Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], зазначивши, що\~18.05.2017 року між\~ПАТ «Комерційний [PERSON]» та\~[PERSON] було укладено договір про відкриття поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів (на підставі Заяви-Пропозиції № 003009266/980). Відповідно до заяви відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн. та відкрито відповідний рахунок за № 26201002009266, щодо його обслуговування. Договір було укладено на умовах, визначених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Комерційний [PERSON]» затверджених рішенням Правління [PERSON] і [PERSON], зазначених в п.2.4 частини 2 цієї Пропозиції, та що є невід'ємною частиною цієї пропозиції. Згідно пункту 1.1 договору відповідачу було відкрито поточний рахунок, операції за яким можна здійснювати з використанням електронного платіжного засобу. Відповідач також підтвердила, що отримала від банку примірник Правил та Тарифів в дату підписання нею цієї пропозиції, а також, отримала картку та ПІН картки їй відомий. Відповідач порушила зобовязання щодо сплати Кредитних коштів у строки та у розмірах, передбачених Договором за користування кредитом, тим самим допустила прострочення заборгованості, а тому порушила умови укладеного Договору. Заборгованість відповідача станом на 18.05.2017 року становить 18860,18 грн. і складається з наступних сум: 10348,00 грн. - заборгованість за договором; 4644,21 грн. - прострочена заборгованість за договором; 2252,55 грн. прострочені нараховані % за заборгованість, яка обумовлена договором; 421,48 грн. - пеня за прострочений кредит; 205,13 грн. - пеня за нараховані прострочені відсотки; 489, 31 грн. - нараховані відсотки за заборгованість, яка обумовлена Договором; 450,00 грн. - штраф за кожний пропуск мінімального платежу; 49,50 грн. комісії за РКО та СМС. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 18860,18 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась у встановлений законом спосіб, до суду повернулись відомості, що за зареєстрованою адресою не проживає. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 282 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.05.2017 року між ПАТ «Комерційний [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі Заяви-Пропозиції № 003009266/980 від 18.05.2017 року, шляхом оферти (Пропозиції). Відповідно до заяви від 18.05.2017 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 48,00 % річних та 60% - в разі прострочення, на строк 365 календарних днів, та відкрито відповідний рахунок, щодо його обслуговування. Даний договір було укладено на умовах, визначених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Комерційний [PERSON]», затверджених рішенням Правління [PERSON] і [PERSON]. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4.17.16 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Комерційний [PERSON]», погашення заборгованості за поточним рахунком з використанням платіжної картки з встановленими кредитною лінією/овердрафтом здійснюється шляхом внесення на поточний рахунок з використанням платіжної картки готівкових коштів або шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок з використанням платіжної картки. При цьому, банк самостійно шляхом здійснення договірного списання, здійснює розподіл коштів на погашення заборгованості за овердрафтом/кредитною лінією. Пунктом 4.17.17 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Комерційний [PERSON]», передбачено, що клієнт зобов'язаний забезпечувати на поточному рахунку з використанням платіжної картки суму обов'язкового мінімального платежу, складові якого визначаються у тарифах. Сума обов'язкового мінімального платежу, що підлягає погашенню, може бути вказана у виписці, надіслана в смс або повідомлена клієнту співробітником банку у відділенні. У випадку порушення клієнтом умов цього пункту, клієнт є таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань щодо сплати обов'язкового мінімального платежу, а несплачена сума обов'язкового мінімального платежу є простроченою заборгованістю клієнта в наступний робочий день банку, що йде за днем, призначеним для сплати обов'язкового мінімального платежу, що визначається згідно з умовами цього пункту. Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 18.05.2017 року становить 18860,18 грн. і складається з наступних сум: 10348,00 грн. - заборгованість за договором; 4644,21 грн. - прострочена заборгованість за договором; 2252,55 грн. прострочені нараховані % за заборгованість, яка обумовлена договором; 421,48 грн. - пеня за прострочений кредит; 205,13 грн. - пеня за нараховані прострочені відсотки; 489, 31 грн. - нараховані відсотки за заборгованість, яка обумовлена Договором; 450,00 грн. - штраф за кожний пропуск мінімального платежу; 49,50 грн. комісії за РКО та СМС. У відповідності до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 526,\~527,\~530 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Разом з цим суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафу у сумі 450, 00 гривень не підлягає задоволенню оскільки одночасне стягнення пені та штрафу суперечить\~ст. 61 Конституції України, про що зазначено у правовому висновку постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Зазначена правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2018року у справі № 1521/5041/12-ц, в постанові від 18квітня 2018року у справі № 705/6051/15-ц, та в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 548/264/15-ц, яка відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України\~враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Врахувавши наведене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~Верховний Суд України зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач в порушення умов договору кредит не повернув, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором у сумі 18410, 18 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення забо ргованості за кредитним договором в розмірі 18410, 18 гривень, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати в розмірі 1719, 96 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial