Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання незаконним наказу Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» від 05.04.2016 року №27-к про звільнення [PERSON] з посади заступника директора ДП «УкрДНТЦ АТП», поновлення [PERSON] на посаді заступника директора Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості». Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що наказом ДП «УкрДНТЦ АТП» від 28.09.2015 року №77-к [PERSON] прийнято на роботу з 30.09.2015 року на посаду заступника директора ДП «УкрДНТЦ АТП». 03.02.2016 року [PERSON] повідомлено про скорочення займаної посади заступника директора на підставі наказу ДП «УкрДНТЦ АТП» від 03.02.2016 року №8-к «Про зміни в організації виробництва і праці». 05.04.2016 року наказом ДП «УкрДНТЦ АТП» №27-п [PERSON] звільнено з посади заступника директора. Позивач вважає, що наказ про звільнення є неправомірним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Під час розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні, позивач підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, який також являється третьою особою по справі в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог надавши письмові заперечення. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, який також являється третьою особою по справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Наказом Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» від 28.09.2015 року №77-к «Про прийняття на роботу», прийнято [PERSON] на посаду заступника директора Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» з 30.09.2015 року. Згідно до штатного розкладу Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» введеного з 01.07.2015 року на підставі наказу від 26.06.2015 року №51-к, затверджено штат - 28 штатних одиниць, з яких 3 одиниці заступника директора. Відповідно до наказу Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» від 03.02.2016 року №8-к «Про зміни в організації виробництва та праці», посаду заступника директора скоротити. Як вбачається із до штатного розкладу Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості», який вводився з 05.04.2016 року на підставі наказу від 16.02.2016 року №12.1-к, затверджено штат - 17 штатних одиниць, із них 2 посади - перший заступник директора та перший заступник директора - заступник з загальних питань. Отже, на час звільнення [PERSON] посада - заступник директора скорочена. Наказом Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» від 05.04.2016 року №27-п звільнено [PERSON] з посади заступника директора Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» у зв'язку з скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно до п.1 ст.40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; Статтею 49-2 Кодексу Законів про працю України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Як вбачається, з повідомлення про звільнення у зв'язку із скороченням штату від 03.02.2016 року, [PERSON] повідомлений про скорочення займаної ним посади заступника директора, крім того на виконання вимог ст.49-2 КЗпП України [PERSON] запропоновано вакантну посаду головного економіста, на яку позивач не погодився (а.с.75). Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулося відповідно до норм чинного законодавства, а тому позовна заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed