Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 31.08.2017 року, мотивуючи його тим, що 20 грудня 2007 року між ВАТ «ЕРСТЕ БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір з фізичною особою № 014/0398/3/07181, за умовами якого кредитор надає позичальникові кредит в сумі 90 000 доларів США, на строк до 19 грудня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту, 20 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено Договір Іпотеки № 014/0398/3/07181. За умовами договору іпотеки, в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський р-н. с. Підгірці, вул. Межигірська, 7, яка є власністю [PERSON] 29 травня 2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 3. Відповідно до п. 2.1. вказаного Договору, первісний кредитор (ПАТ «Фідобанк») передає (відступає) новому кредитору (ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс») свої права вимоги до боржників за кредитними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. 29.05.2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого до ТОВ «Факторингов компанія «Глобал Фінанс» перейшло права Іпотекодержателя за Договором Іпотек № 014/0398/3/07181. 18 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинго компанія «Глобал Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс [PERSON]» був укладений договір про відступлення права вимоги (факторингу) № 93 та Договір про відступлення права вимоги за Договором Іпотеки № 014/0398/3/07181. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов'язанні, зокрема Товариство обмеженою відповідальністю «Фінанс траст груп» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з [PERSON]. Зважаючи на те, що позичальником належним чином не були виконані зобовязання за Генеральною угодою та Кредитним договором, позивачем було прийнято рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. 24 січня 2011 року державним виконавцем ВДВС Обухівського МРУЮ [PERSON], винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту № 24947352. На підставі вказаної постанови 14.03.2012р. у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна за № 12269669 зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна, власник: [PERSON]. Зазначені арешти порушують права позивача як Іпотекодержателя, оскільки на майно, яке є предметом іпотеки звернути стягнення має право саме Іпотекодержатель. Позивач просить зняти арешт з майна та заборону на його відчуження, накладені Обухівським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Київській області (адреса знаходження: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 5) на земельну ділянку, що є предметом іпотеки на підставі Договору іпотеки №014/0398/3/07181, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 2094, а саме: земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область,Обухівський р-н, с. Підгірці, вул. Межигірська, 7, кадастровий номер 3223186800:06:020:0004 та зобов'язати Обухівський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та виключити з-під арешту нерухоме майно, що є предметом іпотеки на підставі Договору іпотеки № 014/0398/3/07181, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2094, а саме: земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський р-н, с. Підгірці, вул. Межигірська, 7, кадастровий номер 3223186800:06:020:0004. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторноне зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов до суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Звертаючись до суду з позовом, позивач мотивував свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує та обмежує його права щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, з матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір з фізичною особою № 014/0398/3/07181, за умовами якого кредитор надає позичальникові кредит в сумі 90000 доларів США, на строк до 19 грудня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту, 20 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено Договір Іпотеки №014/0398/3/07181. За умовами договору іпотеки, в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський р-н. с. Підгірці, вул. Межигірська, 7, кадастровий номер 3223186800:06:020:0004, площею 0,200 га., яка є власністю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 779112, виданого 22 серпня 2007 року Обухівським районним відділом земельних ресурсів на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2006 року № 2467 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за номером 010733100878. 29 травня 2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 3. Відповідно до п. 2.1. вказаного Договору, первісний кредитор (ПАТ «Фідобанк») передає (відступає) новому кредитору (ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс») свої права вимоги до боржників за кредитними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. 29.05.2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого до ТОВ «Факторингов компанія «Глобал Фінанс» перейшло права Іпотекодержателя за Договором Іпотек № 014/0398/3/07181. 18 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинго компанія «Глобал Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс [PERSON]» був укладений договір про відступлення права вимоги (факторингу) № 93 та Договір про відступлення права вимоги за Договором Іпотеки № 014/0398/3/07181. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 90583715, 24 січня 2011 року державним виконавцем ВДВС Обухівського МРУЮ [PERSON], винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту № 24947352. На підставі вказаної постанови 14.03.2012р. у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна за № 12269669 зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна, власник: [PERSON]. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з п. 3.1.4 Договору іпотеки у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов'язань за цим або Кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовільнити в повному обсязі свої вимоги, що визначені на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, комісій, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідним витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. Пунктом 5.5.3. Договору іпотеки, зазначено , що у випадку оголошення публічних торгів такими, що не відбулись, іпотекодержатель має право прийняти предмет іпотеки у власність в порядку, встановленого ст. 49 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешті може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому) законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Статтею 572 Цивільного кодексу України визначено, що в силу застави кредитор (заставодсржатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, оскільки позивач не може вільно користатись своїми законними правами.

Outcome: approved