Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заподіяну йому злочином матеріальну шкоду в розмірі 9\~704 грн. 03 коп. та моральну шкоду в розмірі 100\~000 грн. На обґрунтування своїх вимог посилається, на те що вироком цього ж суду від 03 червня 2015 року [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 122 КК України. У звязку з тим, що цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, під час розгляду кримінального провадження не подавався, позивач звернувся до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.\~ Позивач в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Пояснив, що внаслідок завданих відповідачем тілесних ушкоджень стався перелом нижньої щелепи та йому зроблено дві операції, лікування оплачував самостійно, купував ліки, необхідні препарати та анестезію вартістю близько 6\~000 грн., після операційного втручання повноцінно не харчувався, приймав їжу через трубочку. З огляду на перенесені ним страждання, фізичний і душевний біль та вимушені зміни в життєвих планах розмір моральної шкоди оцінив у 100\~000 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. З відшкодуванням матеріальної шкоди погодився на документально підтверджену суму, розмір моральної шкоди вважав значно завищеним. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 03 червня 2015 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України. 29 липня 2015 року вирок набрав законної сили. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] умисно заподіяв потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження у видіосколкового перелому нижньої щелепи справа на протязі 41-47 зубів зі зміщенням осколків. Згідно виписки епікриз №101245/196 [PERSON] з 09 по 23 березня 2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в умовах центру щелепно-лицевої хірургії Київської обласної клінічної лікарні з діагнозом перелом нижньої щелепи в ділянці тіла справа. 10 березня 2015 року проведено операцію по репозиції іммобілізації нижньої щелепи. 19 березня 2015 року проведено операцію по МОС нижньої щелепи в ділянці тіла справа. До 09 квітня 2015 року використовувалися шини. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вичинені вони цієї особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 3\~ст. 1166 ЦК України\~шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відтак, цивільну відповідальність по відшкодуванню шкоди в даному випадку слід покласти на відповідача. Визначаючи розмір матеріальної шкоди суд приймає до уваги платіжні документи (квитанції та чеки) оформлені в порядку передбаченому Законом, які містять усі необхідні реквізити. Разом з тим, з ряду квитанцій (від 10 та 19 березня 2015 року) не вбачається, що позивач здійснив їх проплату і поніс витрати на вказані в них суми, а тому суд їх до уваги не приймає. Також суд не приймає до уваги витрати на харчові продукти, оскільки позивачем не доведено, що він їх поніс у звязку з посиленим харчуванням згідно ст. 1195 ЦК України. Отже позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд зважає на підстави і обставини, що обґрунтовані позивачем в судовому засіданні, зокрема, з огляду на перенесені ним страждання у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями, їх характер і ступінь негативних наслідків, вимушених змін у життєвих планах, а також їх тривалість, період лікування, перенесені дві операції та враховує матеріальний стан відповідача, який має на утриманні дружину та малолітнього сина [INFO], працює працівником по догляду за тваринами в зоопарку «ХІІ місяців», щомісячний дохід якого складає близько 2\~000 грн., на підставі чого визнає доведеним розмір відшкодування моральної шкоди частково від заявленої суми. Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial