Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача грошові кошти за договором позики в сумі 65175,83 грн., 3 % річних за користування чужими грошовими коштами згідно ст. 625 ЦК в сумі 787,46 грн. та судовий збір в сумі 659,64 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 12.09.2015 р. ним та [PERSON] був укладений Договір позики, що підтверджується складенням та підписанням Відповідачем розписки від 12.09.2015 р. Загальна сума грошових коштів, переданих позивачем відповідачу складала еквівалент 2500 доларів США. Термін повернення позики за Договором визначений в Розписці - 30.10.2015 р. Станом на 25.03.20і6 р. відповідач грошові кошти не повернув, від переговорів щодо повернення боргу ухиляється, порушуючи права та законні інтереси позивача, чим завдає позивачу суттєвої майнової шкоди. Відповідно до інформації з офіційного сайту Національного Банку України станом на 25.03.2016 р. офіційний курс гривні до долара США складає 2607,0332 грн. за 100 доларів США. Таким чином, станом на 25.03.2016 р. сума боргу відповідача перед позивачем складає 65175,83 грн. Таким чином, з 31.10.2015 р. по 25.03.2016 р. відповідач неправомірно користується грошовими коштами позивача. 3 урахуванням періоду прострочення платежу (31.10.2015 р. - 25.03.2016 р. включно) минуло 147 днів прострочення, у зв'язку з чим позивачем нараховано 3% річних за користування коштами, а саме: (3*65175,83*147)/365*100 = 787,46 грн. Станом на день пред'явлення позову відповідач продовжує протиправно утримувати належні позивачу грошові кошти, чим порушує його права та завдає суттєвих майнових збитків, оскільки він не має можливості зробити необхідні витрати, пов'язані з життям , сім'єю та бізнесом позивача. В судове засідання позивач не з'явився, про дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за його відсутності чи повідомлень про причини неявки до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти. Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Як вбачається з обставин справи, між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики від 12.09.2015 року, що підтверджується складеною відповідачем розпискою про отримання ним 2500 доларів США з кінцевим терміном повернення - 30.10.2015 року. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, невиконання [PERSON] свого обов'язку щодо вчасного повернення суми позики за укладеним договором стало причиною виникнення заборгованості перед позивачем [PERSON] в розмірі 65175,83 грн., враховуючи офіційний курс гривні до долара США за 100 доларів США станом на 25.03.2016 р. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у позивача наявні підстави для нарахування на суму заборгованості 3% річних від простроченої суми, при цьому розмір трьох процентів річних від простроченої суми розрахований позивачем з урахуванням періоду прострочення платежу (31.10.2015 р. - 25.03.2016 р. включно) - 147 днів прострочення: (3*65175,83*147)/365*100 = 787,46 грн. Встановлені судом обставини у справі та висновки, обґрунтовані нормами чинного законодавства, свідчать про те, що відповідач [PERSON] внаслідок порушення зобов'язання за договором позики має перед позивачем. прострочений обов'язок щодо погашення заборгованості у розмірі 65175,83 грн. основної суми боргу, та 3% річних від простроченої суми у розмірі 787,46 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved