Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті матір позивача отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 грудня 2006 року у Саратській районній державній нотаріальній конторі Одеської області, зареєстроване в реєстрі № 402, на земельну ділянку. Згодом мати здала документи для розробки технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які б посвідчували її право власності на вказану земельну ділянку. 28 вересня 2010 року матір позивача склала заповіт, яким на випадок смерті заповідала своє майно позивачу [PERSON] та [PERSON]. [INFO] матір позивача померла. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку. У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що ним не був наданий правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності [PERSON] на земельну ділянку. [PERSON] відмовилась від спадщини на користь позивача. При зверненні до відділу Держземагенства у Саратському районі Одеської області йому було відмовлено у видачі державного акту на ім'я [PERSON]. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду і просив визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку, площею 3,54 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району, Одеської області, яка належала [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явився, просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Представник Плахтіївської сільської ради Саратського району та треті особи: [PERSON], представник відділу Держземагенства у Саратському районі Одеської області, будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, до суду не з'явилися, просили розглянути справу у їх відсутності, позов визнали, не заперечували проти його задоволення, про що свідчать заяви. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини між сторонами виникли після набрання чинності ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) та пов'язані з визнанням права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, тому при розв'язанні даного спору слід керуватись ст.ст. 1217, 1220, 1233 ЦК України ( в редакції 16 січня 2003 року). Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1225, 1233, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З копій свідоцтв про смерть: серії [NUMBER], серії [NUMBER] видно, що [PERSON] помер [INFO]; [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 6, 7). Як видно із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2006 року, виданного Саратською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, [PERSON], як дружина, отримала у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] земельну ділянку, площею 3,54 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ця земельна ділянка належала померлому, на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 846680, виданого 10 листопада 2005 року ( а.с. 8, 9). [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2006 року № 309, державний акт на право власності на земельну ділянку не отримувала, про що свідчить відповідь керівництва відділу Держземагенства у Саратському районі Одеської області (а.с. 20). Вартість вказаної земельної ділянки складає 69515 гривень 18 копійок (а.с. 19). Згідно копії заповіту від 28.09.2010 року, зареєстрованому в реєстрі № 126 Плахтіївської сільської ради Саратського району, Одеської області, [PERSON] заповідала [PERSON], [INFO], будинок в [ADDRESS], а решту майна де б воно не було та в чому б воно не перебувало та все те, що буде належати їй на день смерті вона заповідала у рівних долях своєму сину [PERSON] та [PERSON], своїй дочці, [INFO] (а.с. 10, 11). Заповіт не змінювався і не відмінювався. Позивач та третя особа [PERSON] є дітьми [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження та про укладання шлюбу (а.с. 12,13,14). Позивач постійно проживав разом із матір'ю на день її смерті (а.с. 21,41,42). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03.06.2014 року позивачу визначений додатковий строк для прийняття спадщини для подачі нотарісу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка настала [INFO] (а.с. 39). Як видно із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, позивач подав заяву про прийняття спадщини до Саратської районної нотаріальної контори Одеської області (а.с. 40). Приватний нотаріус йому відмовив у відкритті спадщини на земельну ділянку після смерті [PERSON] тому, що відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності [PERSON] на спадкове майно після смерті чоловіка (а.с. 18). Згідно заяви, третя особа [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача (а.с. 17,37,43). У судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, не відмовлявся від прийняття спадщини; звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]; не прийняв спадщину у нотаріальній конторі на земельну ділянку, площею 3,54 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], з поважних причин, тому суд вважає необхідним позов у даній частині задовольнити, визнати за позивачем право власності на спадкове майно, яке належало його матері [PERSON] на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved