Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що 03.06.2016 між позивачем та відповідачем в електронній формі був укладений Договір позики № 44191, згідно якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 1150, 00 грн., строком на 15 днів, про що було підписано відповідну заявку для отримання позики з особистого кабінету та Договір позики №44191 від 03.06.2016. На порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 18.06.2019 виникла заборгованість загальною сумою 49349,25 грн., яка складається з наступного: 1150,00 грн. основний борг; 24283,50 грн. заборгованість по відсоткам; 23915,75 грн. заборгованість по простроченим відсоткам. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 49349,25 грн., а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 02.07.2019 відкрито провадження по справі та з урахуванням відповідного клопотання позивача призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, оскільки відповідно до повідомлення Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області №02-28/349 від 01.07.2019 [PERSON] не зареєстрований на території сільської ради (а.с.55). Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 03.06.2016 між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] було укладено договір позики № 44191, в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на офіційному веб-сайті https://creditup.com/ua. Договір позики від 03.06.2016 підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.28-35, 36-44). Відповідно до п.1.3 Договору встановлено, що позика надається строком на 15 днів. Позивач свої зобов`язання за Договором від 03.06.2016, в порядку встановленому п.1.4 договору позики, виконав. На картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1150,00 грн., що підтверджується повідомленням від 30.05.2019 ТОВ ФК «Вей фор пей», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій згідно Договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2019 (а.с.46, 47-51). Відповідно до п.1.1, п.1.5 Договору позики, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 18.06.2019 становить 49349,25 грн., з яких: 1150,00 грн. основний борг; 24283,50 грн. заборгованість по відсоткам; 23915,75 грн. заборгованість по простроченим відсоткам Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію», статтею 11 якого визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Згідно із договором від 03.06.2016 позика надавалась строком на 15 днів, зі сплатою відсотків за користування позикою. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. На порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до п.1.5 Договору позики, нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,9% від суми позики, але не менше ніж 30 грн. за перший день користування позикою; 1,9 % від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку зазначеного в п.1.2. цього Договору; 3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в п.1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору позики від 03.06.2016, датою погашення заборгованості є 18.06.2016, з урахуванням процентів 335,90 грн. Відповідно до п.7.7 Договору позики від 03.06.2016 до правовідносин за цим Договором встановлюється загальний строк позовної давності, що визначений ст.257 ЦПК України, у три роки. Позивач звернувся до суду за захистом своїх інтересів в межах строків позовної давності. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1921,00 гривень.

Outcome: approved