Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 84442,14 грн., а також судовий збір. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору №8В_28.3/1003-КЕК-08 від 28.02.2008 року ПАТ «Кредитпромбанк» надало відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 7000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % річних на строк з 28.02.2008 року до повного виконання зобовязання перед кредитором. Між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за зазначеним кредитним договором. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 18.07.2014 року за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 84442,14 грн. 22 грудня 2014 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] були задоволені, стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 8В_28.3/1003-КЕК-08 від 28 лютого 2008 року в розмірі 84442 грн. 14 коп. та судовий збір в розмірі 844 грн. 42 коп. 28 квітня 2015 року ухвалою суду заочне рішення від 22 грудня 2014 року за заявою представника відповідача скасовано, та справу призначено до розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила його задовольнити, в останнє судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та раніше наданих пояснень представника позивача. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, надавши суду копію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2011 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 28.3/1003-КЕК-08 від 28 лютого 2008 року в розмірі 91256 грн. 28 коп., державного мита у розмірі 912 грн. 56 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. В останнє судове засіданні представник відповідача не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Разом із цим, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив залучити [PERSON] в якості співвідповідача у справі, яка судом була залишена без задоволення в звязку із тим, що право звернення з відповідним клопотанням, передбачене ст. 33 ЦПК України, існує виключно у позивача, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства. [PERSON], залучений судом 28 січня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 28.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8В_28.3/1003-КЕК-08, за умовами якого банк надав йому строковий кредит у сумі 7000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом та процентів за кредитом не пізніше 25.02.2010 року в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів та виконання інших зобов'язань у повному обсязі у строки, передбачені договором. В звязку з тим, що [PERSON] свої зобовязання по договору не виконував, тіло кредиту не повертав, проценти за користування кредитом повністю не сплачував у визначений договором термін, Приморським районним судом м. Одеси 09 лютого 2011 року ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено, стягнуто з [PERSON] та поручителя [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором № 28.3/1003-КЕК-08 від 28 лютого 2008 року в розмірі 91256 грн. 28 коп., державне мито у розмірі 912 грн. 56 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Рішенням суду від 09 лютого 2011 року встановлено, що у відповідача, у звязку з невиконанням ним своїх зобовязань належним чином та порушенням умов кредитного договору виникла заборгованість, яка складається з: основного боргу за кредитом у розмірі 5325,66 доларів США; заборгованість за відсотками 1879,48 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 4331,83 доларів США. На виконання вказаного рішення Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 2-2087/11 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 91256,28 грн. на користь ОФ ПАТ «Кредитпромбанк» та стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 91256,28 грн. на користь ОФ ПАТ «Кредитпромбанк». Як вбачається із матеріалів справи, 15.04.2015 року першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавчий документ про стягнення з [PERSON] заборгованості повернуто стягувачеві ОФ ПАТ «Кредитпромбанк», а 25.06.2013 року першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавчий документ про стягнення з [PERSON] заборгованості повернуто стягувачеві ПАТ «Кредитпромбанк». Таким чином, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2011 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним з ПАТ «Кредитпромбанк» є невиконаним. На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги щодо заборгованості за зазначеними вище кредитним договором було відступлено на користь позивача. Отже, внаслідок укладення договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, яке виникло на підставі кредитного договору № 8В_28.3/1003-КЕК-08 від 28.02.2008 року. Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли із приводу надання кредиту, відступлення права вимоги за договором факторингу і регулюються главою 71 ЦК України, загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір, а також главою 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Разом із цим, відмовляючи в позові, суд керується наступним. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Після набрання законної сили рішення суду сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оскаржувати в іншому процесі встановлені судом факти та правовідносини. В звязку із тим, що внаслідок укладення договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, ПАТ «Дельта Банк» має право на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином. Разом із цим, вимоги про стягнення суми тіла кредиту та відсотків не ґрунтуються на законі, так як сума заборгованості, яка відображена в розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, а саме заборгованість за кредитом 5325,66 доларів США та 1879,48 доларів США вже стягнута рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2011 року. Таким чином, стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі, яка еквівалентна 7205,14 доларів США, яка вже стягнута рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2011 року призведе до подвійної відповідальності боржника за одне і те ж порушення кредитного договору, що заборонено ст. 61 Конституції України. Суд наголошує на тому, що ПАТ «Дельта Банк», до якого перейшло право грошової вимоги до відповідача, має право вимагати виконання рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», та розділів VI, VII ЦПК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed