Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20 червня 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15800 доларів США на термін до 20.06.2026 року. В якості належного виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 20 червня 2006 року укладено договір поруки. Відповідач не надав у встановлені договором строки грошові кошти позивачу для погашення вказаного кредиту. У звязку із зазначеними порушеннями відповідач станом на 29.05.2015 року має заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 18824,95 доларів США, яка складається з 13292,00 долара США заборгованості за кредитом, 5532,95 долара СШАзаборгованість по процентам за користування кредитом. Крім того відповідач станом на 29.05.2015 року має заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит у розмірі 6018,31 доларів США, яка складається з 3108,04 долара США пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 2910,27 доларів США пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, які і просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь, а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не зявились, у письмових запереченнях та відповідній заяві просили відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності посилаючись на те, що останній платіж зазначений датою 18.08.2009 року, але позивач звернувся до суду у 2015 році з пропуском строку позовної давності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просила відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності посилаючись на те, що останній платіж зазначений датою 18.08.2009 року, але позивач звернувся до суду у 2015 році з пропуском строку позовної давності. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 20 червня 2006 року між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №13136-082/06р. У відповідності до п.п. 1.1, 1.2,4.1 вказаного [PERSON] надає [PERSON] кредит в іноземній валюті на загальну суму 15800 доларів США, кредит надається на строк з 20.06.2006 року по 20.06.2026 року зі сплатою 12% річних. Заборгованість по кредиту, проценти за користування кредитом Позичальник зобовязався погашати рівними частинами у сумі 66 доларів США щомісячно, до «10» числа наступного місяця. Згідно до п. 6.1.5. [PERSON], кошти для погашення заборгованості в першу чергу спрямовуються на сплату витрат Банку, повязаних з виконанням зобовязань за даним [PERSON], у другу чергу на погашення заборгованості по процентам та неустойки за порушення строків сплати процентів, в третю чергу - на погашення заборгованості за кредитом та неустойки за порушення строків сплати кредиту, потім на погашення іншої заборгованості (штраф, пеня, та інша заборгованість за даним [PERSON]). Відповідно до п.9.1 цього [PERSON] при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, процентів за користування грошовими коштами Позичальник сплачує Банку пеню за кожен день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п.1.2 даного договору, яка діяла в період прострочки, від суми заборгованості за весь період прострочки. (а.с.18-24). 20 червня 2006 року між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено договір поруки №13136-082/06р. Відповідно до п.п.1.1,2.1 зазначеного [PERSON] поручитель у порядку та на умовах, передбачених цим [PERSON] зобовязується нести солідарну відповідальність за виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] У випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором виконати за нього зобовязання перед кредитором на умовах, у порядку та у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у п.п.1.1 даного [PERSON], зі змінами і доповненнями до нього.(а.с. 37-38). Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. ст.\~6,\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так, станом на 29.05.2015 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 18824,95 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2015 року становить 396829,94 грн., яка складається з 13292,00 долара США заборгованості за кредитом, 5532,95 долара США заборгованість по процентам за користування кредитом. Заборгованість [PERSON] перед позивачем по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит станом на 29.05.2015 року становить 6018,31 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.05.2015 року становить 126625,24 грн., складається з: 3108,04 долара США- пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 2910,27 долара США- пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, що підтверджується наданим розрахунком (а.с.9-16). Відповідно до\~ст. 612 ч. 2 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою. Відповідно до ст. ст. 543, 554 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем [PERSON] умов договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, обовязок відповідача [PERSON] нести солідарну відповідальність за належне і в повному обсязі виконання [PERSON] зобовязань за договором, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Доводи представника відповідача [PERSON]- [PERSON], відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності не приймаються судом через наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скоротечна або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю, а відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Представник відповідача [PERSON]- [PERSON], відповідач [PERSON] посилаються на здійснення останнього платежу 18.08.2009 року, у звязку з чим просять застосувати строк позовної давності, водночас вказані твердження спростовуються матеріалами справи, зокрема наданим позивачем розрахунком, відповідно до якого останній платіж відповідачем [PERSON] був здійснений 22.05.2015 року. (а.с.12), із відповідним позовом до суду позивач звернувся 02.09.2015 року, тобто у визначений законодавством строк, а тому у суду відсутні підстави для застосування строку позовної давності. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» сплачені судові витрати по справі у сумі 1827,00 грн., з кожного окремо. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст.\~10,11, 60,257,258,543, 546, 549, 554,\~612,\~625,\~627,628,\~1050,1054ЦК України,

Outcome: approved