Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з 14 лютого 1998 року він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припинилися у лютому 2017 року, в звязку з чим, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, сімя розпалася та існує формально, на даний час вони проживають окремо, проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, на примирення та збереження шлюбу не згодні, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу можливо на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а він та відповідач не мають наміру зберегти шлюб. У звязку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на його користь судовий збір, справу розглядати без його участі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі, спір про поділ майна відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з ним (а.с. 16). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу без її участі, спір про поділ майна відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Москальова» (а.с. 17). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 14 лютого 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 053008, виданого 14 лютого 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 18 (а.с. 6). Від цього шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 045124, виданого 12 серпня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівської міської ради Дніпропетровської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 130854, виданого 06 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 7). Діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом із батьком, про що зазначено в заявах сторін. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з лютого 2017 року. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. У батьків неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відсутній спір щодо місця проживання дітей після розірвання шлюбу, діти залишаться проживати разом з батьком [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 640 грн. на користь позивача. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved