Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якому в подальшому уточнив та просив суд стягнути з відповідачки заборгованості за кредитним договором на загальну суму 55973,41 грн., а також судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачкою 14.04.2009 року був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у сумі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. В порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачка має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у звязку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідачки. 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції. Згідно п/п 9 п. 1 Розділу\~ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України\~в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином у порядку, передбаченому ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за первісним позовом у її відсутності, та після уточнення позовної заяви, двічі викликалася належним чином до суду, про причини неявки суд не повідомила. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідачки, повідомленої належним чином, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачкою позову, і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та регулюються параграфом 2 глави 71 ЦК України про кредит. Судом встановлено, що відповідно до Заяви від 14.04.2009 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у сумі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом . Крім того, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов кредитного договору відповідачка не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 29.03.2018 року відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором у відповідачки виникла перед позивачем заборгованість у сумі 55973,41 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 20952,94 грн.; - заборгованість за процентами 3517,72 грн.; - заборгованості по пені 31502,75 грн., Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1048 ЦК України \~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачка свої зобовязання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом належним чином не виконала, остаточну заборгованість досі не погасила, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем. Також суд звертає увагу на те, що умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення - порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірних зобов'язань (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1\~ст. 61 Конституції України\~та ч. 3\~ст. 509 ЦК України. Вказана правова позиція висловлена в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 р., від 6 листопада 2013 року (№6-116цс13). За такого, а також з огляду на суму пені (31502,75 грн.), що є значно вищою за суму боргу, позиції Конституційного Суду України, який у своєму рішенні від 7 липня 2013 р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 липня 1996 р. дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, то суд вважає можливим стягнути неустойку у виді штрафу, що визначається як 5% від суми заборгованості - 1223,53 грн. \~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.\~526,\~530,\~551,\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України, з відповідача на користь Банка підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 25694,19 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 20952,94 грн., проценти - 3517,72 грн., пені - 1223,53 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, а також з урахуванням роз'яснень, що містяться у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша\~статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною\~Законом № 3674-VI), тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 808,76 грн. (25694,19 грн. х 100 / 55973,41 грн. = 45,9%, 1762 х 45,9% = 808,76). На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial