Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON] суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі Україна у розмірі 15 545.50 гривень та суму судового збору у розмірі 2 270.00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 16 листопада 2019 року громадським інспектором з охорони довкілля зафіксовано факт знищення 7 (семи) дерев відповідачем без наявності лісорубного квитка до ступеня припинення росту. Зазначені дерева були знищені на території Каракуртської сільської ради поблизу дороги Болград-Одеса біля аеродрому Болград, бензопилою «Форта». Відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.65 ч.1 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 510.00 гривень. Такими діями з боку відповідача була заподіяна шкода державі на суму 15 545.50 гривень (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень п`ятдесят копійок). Зазначене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою за захистом законних інтересів держави. Ухвалою від 21.10.2021 року було відкрито провадження по справі, та призначено справу до розгляду в спрощеному порядку на 10.11.2021 року о 13:00 годині (а.с.34), про що повідомлено сторін по справі (а.с.35). Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.36). До позовної заяви додано заяву начальника відділу правового забезпечення про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій останній виразив згоду на заочний розгляд справи (а.с.23-24). Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою останньої відомої його реєстрації: [ADDRESS] , (а.с.35). Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). Суд направляв повідомлення про виклик в судове засідання на 10.11.2021 року, яке відповідач отримав власноруч 26.10.2021 року, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.37). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про … про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.8 п.4). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, від відповідача до суду не надходило. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України (а.с.23). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення лісового законодавства та законодавства про охорону навколишнього природного середовища, яка підлягає компенсації у повному обсязі. Статтею 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належать: складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Згідно пункту 1 частини 2 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 454, Державна екологічна інспекція входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 року № 230 (далі - Положення), Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Згідно з розділом ІІ Положення, Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п. 9); вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п. 10). Судом встановлено, що 16 листопада 2019 року громадським інспектором з охорони довкілля зафіксовано факт знищення 7 (семи) дерев без наявності лісорубного квитка до ступеня росту [PERSON] . Дерева різав на землях Каракуртської сільської ради поблизу дороги Болград-Одесса 300 м в районі аеродрому Болград, бензопилою «Форта». 16.11.2019 року громадським інспектором з охорони довкілля складено протокол про адміністративне правопорушення заст. 65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно [PERSON] (а.с.14-15). Згідно ст.153 КУпАП відповідальність настає за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в населених пунктах, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення. На підставі вищезазначеного протоколу, постановою головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Ткаченка А.В. від 25.11.2019 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП і на підставі санкції цієї статті призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510.00 гривень (а.с.16-17). Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища, на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665, було складено розрахунок завданої шкоди, відповідно до якої незаконне вирубування дерев в лісосмузі, а саме двох сухостійних дерев та п`яти сироростучих дерев склала 15 545.50 гривень (а.с.12-13). Позивачем Державною екологічною інспекцією в Одеській області - 19.12.2019 року [PERSON] за адресою його реєстрації було надіслано претензію №96 з доданим розрахунком заподіяної шкоди (а.с.10-11). Разом з цим, шкода державі до теперішнього часу не відшкодована відповідачем. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Таким чином в судовому засіданні було доведено, що відповідачем [PERSON] було заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 15 545.50 гривень, тому ця шкода підлягає стягненню, а позовна заява задоволенню в повному обсязі. Щодо судового збору: Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем сплачено 2270.00 гривень у якості судового збору, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved