Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] підписала заяву 11.03.2010 року, за якою отримала банківський кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» які викладені на банківському сайті складає договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.12.4 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів з метою запобігання виникненню Овердрафту. Відносини між сторонами можуть вирішуватись шляхом підписання окремих документів. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті ( www: privatbank.ua) складає між ним та Банком Договір. При укладені договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. 19.04.2017 року відповідачка порушила умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 11864,53 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 1706,27 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3913,81 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 5203,28 грн., штрафу за п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 541,17 грн. Банк, посилаючись на статті 525, 527, 598, 610, 1050, 1054 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 11864,53 грн. і судові витрати 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, була належно, відповідно до вимог ст. 74 ч.9 ЦПК України повідомлена про час та місце розгляду справи, надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та врахувати правову позицію ВС України у справі № 6 2003 року ц.с. від 15.10.2015 року і не стягувати з неї нараховану банком пеню. Справа розглянута без її участі. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Як встановлено, 11.03.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір без номера, за яким вона отримала кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом . Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб. Станом на 19.04.2017 року відповідачка порушила умови кредитного договору і має заборгованість. Проте сума заборгованості зазначена у позові зменшилась до 5277грн. у зв'язку з добровільним погашенням відповідачкою боргу (11864,53 - 5500- -737-350) з 25.07.2017 року по 12.09.2017 року. В указаний період згідно виписки з картрахунку № [NUMBER] наданої позивачем нею сплачено 5500,00 грн.; 737,00 грн. та 350,00 грн., а в сумі 6587,00 грн. У зв'язку із сплатою відповідачем коштів в розмірі 6587,00 грн. залишок боргу становить 5277грн (5500,00+ 737,00 +350,00) грн. Окрім цього, виходячи із правової позиції ВС України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з виключенням сум штрафу за невиконання умов договору. Із правової позиції Верховного Суду України слідує, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Використовуючи практику суду вищої інстанції та вимогу ст. 360-7 ЦПК України, слід зменшити суму несплачених коштів за кредитним договором на розмір нарахованої за умовами цьому договору пені в розмірі 5203,28грн. Тому стягненню підлягають кошти в розмірі 74 грн. 25 коп. = (5277,00 -5203,28) та витрати пов'язані із сплатою судового збору 1600 грн., згідно з положеннями статті 88 ЦПК України . На підставі наведеного,

Outcome: partial