Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з з вказаним позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив: визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо зупинення можливості вільно користуватися [PERSON] , платіжною універсальною карткою GOLD № 5168742713026338 неправомірними; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» припинити зупинення можливості вільно користуватися [PERSON] , платіжною універсальною карткою GOLD № 5168742713026338; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» повернути [PERSON] , платіжну універсальну картку GOLD № [NUMBER] , а у разі неможливості видати аналогічну нову; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] 20932,07 грн. заробітної плати; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» усі судові витрати. Ухвалою від 14.11.2019 у справі відкрито провадження та по призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцезнаходженням вказаним в позовній заяві. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 3 статті 1066 Цивільного кодексу України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Судом встановлено, що 30.09.2019 та 30.10.2019 на телефонний номер позивача по Viber надійшли смс повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк» наступного змісту: «Hryhoriiu Vasylovychu! Vashu kartku 5*38 zablokovano/ Rozblokuvaty ii mozhna u Pryvat24 abo za nomerom 3700. Dokladnishe - pb.ua/4660», «Vash rakhunok buv areshtovanyj, zghidno postanovy pro nakladannia areshtu VDVS DESNYaNSKOHO RUYu U M.KIYeVI 2019-10-28T15:16:27.000Z. Відповідно до частини 1 статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Відповідно до статті 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті, обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглядаючи справу, суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. В додатках до позовної заяви відсутні будь-які докази, які: підтверджують наявність договору між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» про отримання платіжної універсальної картки GOLD № 5168742713026338; звернення [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про розблокування або заміни на нову платіжної універсальної картки GOLD № 5168742713026338; звернення [PERSON] до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві про видачу копії постанови від 28.10.2019 про накладення арешту. Крім того, позивачем не було подано до суду клопотань про витребування доказів. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії є недоведеними та такими, що не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки [PERSON] , в порушення вимог ст. 77 ЦПК України, не надав суду належних доказів та не довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених його позовних вимог.

Outcome: dismissed