Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що, від шлюбу, який згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2013 року, розірвано, вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом із ним та знаходяться на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов'язок матері по утриманню дітей не виконує, через що він змушений звернутися до суду про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дітей, а також, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, стягнути з відповідачки. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, й не заперечує провести заочний розгляд справи у разі неявки відповідачки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки в судове засідання не повідомила, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2013р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від данного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: 1. [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконкомом Таромської селищної ради м. Дніпропетровська; 2. [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. 3. [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. 4. [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. 5. [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Згідно Акту, складеного працівниками ТОВ «Стелла» від 07.07.2014р., неповнолітні: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], мешкають разом з батьком - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На момент розгляду справи домовленості між батьками дітей щодо їх утримання - не досягнуто. Стягнень на утримання інших дітей, непрацездатного чоловіка, батьків, з відповідача не провадиться. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України,

Outcome: approved