Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що ТОВ «Сумитеплоенерго» є визначеним у встановленому законом порядку надавачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з серпня 2005 року і по даний час в м.Суми. Відповідач є наймачем квартири в якій мешкає за адресою: [ADDRESS], користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачує, у зв'язку з чим його заборгованість перед позивачем за період з 01.10.2005 року по 30.09.2014 року складає 1897,56 грн. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання 1897,56 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача Кубанова А.М. позовні вимоги із зазначених підстав у позові підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, а тому в задоволенні позову просить відмовити, з цих підстав. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 720 від 27.12.2005 року «Про визначення виробників послуг і виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м.Суми» позивач є виробником та виконавцем вказаних послуг з 01.10.2005 року (а.с.16,17) Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 року «Про визначення виробників послуг і виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м.Суми» позивача визначено виробником та виконавцем послуг в м.Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 13-18) В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами по справі, що [PERSON] є наймачем кімнати у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надає позивач. Згідно з довідкою КП «Сумижитло» СМР № 1747 від 19.09.2014 року за вказаною адресою [PERSON] зареєстрований з 27.09.2002 року по теперішній час (а.с.6) Однак, відповідач за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачує, у зв'язку з чим його заборгованість перед позивачем за період з 01.10.2005 року по 30.09.2014 року складає 1897,56 грн., що підтверджується оборотною відомістю за період з 01.10.2005 року по 30.11.2014 року (а.с.7-12) Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається матеріалів справи позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу 16.10.2014 року, тому трирічний строк у межах якого позивач може захистити своє право включає строк з 16.10.2011 року (а.с.4) Згідно з оборотної відомості платежів відповідача за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання вбачається, що з жовтня 2005 року по березень 2010 року позивач оплату таких послуг не сплачував, тим самим не вчиняв дії щодо визнання ним боргу. В судовому засіданні представник позивача стверджувала, що у 2013 року відповідач вчинив дії щодо визнання ним боргу, а саме сплатив у листопаді 2013 року суму коштів за жовтень 2013 року у розмірі 82,17 грн., хоча йому було нараховано 67,87 грн. та в січні 2014 року сплатив суму коштів за грудень 2013 року у розмірі 92,38 грн., хоча йому було нараховано 87,10 грн. Однак, судом встановлено, що спочатку позивач нарахував відповідачеві за жовтень 2013 року суму до сплати у розмірі 82,17 грн., та у листопаді 2013 року позивач сам утримав із заробітної плати відповідача 82,17 грн. в рахунок погашення заборгованості за попередній місяць. Потім, в листопаді 2013 року позивач провів коригування і сума проплати за жовтень 2013 року була зменшена до 67,87 грн. Також за грудень 2013 року позивач нарахував відповідачеві суму до сплати у розмірі 92,38 та у січні 2014 року позивач сам утримав із заробітної плати відповідача 92,38 грн. Потім в січні 2014 року позивач провів коригування і сума проплати за грудень 2013 року була зменшена до 87,10 грн. Про даний перерахунок і проведені коригування в судовому засіданні також підтвердила представник позивача. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач не вчиняв ніяких дій щодо визнання боргу. З березня 2010 року на підставі заяви відповідача, який працевлаштувався у ТОВ «Сумитеплоенерго» з його заробітної утримувались поточні платежі з теплопостачання по грудень 2014 року, щомісячно на загальну суму у розмірі 3499,70 грн., що підтверджується довідкою позивача про утримання нарахувань з теплопостачання від 28.01.2015 року (а.с.41-43) Крім того, судом було встановлено, що фактично існує заборгованість за період з 01.10.2005 року до березня 2010 року, а позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу 16.10.2014 року. Таким чином, позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, а відповідач не вчиняв дії, які б давали підстави стверджувати про визнання ним боргу, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ТОВ «Сумитеплоенерго» про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2005 року по 30.09.2014 року у розмірі 1897 (одна тисяча вісімсот дев'яносто сім) грн. слід відмовити. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України не підлягає задоволенню вимога позивача, щодо стягнення з відповідача на свою користь суми судового збору у розмірі 243,60 грн., оскільки в задоволенні позову ТОВ «Сумитеплоенерго» відмовлено.

Outcome: dismissed