Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що державним виконавцем безпідставно не знято арешт, накладений 22 вересня 2004 року на все його (невизначене) майно, у зв'язку із закінченням виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів. Оскільки дане обтяження державним виконавцем не може бути знято в зв'язку із завершенням виконавчого провадження та закінченням строку зберігання його матеріалів, наявність цього обтяження перешкоджає реалізації позивачем своїх прав власника. У зв'язку з цим просить на захист свого права власності зняти арешт з його майна. Позивач та третя особа подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 28 липня 2003 року постановою державного виконавця відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції в Київській області, під час примусового виконання виконавчого листа №2-1597 виданого 27 листопада 1995 року Залізничним районним судом м. Києва, накладено арешт на все майно, що на праві особистої власності належить [PERSON] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №93461927 від 02 серпня 2017 року на все (невизначене) майно [PERSON] Вишгородською районною державною нотаріальною конторою Київської області накладено обтяження за реєстраційним №1323460 від 22 вересня 2004 року згідно постанови виконавчої служби №376592 від 28 липня 2003 року. Згідно листа ВДВС Вишгородського РУЮ від №6643 від 01 червня 2016 року вказане виконавче провадження завершено, не може бути відновлено, матеріали якого знищені, а тому внесення змін у завершене виконавче провадження не може бути здійснено. Згідно листа Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №3834 від 23 березня 2017 року вказане виконавче провадження завершено, на виконанні у відділі не перебуває та не може бути відновлено, матеріали якого знищені, а тому внесення змін у завершене виконавче провадження не може бути здійснено. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції на час накладання арешту державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадках фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Вимогами ч. 1-2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. У зв'язку з тим, що вказане виконавче провадження завершено та не може бути розпочате знову, матеріали якого знищені, зазначене унеможливлює зняття арешту з майна позивача в порядку передбаченому Законом. Умовами порушення прав [PERSON], як власника майна, в даному випадку є наявне обтяження - арешт на все (невизначене) майно останнього, на підставі постанови ВДВС Вишгородського РУЮ прийнятої в межах виконавчого провадження, яке на даний час є завершеним, коли арешт з майна останнього в порядку передбаченому Законом не знятий. Позивач позбавлений можливості зняти арешт зі свого майна в інший позасудовий спосіб. Таким чином, суд доходить висновку, що порушені права позивача підлягають захистові, а позов про це задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved