Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що 12.12.2006 року уклав з [PERSON] договір № б/н, на підставі якого банк надав йому кредит в сумі 4000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання відповідач по кредитному договору не виконав. Станом на 04.09.2014 року утворилася заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 16341,23 гривень, яка складається з 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом, 7510,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4834,56 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, з якої судовим наказом від 20.03.2008 року була стягнута з відповідача сума заборгованості в розмірі 5123,09 грн., а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 560,91 грн. - штраф (процента складова), таким чином позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 12279,05 грн., а також просить стягнути судовий збір в розмірі 243 грн., 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляд справи вести в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір № б/н, на підставі якого банк надав йому кредит в сумі 4 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду з умовами договору, підписав заяву, умови та порядок надання банківський послуг. Проте відповідач умови повернення кредиту належним чином виконувати перестав, у зв'язку з чим станом на 04.09.2014 року утворилася заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 16341,23 гривень, яка складається з 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом, 7510,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4834,56 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, з якої судовим наказом від 20.03.2008 року була стягнута з відповідача сума заборгованості в розмірі 5123,09 грн., а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 560,91 грн. - штраф (процента складова). Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказ на спростування позивних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». У відповідності до ст.ст.526, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами та зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Однак, намагання позивача застосувати до відповідачки подвійну цивільно-правову відповідальність одного и того ж виду у вигляді штрафу (фіксованого) та штрафу (процентна складова) за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання) суперечить вимогам ч.1.ст.61 Конституції України та ч.3. ст.509 ЦК України. Тому позивні вимоги в частині стягнення фіксованого штрафу в розмірі 500,00 грн. не підлягають задоволенню. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.12.2006 року в розмірі 11779,05 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв'язку з частковим задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved