overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 24 вересня 2015 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, мають різні погляди на життя, в зв`язку з чим при вирішенні різних сімейних питань не могли прийти до спільної думки, між ними часто виникають конфлікти і спільне життя стало неможливе. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін, та враховуючи визнання позову відповідачем, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. 24 вересня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Подружжя має спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , (а.с. 9). Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім`ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25.01.2002р. Мотивує заяву тим, що сумісне життя з відповідачем не склалось через різні життєві принципи, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до того, що шлюбні відносини фактично припинені. В судове засідання сторони не з'явились. Надали суду заяви, в яких зазначається, що позивач позов підтримує, а відповідач проти задоволення позову не заперечує. Шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 25.01.2002р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7), та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Спору щодо їх місця проживання між сторонами немає. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, сторони не підтримують шлюбних відносин, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 квітня 2004 р. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на життя, шлюбно-сімейні відносини між ними припинилися з вересня 2014 р., спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, подальше сумісне життя і збереження сім'ї та примирення між ними є неможливими. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач також в судове засідання не з'явилася, в поданій заяві просила розглядати справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.04.2004 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 25 квітня 2004 року, актовий запис №575, видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Спору щодо визначення місця проживання дитини і майнового спору між сторонами не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки сторони проживають окремо з вересня 2014 р., спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, подружні стосунки не підтримують, примирятися не бажають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 листопада 2014 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, з дружиною мають різні погляди на життя, в зв`язку з чим при вирішенні різних сімейних питань не могли прийти до спільної думки, між ними часто виникають конфлікти і спільне життя стало неможливе. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Виходячи з приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників та провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~25 листопада 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Подружжя має спільних неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження, а.с. 5, 6). \~ \~ \~ \~Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає, відповідних клопотань суду не заявлено. \~ \~ \~ \~Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім`ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 26 лютого 2004 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, мають різні погляди на життя, сім`ю. Протягом трьох останніх років сімейне життя погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що рішення про розірвання шлюбу є остаточним, наміру поновлювати шлюбні відносини не має, категорично наполягав на розірванні шлюбу. Також зазначив, що шлюб це добровільний союз чоловіка і жінки, примушування до збереження шлюбних стосунків є недопустимим. Окремо від дружини проживає з жовтня 2019 року. Клопотання дружини про надання строку на примирення може пояснити виключно її бажаннями продовжувати отримувати від нього грошові кошти на утримання, оскільки вона не працює. Відповідач в судове засідання не з`явилася. В направленому до суду відзиві щодо розірвання шлюбу заперечувала, просила надати строк на примирення шість місяців. Зазначала, що бажання чоловіка розірвати шлюб є для неї незрозумілим, суперечить його дійсній волі і його інтересам, та інтересам дитини. Розглянувши клопотання відповідача про надання строку на примирення суд ухвалив відмовити в його задоволенні. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд, приходить до наступних висновків. 26 лютого 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.12). Подружжя має спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, з жовтня 2019 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилання відповідача в письмових запереченнях на те, що у них з позивачем є спільна дитина і розірвання шлюбу суперечить її інтересам, не є підставою для відмови в задоволенні позову з огляду на положення ст. 56 СК України. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім`ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам позивача, і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 27.10.2000 р. Мотивує заяву тим, що сумісне життя з відповідачем не склалось через розбіжність поглядів на життя, непорозуміння у побуті, у зв'язку з чим відносини між подружжям останнім часом значно погіршились. В судове засідання сторони не з'явились. Надали суду заяви, в яких зазначається, що позивач позов підтримує, а відповідач проти задоволення позову не заперечує. Шлюбні стосунки сторони не підтримують, спору щодо місця проживання дитини та майнового спору не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 27.10.2000 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Діти проживатимуть з матір'ю, спору щодо їх місця проживання між сторонами немає. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 28.05.2006 р. Мотивує заяву тим, що останні два роки стосунки з відповідачем погіршилися, у подружжя виявились різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства сторонни не ведуть більше ніж два роки, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, надавши аналогічні пояснення. Наполягав на розірванні шлюбу, оскільки підтримує фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою. Відповідач після надання судом строку для примирення в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. 28.05.2006 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Діти проживають з матір'ю, спору щодо їх місця проживання між сторонами немає. Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, з липня 2011 року проживають окремо. Подружжю судом надавався строк на примирення 2 місяці, проте, позитивних результатів він не дав. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, оскільки позивач не бажає примиритись з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу, а тому шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 29.08.1998 року. Мотивує заяву тим, подружнє життя у них не склалося по причині протилежних поглядів на сімейні відносини та обов»язки з ведення спільного господарства, що стало причиною виникнення постійних сварок, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, втратили почуття взаємної любові, довіри та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливими та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Зазначив, що з відповідачем проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припинені останніх шість місяців, спір щодо визначення місця проживання дитини та майновий спір відсутні. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, подала заяву, в якій просила розгляд справи провадити за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказала, що дійсно останніх півроку з позивачем шлюбні відносини не підтримують. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.08.1998 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 29 серпня 1998 року, актовий запис №132, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). Спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не має. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені останніх півроку, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 29 квітня 2014 року. Мотивує заяву тим, що подружні стосунки не склалися, з відповідачем мають несумісність характерів та різні погляди на життя. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти позову не заперечувала. \~ \~ \~ \~Виходячи з приписів ст.ст. 223 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~29 квітня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). \~ \~ \~ \~Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. \~ \~ \~ \~Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім`ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому суперечить інтересам обох з подружжя, і може бути розірваним. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 30.04.2015 р. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та шлюб, з квітня 2016 року припинили підтримувати подружні відносини, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви, в яких позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 30.04.2015 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києва, актовий запис № 333 (а.с. 6). У сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved