Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] у сторін по справі народився син - [PERSON] 16.06.2008 року сторони зареєстрували шлюб. 07.02.2014 року рішенням Дніпровського районного суду шлюб було розірвано. 05.05.2017 року рішенням Херсонського міського суду стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 22.06.2018 року заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області змінено розмір стягнення аліментів, стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Розмір аліментів, стягнутий Херсонським міським судом 22.06.2018 року є дуже низьким. Цих коштів не вистачає на забезпечення достатнього рівня життя їхнього сина. Окрім того, від другого шлюбу позивач має доньку, [INFO] , донька зростає та також потребує фінансових витрат, тому матеріальне становище позивача суттєво змінилося. Таким чином, сплачуваних відповідачем аліментів, не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому позивач вважає, що з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. У зв`язку з викладеним, позивач просить змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2018 року у справі №766/4404/18; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частки від доходу, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.12.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №426, зробленого 03.07.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2018 року змінено розмір стягнутих аліментів рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05.05.2017 року з 800 грн. щомісячно та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Згідно актового запису про шлюб №1346, складеного 31.12.2016 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, між [PERSON] та [PERSON] 31.12.2016 року зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно актового запису про народження №195, зробленого 13.03.2018 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст.192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому суд повинен враховувати встановлені ч.2 ст.182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми ст.192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст.181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». В будь-якому випадку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. При цьому суд також бере до уваги, що з огляду на положення п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). За вказаних обставин позов слід задовольнити, змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2018 року у справі №766/4404/18 та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частки від доходу, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved