ст..405 ЦК України.

Outcome: approved