Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що він працював в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» з 03.01.2012 року, заливальником 3 розряду у плавильно-заливальній дільниці чавунно-ливарного цеху. Наказом № 320-у від 22.12.2014 року звільнений за ч.3 ст.38 КзпП України за власним бажанням у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю, умов колективного договору. В день його звільнення, 22 грудня 2014 року відповідач в порушення ст. 116 КзпП України, не здійснив належних йому виплат : заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану щорічну відпустку, всього в розмірі 11 109,53 грн. Вважає, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст.117 КзпП України. Крім того, протиправними діями відповідача, що виразилися у незаконній відмові своєчасно виплатити в добровільному порядку заробітну плату та інші виплати, гарантовані нормами трудового законодавства йому завдано моральну шкоду в сумі 3000 грн. Відсутність коштів на утримання себе і своєї родини, відсутність коштів на необхідне йому і родині лікування, неодноразові звернення до відповідача для відновлення його порушених прав, звернення за юридичними послугами - все це позбавило його можливості реалізації своїх життєвих планів, порушує нормальні життєві зв'язки, позначається на його здоров'ї та психічному стані. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 10 750,23 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн., зобов'язати відповідача виплатити йому середній заробіток за весь затримки розрахунку при звільненні з 23.12.2014 року по день постановлення судового рішення. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 11 109, 53 грн., стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 23.12.2014 року по день постановлення судового рішення, в іншій частині позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, вказавши, що заборгованість із заробітної плати позивача на час розгляду справи складає 11 109, 53 грн. з утриманням податків та інших обов'язкових платежів, а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 1224,18 грн. після утримання ПДФО - 15 % та військового збору - 1,5 %. З моральною шкодою представник відповідача не згоден, оскільки через збитковість підприємства стало неможливим виплачувати своєчасно заробітну плату працівникам, в тому числі і позивачу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», працював заливальником 3 розряду у плавильно-заливальній дільниці чавунно-ливарного цеху. Наказом № 320-у від 22.12.2014 року звільнений за ч.3 ст.38 КзпП України за власним бажанням у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю, умов колективного договору. З довідки про заборгованість по заробітній платі слідує, що заборгованість по заробітній платі позивача станом на час розгляду справи становить 11 109,53 грн., з якої утримані податки. З розрахункових листів, наданих позивачем та відповідачем, вбачається, що заробітна плата позивачу за період з липня 2014 року до 22.12.2014 року виплачувалася несвоєчасно та не в повному обсязі. З розрахунку середнього заробітку позивача, наданого представником відповідача слідує, що середньогодинна заробітна плата позивача складає 6,16 грн. Станом на 04.02.2015 року середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає 1466,08 грн., після утримання військового збору - 1,5 % та ПДФО - 15 % , до виплати 1224,18 грн. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КзпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. З матеріалів справи вбачається, що позивач був прийнятий на роботу в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» 03.01.2012 року заливальником металу 3 розряду у плавильно-заливальну дільницю чавунно-ливарного цеху та звільнений 22.12.2014 року за ч.3 ст. 38 КзпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колективного договору. Заборгованість по заробітній платі на час розгляду справи складає 11 109,53 грн., проти чого не заперечував позивач. Внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати позивачу, підприємство повинно сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КзпП України. Суд дослідивши розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача, зроблений представником відповідача вважає, що він відповідає вимогам п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та не суперечить ст.117 КзпП України, оскільки обрахований, виходячи з заробітку за останні два місяці роботи позивача - жовтень 2014 року та листопад 2014 року та кількості відпрацьованих в цих місяцях робочих годин : (864,90 грн. + 910,28 грн.) : 288 год. = 6,16 грн. за 1 год. роботи, з чим погодився позивач. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає - 1466,08 грн. ( 6,16 грн. Х 238 год.). З них утримано 15% податку з фізичних осіб та 1,5 % військового збору, до виплати 1224,18 грн. Враховуючи те, що з позивачем не проведено остаточного розрахунку в день звільнення 22.12.2014 року, на час розгляду справи заборгованість по заробітній платі існує, за весь період роботи заробітна плата позивачу виплачувалася несвоєчасно та не в повному обсязі, що стало підставою для нарахування [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач вказує на моральні страждання в зв'язку з позбавленням його засобів до існування, можливості утримувати родину та лікувати дружину, яка хворіла на протязі 2013-2014 року, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, тривалості моральних страждань, суд вважає, що розмір моральної шкоди завданої позивачу становить 700 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»,

Outcome: partial