Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 25.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1888. В обґрунтування позову зазначає, що 25.10.2013 року вони з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та зловживання чоловіком спиртних напоями. Відповідач вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Судові витрати просить стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження. Позивач через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано 25.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1888. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення не згодна, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору за подання позову про розірвання шлюбу слід повністю покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved