Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сім'я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 02.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Крім того, зазначив, що примирення є неможливим. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, час для примирення не потрібен. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] Від шлюбу сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 29.10.2005 року та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме з листопада 2014 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття. Мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ( ст. 110 СК України). Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, а сторонам по справі надавався строк на примирення, за наданий строк подружжя не дійшло згоди на примирення. Таким чином, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, а тому існують всі підстави для розірвання шлюбу та задоволенню позовних вимог. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані. Оскільки відповідач визнав позов, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, що встановлено ч.3 ст.200 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved