Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить автомобіль «ЗАЗ TF 699 Р», 2007 року випуску, куз. № [NUMBER], д/н [NUMBER], який зареєстровано в МРЕВ. 08.04.2013р. Дніпровський районний суд м. Херсона видав Виконавчий лист № 666/620/13-ц про стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 800,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.02.2013 р. 27.03.2014р. старший державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні Кізім Т.О. виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення за вищевказаним виконавчим листом. Вказував, що згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 42688450 від 11.04.2014 р. державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні при примусовому виконанні Виконавчого листа № 666/620/13-ц про стягнення аліментів з нього на користь [PERSON], накладено арешт на належний йому автомобіль ЗАЗ ТР 699 Р, р/в - 2007, колір - сірий, двиг. № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], VIN /Номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], 24.09.2015р. державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні Мельник Ю.О. винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 42688450 при примусовому виконанні Виконавчого листа № 666/620/13-ц про стягнення аліментів з нього на користь [PERSON], накладено арешт на все рухоме майно, у межах суми стягнення - 11053,96 грн., та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить йому лише в межах суми боргу. Стверджував, що на сьогоднішній день заборгованості по аліментам не має, у зв'язку з цим, просив суд звільнити з - під арешту все належне йому будь - яке майно накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, ВП № 42688450 від 11.04.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, ВП № 42688450 від 24.09.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Відповідача в судовому засіданні при вирішенні питання покладалась на розсуд суду. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, постановою ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Херсоні від 11.04.2014 року та постановою ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Херсоні від 24.09.2015 року майно [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження. Із довідки - розрахунку, вбачається заборгованості боргу [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.02.2016 року складає 2 353, 88 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.60 Закону України « Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, за змістом зазначеної норми права, під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим вимоги є приватноправовими. Відповідачами за цими позовами є стягував і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами цивільного судочинства, якщо вони виникають у цивільних правовідносинах. Відносно заперечень проти арешту (опису) майна, як не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України. За змістом поданої заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, заява боржника про неправомірність включення майна в опис та скасування арешту, повинна розглядатися в порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України. На підставі викладеного, суд, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про звільнення майна з під арешту.

Outcome: dismissed