Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути на його користь заборгованість у розмірі 2086,89 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.08.2018 року між сторонами було укладено договір про надання освітніх послуг, згідно умов якого Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати йому освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь бакалавр, назва спеціальності «076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження. Відповідач зобов`язувалася своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому договором та виконувати вимоги освітньої програми. Позивач свої зобов`язання виконував в повному обсязі, в той час як [PERSON] свої зобов`язання стосовно сплати за надані послуги не виконала в повному обсязі, перед університетом в неї виникла заборгованість в сумі 1947,00 грн. За несвоєчасну оплату освітніх послуг відповідачу нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення у сумі 139,89 грн. Таким чином сума заборгованості складає 2086,89 грн. Наказом № 219-с від 22.05.2019 року [PERSON] була відрахована з числа студентів університету за порушення умов контракту. Проте вказана заборгованість відповідачем позивачу так і не відшкодована, що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.03.2020 року провадження у справі відкрито, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Харківського державного університету харчування та торгівлі надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про відкриття провадження та про дату та місце судовогозасідання повідомлялась, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив суду не надала. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 13.08.2018 року між Харківським державним університетом харчування та торгівлі та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг. Наказом № 413-с від 11.08.2016 року відповідач зарахована на 1 курс заочної форми навчання на факультет Управління торговельно- підприємницькою та митною діяльністю (спеціальність- 076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність). Згідно п.п. 1, 3 п. 2 Договору про надання освітніх послуг (далі- Договір) позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати їй освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь - «Бакалавр», назва спеціальності - «076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження. Термін навчання за договором складав 1 рік 10 місяців, загальна вартість послуги за весь строк навчання згідно п. 9 Договору становила 10 620,00 гривень. Відповідач взяла на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому п. 4 Договору та виконувати вимоги освітньої програми згідно п. 6 Договору. Позивач виконував взяті на себе обов`язки та забезпечував якість наданих послуг. Відповідач свої обов`язки за договором стосовно сплати за надані послуги не виконала у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1947,00 грн. Відповідно до п. 12 договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг відповідачу нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення у розмірі 139,89 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 2086,89 грн. Наказом № 219-с від 22.05.2019 року [PERSON] була відрахована з числа студентів університету за порушення умов Договору. Листом № 01-40-02/631 від 25.06.2019 року відповідача повідомлено про наявність заборгованості за Договором та необхідність погашення боргу в 10- денний термін, попереджено про звернення до суду у разі відсутності добровільної сплати боргу. Звернення позивача залишилося без задоволення та офіційної відповіді. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 903 ЦК України передбачено, що замовник послуг зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу освітні послуги в об`ємі та у строки, встановлені договором. В порушення умов договору та вимог закону відповідач зобов`язання належним чином не виконала. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, а за такого, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду, у розмірі 1921,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved