Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 04 березня 2001 року є донькою [PERSON], яка померла 17 квітня 2013 року. Заявник у судовому засідання підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив, що його сестрі [PERSON] належало на праві приватної власності 43/300 частини житлового будинку, за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Бджілостанція, 11. [PERSON] померла 04 березня 2001 року. Матір заявника [PERSON] фактично прийняла спадщину, після смерті [PERSON], оскільки мешкала разом з померлою, за вищевказаною адресою. Також [PERSON] належало на праві власності 43/100 частини житлового будинку № 11, за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Бджілостанція. 17 квітня 2013 року померла [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри та матері, але йому відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON], що змусило позивача звернутися до суду. Представник Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій зазначив, що у вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує, просив розглядати справу без його участі. Суд заслухавши заявника, дослідивши докази та матеріали по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Бджілостанція, 11 на праві приватної власності належить в 43/300 частини [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 15 лютого 2006 року, реєстр № 3-345; в 43/100 частини [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 15 лютого 2006 року, реєстр № 3-345 та в 43/300 частини - [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, 15 лютого 2006 року, реєстр № 3-347, про що свідчать витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10094488 та № 10094151 від 15 березня 2006 року, видані Комунальним підприємством Харківське районне бюро технічної інвентаризації 15 березня 2006 року. 04 березня 2001 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, серії 1-ВЛ № 282809, видане Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області 10 березня 2001 року, актовий запис № 93 від 10 березня 2001 року. [PERSON] фактично прийняла спадщину, після її смерті. 17 квітня 2013 року померла [PERSON], по що свідчить свідоцтво про смерть, серії 1-ВЛ № 398573, видане виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області 19 квітня 2013 року, актовий запис № 134 від 19 квітня 2013 року. Відповідно до листа № 583/02-14 від 18 жовтня 2013 року приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] відмовлено у оформлені спадкових прав, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON]. Також, у якості доказів суду надані: копія паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтва про народження на імя заявника, технічний паспорт з додатками на житловий будинок № 11, за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Бджілостанція, станом на 23 жовтня 2005 року. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Згідно ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Суд, проаналізувавши надані докази приходить до висновку, що вимоги заявника задоволенню не підлягають, оскільки жодних доказів на підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] суду не надано; причини, щодо неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт заявником не зазначені. Крім того, заявник в судовому засідання не заперечував, що жодних дій, щодо відновлення втрачених документів, що підтверджують родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] він не здійснював, ні в які органи чи установи щодо цього питання не звертався. Також, суд звертає увагу на те, що заявник не позбавлений права повторно звернутися до суду, якщо після реалізації всіх можливих заходів по відновленню документів на підтвердження родинних відносин між вищевказаними особами, питання щодо оформлення права на спадщину не буде вирішено. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України віднести за рахунок заявника.

Outcome: dismissed