Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.04.2009 року [PERSON] від позивача отримав кредит у розмірі 1 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач в свою чергу повинен був слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. В порушення вимог договору позичальник своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 30.04.2019 року, виникла заборгованість в сумі 39 159,39 грн., з них: заборгованість за кредитом - 1 287, 2 грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом - 34 030,75 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1 500 00 грн., штраф (фіксована частина) - 500, 00 грн., штраф (процентна складова) - 1 840,92 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 04.09.2019 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України та відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 13.06.2019 року за № 825 (а.с. 16, 27). 30.04.2009 року [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якого він оформив на своє ім`я платіжну картку «Універсальна 55 днів льотного періоду» з кредитним лімітом 1 000,00 грн., що підтверджується його підписом., однак 04.03.2011 року, 16.09.2011 року та 20.01.2015 року кредитний ліміт збільшувався (а.с. 8, 49). Згідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна55 днів льотного періоду» базова відсоткова ставка в місяць становить 2,5%, тобто 30% на рік. Розмір щомісячних платежів, з урахуванням плати за користування кредитними коштами становить 7% від заборгованості, але не менш 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості. Також, згідно тарифів банку передбачено сплату комісії (а.с.9). Відповідач ознайомився та погодився з Умовами надання платіжної картки та прикладами розрахунку суми плати за користування кредитних коштів, що підтверджується його підписами на анкеті - заяві від 29.04.2009 року та довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна55 днів льотного періоду» від 30.04.2009 року (а.с. 8-зворот, 9). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом та Овердрафтом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно до п.2.1.1.12.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору ( в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії). Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 30.04.2009 року, заборгованість відповідача станом на 30.04.2019 року становить 39 159, 39 грн., яка в свою чергу складається з: заборгованості за кредитом - 1 287,72 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 34 030,75 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1 500,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1 840,92 грн (а. с. 5-7). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). За нормами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже відповідач підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, приєднався до договору приєднання та погодився з його умовами При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу частини 2 статті 634 ЦК України договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона виходячи зі своїх інтересів не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. З наведеного вбачається, що у разі якщо умови договору приєднання порушують права особи, яка приєдналась до нього, то вона вправі поставити питання про його зміну або розірвання. Разом з тим, у справі відсутні докази про те, що відповідач оспорював укладення, чи не укладення кредитного договору, зверталася до банку з пропозиціями про внесення змін до умов кредитного договору, а тому вказані обставини свідчать про його згоду з усіма умовами цього договору. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. До того ж, з розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість, користувався кредитними коштами, тобто погоджувалася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами (а.с.50-60 ). У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Так відповідачем було порушено умови договору № б/н від 30.04.2009 року, внаслідок чого сума боргу, станом на 30.04.2019 року склала - 39 159, 39 грн., яка в свою чергу складається з: заборгованості за кредитом - 1 287,72 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 34 030,75 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1 500,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1 840,92 грн. Суд погоджується з нарахованим позивачем розміром заборгованості за кредитом та процентами, а що стосується пені та комісії, а також штрафів зазначає наступне. Згідно ст. 546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка. У чинність ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, зареєстроване місце проживання [PERSON] є: [ADDRESS] (а.с. 16, 27). Згідно Розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 р. № 1275-р м. Рубіжне Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Отже, відповідач є суб`єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого, відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, встановлено заборону щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Згідно наведеного у позові та доданого до нього розрахунку, штрафні санкції позивачем нараховані станом на 30.04.2019 року, фактично після 14.04.2014 року дати, коли згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банківським установам заборонено нарахування таких санкцій. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості по сплаті пені та комісії у розмірі 1500, 00 грн. та штрафів 500,00 грн. (фіксована частина) та 1 840,92 грн. (процентна складова), а всього - 3 840, 92 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь банку підлягає заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.04.2009 року у розмірі 35 318,47 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 1 287, 72 грн. та заборгованості по процентах за користування кредитом - 34 030, 75 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені судові витрати на загальну суму 1 921,00 грн., а враховуючи те, що задоволено 90,19 % позовних вимог (35 318,47 грн. від 39159,39 грн. складає 90,19 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1 732,55 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1 921,00 грн. х 90, 19% /100).

Outcome: partial