Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину квартири [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON], яка померла 27 вересня 2012 року. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 27 вересня 2012 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 51/39. Позивач являється спадкоємцем першої черги по закону. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру після померлої [PERSON], нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував право власності в установленому законом порядку. На теперішній час позивач не має можливості провести реєстрацію права власності його матері на частку квартири, так як вона померла, що і позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, в звязку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року померла [PERSON] мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 243331 від 28 вересня 2012 року, виданого [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 424. Позивач та [PERSON] є сином та матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УP № 0345328 від серпня 1966 року, актовий запис № 322. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12 квітня 1993 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 51/39, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В той же час, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 696/02-31 від 22 липня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 21/33, в звязку з тим, що спадкодавець за життя не зареєструвала право власності на квартиру в установленому законом порядку, хоча, позивач просить визнати за ним право власності за законом на квартиру, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 51/39, після смерті його матері. Позивач звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 21/33, а не на квартиру по вул. Революційна, 51/39 в м. Токмак Запорізької області, що також підтверджується спадковою справою № 170/2015 від 14.07.2015 року, яка надійшла на адресу суду. Таким чином, позивач не звертався до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 51/39, та не отримував відмову нотаріуса у видачі свідоцтва. Згідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Враховуючи наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про передчасність звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру по вул. Революційна, 51/39 в м. Токмак Запорізької області, оскільки, в порядку, визначеному законом, позивач до нотаріуса з даним питанням не звертався. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та необхідність відмови в його задоволені.

Outcome: dismissed