Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.09.2012 між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу Ф-№ВВ-000027 на продаж вікон та дверей. Позивач зазначив, що відповідач повинен був сплатити за отриманий товар загальну суму 5163,51 грн., з який: 516, 34 грн. сплатив до моменту отримання товару, 4647, 09 грн. на умовах відтермінування платежу. Крім того, позивач наголосив, що товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, будь-який претензій чи зауважень з боку відповідача не було. Також позивач вказав, що між ФОП та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2011220 від 06.06.2012, за яким ФОП у випадку продажу товарів може відступити право вимоги боргу до боржника. Крім того, позивач зазначив, що згідно договору позивач надав можливість сплатити суму боргу 4647, 09 грн. платежами по 516,34 грн. в період з 23.10.2012 по 23.06.2013, відповідач, порушуючи графік здійснив лише два платіж, а саме: 21.11.2012 та 26.12.2012 по 516,34 грн. Позивач зазначив, що залишок основного боргу становить 3614,41 грн. У зв'язку з зазначеним, тим, що відповідач зобов'язання не виконав, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача борг в сумі 3614, 41 грн., штраф в сумі 1200 грн., збитки від інфляції в сумі 2522,85 грн., 3% річних в сумі 315,89 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1218 грн. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2012 між офіційним представником ТОВ «Компанія «Газда» ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу - Ф-№ВВ-0000027, відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар - металопластикову конструкцію з профілю «RENAU» (Німеччина), а покупець зобов'язаний прийняти і оплатити товар (а.с.а.с. 21-25). Відповідно до п.2.1. договору, загальна вартість договору складає 5163,43 грн., в тому числі розрахункова, вартість послуги по закріплення товару в місці використання (установки) становить 10 % від загальної вартості договору. Відповідно до п.2.3. договору, під час підписання цього договору, покупець сплачує продавцю аванс в сумі 516, 34 грн. 18.09.2012 між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено додаткову угоду № 003762 до договору № Ф-ВВ-27 від 18.09.2012, за якою замовнику надано розстрочку платежу на наступних умовах: до 23 числа кожного місяця з 10.2012 по 06.2013 сума щомісячного платежу становить 516,34 грн. (а.с. 26). Відповідно до Акту № Ф-ВВ 27 приймання передачі товару від 18.09.2012, продавцем ФОП [PERSON] гідно договору № Ф-ВВ27 від 18.09.2012 передано, а покупцем [PERSON] 08.10.2012 отримано товар металопластикові конструкції з послугою закріплення її в місці установки, загальна вартість товару складає 5163,43 (а.с. 34). 02.09.2011 між ФОП [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено генеральний договір відступлення права вимоги, за яким цесіонар зобов'язаний передати грошові кошти у власність цедента в розмірі зобов'язання боржника по основному договору, в частині оплати залишку вартості за доставлений товар, в обмін на право вимоги до божника, а цедент зобов'язується виплатити цесіонарію винагороду в розмірі дисконта і відступити цессіонарію в повному об'ємі своє право вимоги до боржника зп основним договором, про що в кожному конкретному випадку укладається додаткова угода до генерального договору відступлення права вимоги (а.с.а.с. 35-38). Відповідно до Акту приймання-передачі № 003762, підписаного ФОП [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» до додаткової угоди № 003762 від 18.09.2012 до Генерального договору відступлення права вимоги № СФ 2011220 від 06.06.2012 (а.с. 39). Між ФОП [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» 18.09.2012 укладено додаткову угоду № 003769 до генерального договору відступлення права вимоги № СФ2011220 від 06.06.2012, відповідно до умов якої цедент відступає, а цесіонарій приймає право вимоги по договору № ВВ-0000027 від 18.09.2012, укладеного з [PERSON]. Загальна сума відступлення складає 4647,09 грн. Ціна відступлення, розрахована відповідно до Додатку № 1 до договору складає 3 549,86 грн. (а.с. 40). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем не були надано жодних доказів на спростування вимог позивача. З урахуванням зазначеного вище, того, що відповідачем зобов'язання не виконується, борг не повертається, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача боргу в сумі 3614, 41 грн., штрафу в сумі 1200 грн., збитків від інфляції в сумі 2522,85 грн., 3% річних в сумі 315,89 грн. Також, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1218 грн. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України,

Outcome: approved