Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що відповідач проживає за адресою [INFO] і є споживачем послуг, що надаються Концерном «Міські теплові мережі». За період з вересня 2011року по червень 2015року за вказаною адресою надавалися послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, загальна вартість яких становить 13127,33грн., станом на 01.07.2015р. сплачено було лише 6947,20грн., заборгованість становить 6180,13грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по платі судового збору. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Відповідач проти позову заперечував, у звязку з тим, що позов предявлено з пропуском строку позовної давності, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні\~\~вимоги підлягають задоволенню\~\~частково з наступних\~\~підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради №25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованим опаленням, централізованого постачання гарячої води, визначено концерн «МТМ», у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Концерн «МТМ» здійснює постачання теплової енергії в квартиру за адресою [ADDRESS]. Власником зазначеної квартири є відповідач [PERSON], на його імя відкритий особовий рахунок 94900699, він зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується довідкою Центру обслуговування абонентів №1754 від 04.08.2015р. Факт підключення будинку 66А по вул. Товариській у м. Запоріжжя, в якому знаходиться квартира відповідача, до теплових мереж Концерну «МТМ», отримання послуг, які надаються концерном, відповідачем не заперечується. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення його від оплати, відповідачем не надано. Встановлено, що письмовий договір про надання вказаних комунальних послуг сторонами не укладався, проте відсутність відповідного договору не є підставою для звільнення від оплати наданих послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з центрального опалення. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до вимог ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати своє майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк, а відповідно до ст.64-68 ЖК України наймачі (власники) жилого приміщення та повнолітні члени його сім'ї зобов'язані своєчасно та належним чином сплачувати комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно розрахунку ціни позову, за період з вересня 2011року по червень 2015 року включно Концерном «Міські теплові мережі» надано послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води на загальну суму 13127,33грн., сплачено всього 6947,20грн. Відповідачем заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 264 ЦК України (правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14). Як вбачається з матеріалів справи, позивач 25.08.2015року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказані комунальні послуги. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2015р. в задоволенні заяви про видачу судового наказу було відмовлено. Отже, Концерн «МТМ» звернувшись в серпні 2015 року до суду із заявою про видачу судового наказу, вчинив дію, передбачену ч. 2 ст. 264 ЦК України, перервавши строк позовної давності. Таким чином, враховуючи строки здійснення платежів, в межах строку позовної давності з відповідача підлягає стягненню заборгованість за період з липня 2012року по дату розрахунку в розмірі 3083,08грн., а вимоги позову про стягнення заборгованості з вересня 2011року по червень 2012року знаходяться поза межами трирічного строку позовної давності, у звязку з чим задоволенню не підлягають. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість на надані послуги з централізованого опалення у сумі 3083,08грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1218,00грн.

Outcome: partial