Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути на його користь з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку суму заборгованості за кредитом в розмірі 3083270,77 грн., а також судовий збір у розмірі 3654 грн. Збільшивши розмір позовних вимог, представник позивача просив стягнути суму заборгованості в розмірі 4859764,99 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 11040410000 (згідно додаткової угоди реєстраційний номер було змінено № 11040410001) від 14.09.2006 року АКІБ «УкрСиббанк» надало [PERSON] кредит в іноземній валюті в розмірі 500000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних на строк з 14.09.2006 року по 14.09.2021 року включно. Виконання зобов'язання було забезпечено порукою [PERSON] та [PERSON] 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за зазначеним кредитним договором та договорами поруки. Відповідачі зобов'язання за договором належним чином не виконали, у зв'язку з чим станом на 28.07.2014 року за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 4859764,99 грн. Ухвалою суду від 26.11.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в частині стягнення суми заборгованості з [PERSON] та [PERSON] були залишені без розгляду за заявою позивача. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 14.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11040410000 (згідно додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 року реєстраційний номер було змінено № 11040410001), за умовами якого банк надав [PERSON] строковий кредит у сумі 500000 дол. США, що дорівнює 2525000 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних на строк з 14.09.2006 року по 14.09.2021 року в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів та виконання інших зобов'язань у повному обсязі у строки, передбачені договором. Виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON] та [PERSON] на підставі договорів поруки № 41853 та № 41855 від 14.09.2006 року Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання по договору не виконав, тіло кредиту не повертає, проценти за користування кредитом повністю не сплатив у визначений договором термін. Таким чином, відповідач порушив істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 28.07.2014 року складає загальну суму у розмірі 4859764,99 грн. (у тому числі заборгованість за кредитом - 165781,33 дол. США, що за курсом НБУ на зазначену дату становить 1948394,32 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 247717,26 дол. США, що за курсом НБУ на зазначену дату становить 2911370,67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи). На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги щодо заборгованості за зазначеними вище кредитним договором та договорами поруки було відступлено на користь позивача. Отже, внаслідок укладення договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, яке виникло на підставі кредитного договору № 11040410000 (згідно додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 року реєстраційний номер було змінено № 11040410001) від 14.09.2006 року. На виконання умов договору факторингу позивач направив на адресу відповідача лист від 24.04.2014 року з повідомленням про відступлення права вимоги. Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли із приводу надання кредиту, забезпечення його порукою та відступлення права вимоги за договором факторингу і регулюються главою 71 ЦК України, загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір, а також главою 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грршової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved