Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.05.2016 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком на один рік, забезпеченим транспортним засобом за яким визначено автомобіль ВАЗ 21104 реєстраційний номер [NUMBER] . Кріт цього, 09.09.2016 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком на один рік, забезпеченим транспортним засобом за яким визначено причеп «КРД 050101 Кремінь» реєстраційний номер [NUMBER] . 20.05.2017 року [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21104 реєстраційний номер [NUMBER] , в якому був несправний тягово-зчіпний пристрій, з причепом «КРД 050101 Кремінь» реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення зазначеного причепа з автомобілем ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль [PERSON] , а також останній отримав тілесні ушкодження. Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 18.08.2017 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . У зв`язку з цим позивачем було виплачено [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 21473,18 грн., завдану пошкодженням автомобіля, а також відшкодовано витрати на його лікування в розмірі 4592 грн. Оскільки вина [PERSON] встановлена в судовому порядку, а дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок невідповідності технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР, то ПАТ «НАСК «Оранта» має право заявити регресні вимоги до страховика - [PERSON] . Крім цього, встановлено, що [PERSON] в добровільному порядку відшкодував потерпілому [PERSON] шкоду в розмірі 52000 грн., завдану внаслідок ДТП, але про даний факт відповідачі ПАТ «НАСК «Оранта» не повідомили, що привело до сплати [PERSON] страхового відшкодування всупереч вимог закону. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 26065,18 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав, виходячи з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову заперечили. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] в добровільному порядку відшкодував [PERSON] у повному обсязі шкоду в розмірі 52000 грн., яка була завдана його діями потерпілому і останній не має ніяких претензій з даного приводу до [PERSON] , що підтверджується відповідною розпискою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Його представник проти задоволення позову заперечив, пославшись на те, що [PERSON] сплатив [PERSON] кошти в розмірі 52000 грн. в рахунок моральної шкоди, яку потерпілий зазнав внаслідок пошкодження його майна, а також необхідністю тривалого лікування. Крім цього, дані кошти були сплачені в рахунок відчуження на користь [PERSON] належного [PERSON] автомобіля ВАЗ 2107, хоча з даного приводу ніякі угоди не укладалися. З огляду на викладене представник вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, представника [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. 24.05.2016 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком на один рік. Забезпеченим транспортним засобом за даним договором визначено автомобіль ВАЗ 21104 реєстраційний номер [NUMBER] . Крім цього, 09.09.2016 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком на один рік. Забезпеченим транспортним засобом за даним договором визначено причеп «КРД 050101 Кремінь» реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначені факти визнаються та не оспорюються сторонами у справі. Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 18 серпня 2017 року (а.с. 25-27) встановлено, що 20.05.2017 року о 08 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ 2110» д.н. [NUMBER] з належним йому причепом «КРД 050101 Кремінь», д.н. [NUMBER] , рухаючись по автодорозі КПП Рижівка - Білопілля - Лебедин - Лантратівка, в напрямку від м. Лебедин до с. Михайлівка Лебединського району Сумської області, порушив вимоги ПДР, допустивши дорожньо-транспортну пригоду - зіткнення причепа з автомобілем ВАЗ 2107 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортний засіб [PERSON] зазнав механічних пошкоджень, а сам [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правого надколінника. Зазначеним судовим рішенням (а.с. 25-27) встановлено, що дана пригода сталася з вини [PERSON] , який керував автомобілем в якому був несправний тягово-зчіпний пристрій, з причепом «КРД 050101 Кремінь» реєстраційний номер [NUMBER] в якому був несправний замковий зчіпний пристрій, що спричинило відчеплення причепа під час руху та подальше його зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законами України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», від 01.07.2004 року № 1961-IV, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 7 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Внаслідок настання страхового випадку ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило [PERSON] матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 21473 грн. 18 коп., а також відшкодувало потерпілому витрати на лікування в розмірі 4592 грн., що стверджується страховими актами, розрахунками страхового відшкодування та платіжними дорученнями (7, 8, 9, 10). Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу, належного [PERSON] , вимогам Правил дорожнього руху, то згідно зі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ПАТ «НАСК «Оранта», яка є страховиком винуватця ДТП, виникло право регресних вимог до [PERSON] про стягнення виплачених [PERSON] грошових коштів в сумі 26065,18 грн. Крім цього, судом встановлено, що 25.05.2017 року [PERSON] отримав від [PERSON] , як від винної особи, кошти в розмірі 52000 грн. в рахунок відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, що стверджується розпискою (а.с. 91). Пунктом 4 ст. 26 Закону України «Про страхування» визначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 26065,18 грн., оскільки встановлено, що [PERSON] не мав права на страхове відшкодування, жодна і сторін ДТП не повідомила ПАТ «НАСК «Оранта» про факт добровільного відшкодування завданих збитків, чим ввела в оману страховика, а тому на думку суду як [PERSON] , так і [PERSON] повинні нести спільну відповідальність перед позивачем. При цьому суд не може погодитися з доводами представника [PERSON] про те, що [PERSON] сплатив потерпілому кошти в розмірі 52000 грн. в рахунок моральної шкоди, оскільки розпискою (а.с. 91) стверджується, що кошти сплачені за пошкодження автомобіля. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Оскільки рішення ухвалене на користь ПАТ «НАСК «Оранта», суд вважає необхідним покласти на відповідачів обов`язок відшкодувати позивачеві усі понесені і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1762 грн., стягнувши дані витрати в дольовому порядку, з кожного по 881 грн. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved