Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування вимог зазначив, що постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.09.2013 року до [PERSON] було застосовано Закон України «Про амністію в 2011 році» від 08.07.2011 року та останнього звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, кримінальне провадження відносно [PERSON] були закрито. Позовні вимоги позивача були залишені без розгляду. У зв'язку з тим, що позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода діями відповідача просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на лікування в сумі 4 516 грн., витрати на поїздку до лікарні в сумі 346 грн. Окрім матеріальної шкоди йому завдано моральні страждання, які полягають у його хвилюванні після перенесеного, він отримав тілесні ушкодження. На даний час у зв'язку з отриманою травмою голови у позивача постійні головні болі, ознаки провалів пам'яті. Кримінальна справа розглядалась протягом чотирьох років. Був порушений привичний уклад його життя. Позивач є людиною похилого віку, а у зв'язку з діями відповідача переніс тяжку черепно-мозкову операцію. За час слухання кримінальної справи з боку відповідача на його адресу постійно шли погрози, приниження. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 40 000 грн. Просить стягнути з відповідача нам його користь у суму матеріальної шкоди в розмірі 4 862 грн. та моральної шкоди в сумі 40 000 грн. Позивач в судовому засіданні не був присутній. Надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Наполягав на задоволені позовних вимог у повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник позивача в судовому засіданні не була присутня. Надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. Наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду підстав. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача Суд вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.09.2013 року відносно [PERSON] було застосовано Закон України «Про амністію в 2011 році» від 08.07.2011 року. З вказаної постанови вбачається, що [PERSON], вину у скоєному злочині не визнав, але просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2011 році», оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина. У зв'язку з чим останній був звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України. Кримінальна справа була закрита. Позовні вимоги [PERSON] були залишені без розгляду. Враховуючи той факт, що відповідач погодився на застосування до нього амністії та закриття провадженя по справі по нереабілітуючим підставам, суд вважає факт його вини доведеним. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України, матеріальна шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим не майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що заподіяла його. Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкоди, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 14 Закону України «Про амністію у 2011 році» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, звільненню від додаткових видів покарань не підлягають. Амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. Таким чином суд вважає, що оскільки неправомірними діями відповідача, відносно якого кримінальне провадження було закрито, а останнього було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію від 2011 року», згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.09.2013 року [PERSON], була завдана матеріальна шкода в сумі 4516 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання на виклики суду не з'явився, доказів, які б спростовували ствердження позивача, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. . Що стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проїзд до лікарні в сумі 346 грн., то вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів того, що надані копії квитків, долучених до матеріалі справи, були придбані позивачем саме при проїзді до лікарні, а не інших міст. Крім того на копіях квитків не зазначено, ким та коли вони були придбані. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 40 000 грн., суд вважає значно завищеними, враховуючи, що позивачу дійсно були завдані тілесні ушкодження, він тривалий час лікувався, було порушено його привичний уклад життя. Однак з урахуванням конкретних обставин справи, оскільки суду не надано доказів того, що позивач переніс моральні страждання саме на зазначену суму, вважає необхідним стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 4 500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial