Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б\\н від 24.11.2011 року, згідно якої отримав кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент зменшити або збільшити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Посилаючись на ч.1 ст. 634 ЦК України банк наголошує, що мав місце договір приєднання. Він повідомляє, що [PERSON] своєчасно не погасив борг за кредитом та відсотками, що підтверджено розрахунком, а тому порушив вимоги ст. 509, 525, 526, 537, 1046, 1054 ЦК України, пункти 1.1.2.7, 2.1.1.7.6 інші пункти Умов та правил надання банківських послуг. У звязку із порушеннями умов договору станом на 06.12.2017 року він має заборгованість 21873,30 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом 3352,11 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1513,03 грн., заборгованості за пенею 15490,38 грн. Окрім цього нарахований штраф 500 грн. (фіксована частина) і штраф 1017,78 грн. (процентна складова). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позові. Просив позов задовольнити. Представник відповідача подав заперечення з обґрунтуванням, що вимога позивача щодо стягнення пені за весь термін є незаконною. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати 1 рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК). При цьому, виходячи із правової природи пені, відсоток нараховується за кожен день прострочення. Право на позов про стягнення пені за кожен окремо день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення заборгованості відповідно до ст.253 ЦК обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Послався на рішення ВСУ від 15.12.2010 року. Також вказав, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача позивачем, а також суми відсотків, пені, штрафів, зазначені в розрахунку є правильними. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог іще з тих підстав, що розрахунок заборгованості та виписка по рахунку не є належними доказами в розумінні ст. 95 ЦПК України, оскільки частина друга цієї норми передбачає, що докази подаються в оригіналі, або належно завіреній копії, що недотримано позивачем. Просив застосувати строк позовної давності до основного боргу по кредиту нарахувань на нього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з таких підстав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24.11.2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок картки «Універсальна». \~\~На підставі ч.1\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З матеріалів справи вбачається, що договір між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] кредиту від 24 листопада 2011 року складається з анкети-заяви кредитора, Умов і правил надання банківських послуг, тарифів. Згідно із тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» [PERSON] зобовязаний повернути кредит, сплачувати проценти у розмірі 3,0% на місяць (а.с.10). Розмір обовязкового щомісячного платежу становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості).\~\~На підставі\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] кредиту від 24.11.2011 року визначено, що термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки. Відповідно до пункту 3.1 Умов і правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки. Їх вид і строк дії визначений у заяві і в пам'ятці клієнта. Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. На підставі п.2.1.1.2.9 Умов та правил надання банківських послуг клієнт може отримати додаткову картку на своє імя. Привязку додаткової картки до основного рахунку здійснює працівник банку або клієнт самостійно за допомогою банкомату. \~\~Встановлено, що на виконання зобовязання за договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] кредиту від 24.11.2011 року було випущено картку «Універсальну» номер якої не зазначено. Представник відповідача повідомляє, що його клієнт не памятає, який саме договір підписував, але заборгованість погасив за договором. Встановлено порушення [PERSON] умов договору між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та кредиту від 24.11.2011 року, не виконання зобовязання із здійснення обовязкового щомісячного платежу починаючи з серпня 2015 року (а.с.8), про що повідомив представник позивача. У матеріалах справи відсутні докази щодо продовження строку дії договору між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON]М кредиту від 24.11.2011\~\~року після закінчення його дії.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку. На підставі 2.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг по закінченні строку дії відповідна карта продовжується (випускається новий пластик) на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії по зверненню клієнта до банку, згідно з діючими тарифами. Перевипуск картки здійснюється на новий строк при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» випуску нової кредитної картки [PERSON] не здійснювалося. Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості за договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] кредиту від 24.11.2011\~\~року станом на 05 лютого 2017 року має місце заборгованість з виконання відповідачем зобовязання. Встановлено невиконанням [PERSON] зобовязання за договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ним кредиту від 24.11.2011\~\~року зі сплати кредиту в сумі 3352 грн. 11 коп., процентів за користування кредитом в сумі 1513 грн. 03 коп., штрафу фіксована частина в сумі 500 грн., процентна складова в сумі 1017 грн. 78 коп., пені -15490 грн. 38 коп. З приєднаної до матеріалів справи виписки по картці «Універсальна» № 5577********3117 вбачається, що [PERSON] здійснено поповнення картки 08 вересня 2016 року на суму 200 грн. після чого платежі не здійснювались. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо спливу строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг строки та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт) по кредитним карткам з встановленим мінімальним обовязковим платежем, а також овердрафт наведений в памятці клієнта, довідці про умови кредитування, яка є невідємною частиною договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, та частину заборгованості по кредиту. В разі простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту) у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк повернення овердрафту у повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Строк погашення процентів по овердрафту\~щомісячно за попередній місяць до 25-го числа. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Частиною 5\~ст.261 ЦК України\~передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13 зазначено, що відповідно до\~ст.261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. \~\~\~\~ Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 134цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Отже, у даному разі початок перебігу позовної давності щодо місячних платежів має обчислюватися зі спливом строку виконання чергового платежу, а саме з 08 вересня 2016 року, щодо повернення кредиту в повному обсязі\~ зі спливом останнього дня місяця, вказаного на картці. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Разом з тим, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом 29 червня 2017 року, тобто у межах трьохрічного строку позовної давності. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6 - 116 цс 13. Відповідно до розрахунку за договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем кредиту від 24.11.2011\~\~року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просило стягнути проценти за період з 08.09.2016 року по 05.06. 2017 року в сумі 1513 грн. 03 коп. Нормою частини третьої\~статті 267 ЦК України\~встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. \~\~Таким чином, позивач не пропустив строки позовної давності щодо основного боргу та платежів, оскільки відповідач продовжував виконувати умови договору і після трирічного строку і останній платіж 200 грн. здійснив в вересні 2016 року. Таким чином, позовні вимоги Банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 24.11.2011 року б/н року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем підлягають задоволенню, окрім заборгованості по пені. Вимагаючи стягнення подвійної неустойки у виді штрафів 1517,78 грн. (500+1017,78) та пені 15490,38 грн., позивач недотримується положень статті 61 Конституції України, про те, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На цьому наголошує Верховний Суд України в правовій позиції по справі № 6-2003цс15 за позовом ПАТ «Апекс-Банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором. В постанові він констатує, що не допускається одночасне стягнення штрафу і пені за кредитним договором. Висновок Верховного суду має враховуватись місцевим судом. За вказаних обставин суд відкидає вимогу позивача про стягнення заборгованості за пенею 15490,38 грн., як подвійний розмір стягнення і залишає стягнення у виді штрафу в розмірі 1517,78 грн. Тому загальна сума стягнення складе 6382,92грн. =( 1517,78 грн. + 3352,11 грн.+1513,03 грн.) При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи ту обставину, що позов подано позивачем до 15 грудня 2017 року, суд приймає письмові докази у виді розрахунку заборгованості та виписки по рахунку як належні та допустимі. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На обґрунтування доводів позовних вимог, банком до суду було надано розрахунок суми заборгованості, підписаний представником банку, який судом\~ визнано належним та допустимим доказом, тому суд приходить до висновку, що цей доказ відповідає вимогам процесуального закону і підтверджує обставини, викладені в позовній заяві. Таким чином, позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 24.11.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1600,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial