Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним державний акт серія Р1 № 480414 на право приватної власності на землю, площею 4.69 га, що розташована на території Мирненської сільської ради, Біляївського району, Одеської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 14 серпня 2003 року Біляївською районною державною адміністрацією Ради народних депутатів Одеської області на ім'я [PERSON], померлої 27 березня 2001 року. Свої вимоги мотивує тим, що 27 березня 2001 року померла його мати [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 254720, видане Мирненською сільською радою, Бідяївського району, Одеської області. Після смерті матері залишилась спадщина, а саме земельна ділянка площею 4.69 га, що розташована на території Мирненської сільської ради, Бідяївського району, Одеської області, масив № 4, ділянка № 2, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 480414. Позивач прийняв спадщину після смерті матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі розміром 5.9449 га в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в Відкритому акціонерному товаристві «Мирний» в селі Мирне, Біляївського району, Одеської області. На даний час позивач звернувся до Біляївського районного відділу земельних ресурсів з приводу присвоєння кадастровою номера земельній ділянці, але землевпорядником мені було відмовлено в цьому оскільки державний акт на право приватної власності на землю було видано 14 серпня 2005 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 15 листопада 2002 року № 818 2002 року, тобто після смерті матері [PERSON] В зв'язку з цим йому було запропоновано звернутись до Біляївського районного суду Одеської області з позовом про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним. Враховуючи викладені обставини, він змушений звернутись з вказаним позовом до Біляївського районного суду Одеської області. Позивач у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти постановлення рішення по справі. (а.с. 19). Представник відповідача, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. (а.с. 15,18). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 березня 2001 року померла мати позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 254720, видане Мирненською сільською радою, Бідяївського району, Одеської області, актовий запис № 14. (а.с. 6). Після її смерті залишилась спадщина, а саме земельна ділянка площею 4.69 га, що розташована на території Мирненської сільської ради, Бідяївського району, Одеської області, масив № 4, ділянка № 2, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 480414. (а.с. 8). Позивач прийняв спадщину після смерті матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі розміром 5.9449 га в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в Відкритому акціонерному товаристві «Мирний» в селі Мирне, Біляївського району, Одеської області. (а.с. 7). На даний час позивач звернувся до Біляївського районного відділу земельних ресурсів з приводу присвоєння кадастровою номера земельній ділянці, але землевпорядником йому було відмовлено в цьому оскільки державний акт на право приватної власності на землю було видано 14 серпня 2005 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 15 листопада 2002 року № 818 2002 року, тобто після смерті матері [PERSON] В зв'язку з цим йому було запропоновано звернутись до Біляївського районного суду Одеської області з позовом про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним. За змістом ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження, а припиняється у момент її смерті. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. 153 ЗК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, з урахуванням того, що вказаний державний акт на земельну ділянку виданий та зареєстрований на імя [PERSON] після її смерті, позивач позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою, а саме зареєструвати її в установленому законом порядку, присвоїти кадастровий номер та отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Згідно зі ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 393 ЦК України встановлено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що судам підвідомчі справи за заявами, зокрема з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб і визнання недійсними державних актів на право власності та право постійного користування земельними ділянками. Тому, з метою захисту порушених прав стосовно володіння, користування та розпорядження належною позивачу земельною ділянкою та усунення перешкод, які стали підставою для відмови в державній реєстрації земельної ділянки, є необхідність визнати недійсним державний акт на право власності на землю, який видано на імя померлої [PERSON]

Outcome: approved