Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунки при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, 31.05.2018 він звільнився з ПАТ «Сумське НВО» за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3\~ст.38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.10.2018 року було стягнуто на користь позивача заборгованості із заробітної плати в сумі 45165,00 грн та середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені за період з 31.05.2018р. по 30.10.2018р. в сумі 19412,25 грн. Відповідно до виписки по картковому рахунку рішення виконано 26.03.2019 року Таким чином, оскільки з дня його звільнення відповідач вчасно не сплатив йому заробітну плату, тому позивач просить суд стягнути на його користь середній заробіток за період з 31.10.2018 року (наступний день після ухвалення рішення) по 26.03.2019 року (день фактичного розрахунку) включно у сумі 17919,00 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Просить при стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку виходити з середньоденного заробітку, встановленого рішенням Ковпаківського районного суду м Суми від 30.10.2018 року, а саме: 298,65 грн. Таким чином просить стягнути середній заробіток відповідно до ст. 117 КЗПП за період з 31.10.2018р. по 26.03.2019р., тобто за 60 робочих днів за 3- денним робочим тижнем в сумі 17919,00 грн. (60 х 298,65= 17919,00 грн.). У судове засідання позивач не зявився, в додатках до позовної заяви надав заяву, в якій він просить справу розглядати за його відсутності за наявними матеріалами справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.05.2018 року позивача було звільнено з роботи у звязку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3\~ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата. Відповідно до\~статті 116КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України,- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.10.2018 року було стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати в сумі 45165,00 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені за період з 31.05.2018р. по 30.10.2018р. в сумі 19412,25 грн. 26.03.2019 року рішення суду було виконано і перераховано належні позивачу грошові суми на його картковий рахунок. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст. ст.\~83,\~177,\~280 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середнього заробітку позивача, вказаним у позові. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.10.2018 року (наступний день після ухвалення рішення) по 26.03.2019 року (день фактичного розрахунку) включно у сумі 17919,00 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Згідно вимог\~ст.141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved