Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 липня 2007 року між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником щодо прав та обов'язків якого являється ПУАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір відносно зобов'язання позивача надати відповідачу кредит в сумі 67000 доларів США 00 центів, зі строком користування кредитними коштами до 23 липня 2027 року, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі плаваючої відсоткової ставки та фіксованого відсотку, який складає 6,6 % річних. 24 липня 2007 року в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором між банком та позичальником було укладено договір іпотеки № 577, предметом іпотеки за яким виступає двокімнатна квартира загальною площею 50,45 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. В результаті порушення відповідачем приписів кредитного договору, станом на 24.04.2016 р. заборгованість перед позивачем по кредитному договору складає 64 988 доларів США 15 центів та 122 883 гривні 99 копійок, що разом еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ (станом на 27.04.2016 один дол. США дорівнює 25,301814 грн) - 1 767 202 (один мільйон сімсот шістдесят сім тисяч двісті дві) гривні 07 копійок. Позивач просив у рахунок погашення заборгованості у розмірі 1 767 202 (один мільйон сімсот шістдесят сім тисяч двісті дві гривні 07 копійок), звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] що належить [PERSON], на підставі Договору купівлі- продажу квартири від 24.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д. за реєстраційним № 2418; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, на яке звертається стягнення, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій суду заяві просив слухати справу за його відсутності та підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв, клопотань суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2007 року між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником щодо прав та обов'язків якого являється ПУАТ «Фідобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір з фізичною особою № 577 відносно зобов'язання позивача надати відповідачу кредит в сумі 67 000 дол. США 00 центів, зі строком користування кредитними коштами до 23 липня 2027 року, із сплатою із сплатою за користування кредитними коштами в розмірі плаваючої відсоткової ставки, яка розраховується як сума значення LIBOR та фіксованого відсотку, яка складає 6,6% відсотків річних. 24 липня 2007 року в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором між банком та позичальником було укладено договір іпотеки № 577, предметом іпотеки за яким виступає двокімнатна квартира загальною площею 50,45 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д. за реєстраційним № 2419. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 24.04.2016 року перед Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» по кредитному договору заборгованість складає 64 988 (шістдесят чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят вісім) доларів США 15 центів та 122 883 (сто двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 99 копійок, що разом еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ (станом на 27.04.2016 один дол. США дорівнює 25,301814 грн) - 1 767 202 (один мільйон сімсот шістдесят сім тисяч двісті дві) гривні 07 копійок, що складається: прострочена заборгованість за кредитом - 4008,51 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 101 422,57 гривень; строкова заборгованість за кредитом -52 500,83 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 1 328 366,24 гривень; прострочена заборгованість за відсотками - 8 454,28 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 213 908,62 гривень; строкова заборгованість за відсотками - 24,53 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 620,65 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 39 170,01 гривень; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 83 713,98 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. ч.1,3ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до [PERSON]про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню, оскільки відповідачем порушені права позивача, а такий спосіб захисту своїх прав передбачений чинним законодавством та умовами договору іпотеки. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. Відповідно до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved