Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на легковий автомобіль марки «RENAULT»,модель KANGO,1990 року випуску, жовтого кольору ,державний номерний знак [NUMBER],шасі №[NUMBER] ,тип транспортного засобу «Фургон малотонажний-В». Вказує, що він 25 липня 2011 року в м.Коломия в простій письмовій формі уклав з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу спірного автомобіля, який належав на праві власності відповідачці [PERSON] Згідно умов договору він оплатив за вищевказаний автомобіль 4900 дол.США. оскільки сторони виконали всі істуотні умови договори , він вважав себе повноправним власником даного автомобіля. Вказує,що в подальшому відповідач [PERSON] надав на його ім`я генеральне доручення на автомобіль,а в подальшому відмовився та ухилявся укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірного автомобіля. Позивач вказує,що він користувався автомобілем з 2011 року, вважаючи себе власником автомобіля, однак у липні 2014 року у м.Чортків Тернопільської області автомобіль було затримано працівниками ДАІ,накладено на автомобіль арешт в межах виконавчого провадження на виконання рішення Коломийського міськрайонного суду у справі за позовом ПАТ «Банк Київська Русь» до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості в сумі 3131380 грн. На даний час позивач позбавлений права вільно користуватись,володіти та розпоряджатись своїм майном. Вважає,що між ним та відповідачем [PERSON] відбулась підписання удаване підписання договору доручення від 25.07.2011 року. Просить суд визнати договір доручення від 25 липня 2011 року,укладений між [PERSON] та [PERSON], на підставі якого видана довіреність ,посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, удаваним, визнати договір-купівлі продажу автомобіля марки «RENAULT»,модель KANGO,1990 року випуску,жовтого кольору ,державний номерний знак [NUMBER],шасі №[NUMBER] ,тип транспортного засобу «Фургон малотонажний-В»,належного на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], зареєстрованого 12.05.2007 року МРВ ДАІ м.Коломия від 25.07.2011 року,укладений між [PERSON] та [PERSON], дійсним, виключити транспортний засіб автомобіль марки «RENAULT»,модель KANGO,1990 року випуску,жовтого кольору ,державний номерний знак [NUMBER],шасі №[NUMBER] ,тип транспортного засобу «Фургон малотонажний-В»,належного на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], зареєстрованого 12.05.2007 року МРВ ДАІ м.Коломия від 25.07.2011 року з акту опису і арешту майна від 16.07.2014 року,складеного державним виконавцем ДВС Чортківського районного управління юстиції, визнати за позивачем право власності на автомобіль марки «RENAULT»,модель KANGO,1990 року випуску,жовтого кольору ,державний номерний знак [NUMBER],шасі №[NUMBER] ,тип транспортного засобу «Фургон малотонажний-В», належного на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], зареєстрованого 12.05.2007 року МРВ ДАІ м.Коломия від 25.07.2011 року. В судове засідання представник позивача надав письмову заяву з проханням слухати справу у відсутність представника позивача , позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися без поважної причини, про дату,час і місце слухання справи були належним чином повідомлені. Третя особа - відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився без поважної причини, про дату,час і місце слухання справи був належним чином повідомлений. Третя особа - ПАТ «Банк «Київська Русь» в судове засідання подав заперечення, в якому позовні вимоги заперечив в повному обсязі, вважає, що оскільки спірний автомобіль не було знято з обліку, відповідно позивач не став його власником,відповідно укладений в простій письмовій формі договір купівлі-продажу не можна визнавати дійсним. Суд, розглянувши письмове клопотання представника позивача , заперечення третіх осіб, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні 25 липня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «RENAULT»,модель KANGO,1990 року випуску,жовтого кольору ,державний номерний знак [NUMBER],шасі №[NUMBER] ,тип транспортного засобу «Фургон малотонажний-В»,який належав відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER],зареєстрований 12.05.2007 року МРВ ДАІ м.Коломиї. Сторони домовились,що вартість автомобіля становить 4900 дол.США,що по курсу НБУ на день укладення договору становить 39053 гривні. Позивач сплатив відповідачу кошти в повній сумі.В подальшому позивач стверджує,що між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір доручення від 25.07.2011 року, однак суду його не представив, а цього ж дня відповідач [PERSON] нотаріально посвідчив довіреність у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] на повне право керування,володіння,розпорядження спірним автомобілем. В подальшому автомобіль марки «RENAULT»,модель KANGO,1990 року випуску було зупинено працівниками ДАІ, оскільки виконавчою службою було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-1333/11, виданого 16.11.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованості в розмірі 3 131 380 грн.04 коп. та передано в подальшому на збереження [PERSON], на якого в тому числі була видана довіреність від 25.07.2011 року (а.с.12). Згідно акту опису й арешту від 16.07.2014 року (а.с.14) щодо автомобіля було проведено належні виконавчі дії. У відповідності до ст.316,317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном,на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.ст.386,387 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст.208 ч.3 ЦК України правочини, що укладаються між фізичними особами на суму, що є більше 20 неоподатковуваних мінімумів , повинні бути укладені в письмовій формі. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України ,якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ст.209 ЦК України підписаний між позивачкою та відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля підлягав нотаріальному посвідченню, однак такого нотаріального посвідчення не відбулось. У відповідності до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Як вбачається з матеріалів справи договір між позивачем та відповідачем не був нотаріально посвідчений та спірний автомобіль не було знято з обліку ДАІ. У відповідності до роз'яснення ВССУ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» , яке є обов'язковим для судів при вирішенні аналогічних справ, судами повинно бути перевірено і враховано та обставина, що в деяких випадках письмові угоди укладаються з метою уникнення відповідальності за кредитними та іншими борговими зобов'язаннями, а на підставі частини другої статті 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Як вбачається з матеріалів справи, а також позиції позивача нотаріально договір не було посвідчено. Позивач та його представник не навели достатніх даних і причин, не зняття з обліку спірного автомобіля. Крім цього, позивач та його представник не довели суду обставину передбачену ч.2 ст.220 ЦК України, а саме те, що одна сторона ухилилась від виконання нотаріального посвідчення договору, хоча і посилається на неї при викладені обставин справи. Так, суду не представлено ні письмових звернень, претензій чи інших письмових документів від позивача до відповідача, надісланих належним чином з повідомленням про вручення, які б свідчили про ухилення відповідачак від нотаріального посвідчення договору. Так само, позивачем та його представником не представлено суду договору доручення від 25 липня 2011 року, на який вони посилаються в прохальній частині позовної заяви, хоча в матеріалах справи є тільки нотаріально посвідчена довіреність від 25.07.2011 року (а.с.12), на яку по тексту позовної заяви посилається позивач та його представник. Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими для виконання на всій території України. У відповідності до ст.14 ЦПК України судові рішення , що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян та підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності , встановленої діючим законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови від 14.07.2014 року (а.с.13) , виконавче провадження (виконавчий документ) № 2-1333/11 був виданий Коломийським міськрайонним судом щодо стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» 3 131 380,04 грн. заборгованості за кредитним договором, тобто рішення щодо відповідачки вступило в законну силу і підлягає виконанню на території України (а.с.13). Позивачем не надано суду доказів того, що спірний автомобіль було знято з обліку в уповноваженому органі ДАІ, відповідно переходу права власності від відповідача до позивача не відбулось, не наведено причин не укладення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного автомобіля, не наведено доказів ухилення відповідача від укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу автомобіля, а сам договір купівлі-продажу автомобіля був укладений в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. За таких обставин в позовних вимогах слід відмовити. На підставі наведеного та ст.124 Конституції України, ст.ст.208 ч.3, 220 , 316,317,319,321 ЦК України, пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», роз'яснення ВССУ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» , та

Outcome: dismissed