Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 грудня 2010 року ПАТ «Юнікон» (далі - Позивач, Позикодавець) уклав з [PERSON] (далі-Відповідач, Позичальник) договір позики №3-2/2010. За умовами договору позики вони позичили Відповідачу кошти в сумі 174 393,33 грн., які Позичальник повинен розпочати повертати з 01.01.2011 року щомісячними рівними частинами по 9 688,52 грн. до 31.07.2012 року. Зазначають, що заборгованість [PERSON] за Договором позики №3-2/2010 від 01.12.2010 року становить 37 436,54 грн., втрати від інфляції - 23 220,22 грн., 3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання у розмірі 9 226,79 грн., збитки у розмірі 168 970,95 грн. В зв'язку з вище викладеним, просили стягнути з Відповідача на їх користь борг за договором позики №3-2/2010 від 01.12.2010 року в сумі 37 436,54, суму 3% річних - 9 226,79 грн., втрати від інфляції - 23 220,22 грн. та понесені збитки в сумі 168 970,95 грн.; судові витрати покласти на Відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від його представника надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01 грудня 2010 року ПАТ «Юнікон» уклав з [PERSON] договір позики №3-2/2010. За умовами договору позики ПАТ «Юнікон» позичив [PERSON] кошти в сумі 174 393,33 грн., які Позичальник повинен був розпочати повертати з 01.01.2011 року щомісячними рівними частинами по 9 688,52 грн. до 31.07.2012 року. (а.с.9). Судом встановлено, що заборгованість [PERSON] за Договором позики №3-2/2010 від 01.12.2010 року становить 37 436,54 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість від 24.10.2014 року №624 УДиИ/УП (а.с.15-16), втрати від інфляції - 23 220,22 грн., 3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання у розмірі 9 226,79 грн., збитки у розмірі 168 970,95 грн., що підтверджується Актом (звітом) незалежного аудитора про фактичні результати щодо аналізу оборотного капіталу ПАТ «Юнікон» за період з 01.01.2011 року по 30.09.2015 року, визначення неодержаних доходів (упущеної вигоди) та пов'язаних з цим витрат та збитків станом на 02.11.2015 року (а.с.214, Том 1-а.с.59, Том 2). Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач не повернув Позивачу суму боргу, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 28.01.2016 року не здійснювалось. На підставі ст. ст. 22, 526, 530, 625, 1046 - 1050 ЦК України,

Outcome: approved