Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на спадкове майно, що складається з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, загальною площею - 73,30 кв. м (житловою площею - 25,20 кв. м), який розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців за заповітом чи законом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця - немає. В зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок і, як наслідок, неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину, останній звернувся до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки проживає і працює в іншій місцевості, а тому не може прибути в судове засідання. Позов підтримує в повному обсязі. В разі неявки в підготовче судове засідання представника відповідача по справі та надання ним листа про визнання позову, просить суд ухвалити рішення про його задоволення в підготовчому судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали копії спадкової справи № 40/2018, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що за життя, а саме 19.07.2016 [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 17, яким він зробив заповітне розпорядження. А саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON] , позивачу по справі (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер (а.с.5). До дня смерті він був зареєстрований та проживав в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, і на згаданий житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Так, позивач, в силу ст. 1223 ЦК України, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом на спадковий житловий будинок, 29.11.2018 звернувся до Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.28), а заявою в квітні 2019 року - про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (матеріали спадкової справи). На частину спадщини, а саме на земельну ділянку, розташованої на території Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER] , площею 2, 8943 га, цільове призначення6 для ведення особистого селянського господарства, позивач отримав відповідне свідоцтво (а.с.41). У видачі ж йому такого свідоцтва і на вищезгаданий житловий будинок, 13.04.2019 в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б., постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 112/02-14, було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей житловий будинок та запропоновано звернутися до суду (а.с.21). Факт того, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно був спадкодавець, підтверджується довідкою № 02-31/157, виписками з по господарської книги за період 1991-1995 років, за період 1996-2000 років, за період 2001-2005 років, за період 2006-2010 років, за період 2011-2015 років, 2016-2020 років, виданих 27.03.2019 виданих виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області (а.с.7-13). За даними технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , до житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою, дві прибудови, три сараї, ворота з хвірткою, огорожа, колодязь питний, яма вигрібна. Загальна площа приміщень житлового будинку становить 73,30 кв. м, житлова - 25,20 кв. м. Вартість 190866 грн (а.с.17-19). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved