Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення з актового запису відомостей про батька дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.12.2013 року між ним та відповідачем укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що після народження дитини відповідач [PERSON] повідомила йому, про те, що він не є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно відмовляється провести молекулярне дослідження біологічної спорідненості дитини з позивачем, тому останній звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства, виключення з актового запису відомостей про батька дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності, просила рішення прийняти на розсуд суду. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що з 24.12.2013 року [PERSON] , [INFO] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 2199, (свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] ) Під час перебування у шлюбі, [PERSON] народила сина [PERSON] , батьком дитини зареєстровано [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.ч. 1-2 чт. 122 ЦПК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Згідно із ч. 6 ст. 136 СК України до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). У п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Аналіз нормативних положень ст. 136 СК України визначає, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. Обов`язок довести відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною покладається на позивача, тобто на особу, що ініціювала позов. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, в тому числі висновками судово-медичної, генетичної чи імунологічної експертизи. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 року, заяву позивача [PERSON] задоволено, призначено проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, зобов`язано [PERSON] надати експерту можливість відібрання біологічного матеріалу, що містить ДНК у сина [PERSON] . Ухвала направлена учасникам справи відповідно до ч. 3 ст. 104 ЦПК України. Харківським НДЕКЦ МВС України 03.07.2018 року сторонам направлено клопотання про необхідність з`явитись до експертної установи для відбору експериментальних зразків. До суду від Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення від 15.08.2018 року № 561 про неможливість проведення експертизи у зв`язку з тим, що 27.07.2018 року для відбору порівняльних зразків до Харківського НДЕКЦ МВС України гр. [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] не з`явились. Станом на 15.08.2018 року зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до Харківського НДЕКЦ МВС України не надходили. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.08.2018 року, заяву позивача [PERSON] задоволено, призначено проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, зобов`язано [PERSON] надати експерту можливість відібрання біологічного матеріалу, що містить ДНК у сина [PERSON] . Ухвала направлена учасникам справи відповідно до ч. 3 ст. 104 ЦПК України. Харківським НДЕКЦ МВС України 11.09.2018 року сторонам направлено клопотання про необхідність з`явитись до експертної установи для відбору експериментальних зразків. До суду від Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення від 29.10.2018 року № 822 про неможливість проведення експертизи у зв`язку з тим, що 04.10.2018 року для відбору порівняльних зразків до Харківського НДЕКЦ МВС України гр. [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] не з`явились. Станом на 29.10.2018 року зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до Харківського НДЕКЦ МВС України не надходили. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.11.2018 року, заяву позивача [PERSON] задоволено, призначено проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, зобов`язано [PERSON] надати експерту можливість відібрання біологічного матеріалу, що містить ДНК у сина [PERSON] . Ухвала направлена учасникам справи відповідно до ч. 3 ст. 104 ЦПК України. Харківським НДЕКЦ МВС України 27.11.2018 року сторонам направлено клопотання про необхідність з`явитись до експертної установи для відбору експериментальних зразків. До суду від Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення від 14.01.2019 року № 1061 про неможливість проведення експертизи у зв`язку з тим, що 10.01.2019 року для відбору порівняльних зразків до Харківського НДЕКЦ МВС України [PERSON] та малолітній [PERSON] не з`явились., гр. [PERSON] до експертної установи з`явився. Станом на 14.01.2019 року зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до Харківського НДЕКЦ МВС України не надходили. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.02.2019 року, заяву позивача [PERSON] задоволено, призначено проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, зобов`язано [PERSON] надати експерту можливість відібрання біологічного матеріалу, що містить ДНК у сина [PERSON] . Ухвала направлена учасникам справи відповідно до ч. 3 ст. 104 ЦПК України. Харківським НДЕКЦ МВС України 13.03.2019 року сторонам направлено клопотання про необхідність з`явитись до експертної установи для відбору експериментальних зразків. До суду від Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення від 02.05.2019 року № 9/188СЕ-19 про неможливість проведення експертизи у зв`язку з тим, що 17.04.2019 року для відбору порівняльних зразків до Харківського НДЕКЦ МВС України [PERSON] та малолітній [PERSON] не з`явились., гр. [PERSON] до експертної установи з`явився. Станом на 17.04.2019 року зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до Харківського НДЕКЦ МВС України не надходили. Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судом не встановлено поважних причин, які б перешкоджали відповідачу разом з дитиною з`явитися до експертної установи для відбору експериментальних зразків, що підтверджує факт ухилення відповідача від прийняття участі в призначеній судовій молекулярно-генетичній експертизі, внаслідок чого проведення призначеної судом експертизи не відбулося і ці обставини позбавили позивача надати суду докази з приводу відсутності кровної спорідненості між ним і малолітньою дитиною. Відповідачем не надано належних доказів неможливості її участі та участі дитини в експертизі та подання експертам необхідних матеріалів, тому, беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] ухиляється від участі в експертизі, а тому необхідно застосувати наслідки, передбачені статтею 109 ЦПК України, та визнати факт відсутності біологічного споріднення між [PERSON] та малолітнім [PERSON] , [INFO] , для з`ясування такого факту і було призначено експертизу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сторона позивача довела позовні вимоги, а сторона відповідача позовні вимоги не спростувала. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved