Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортої пригоди. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача надав суду заперечення проти позову, посилаючись на те, що позивач не довів, що саме відповідач є власником джерела підвищеної небезпеки, а також те, що позивач надає як доказ звіт визначення вартості матеріального збитку який суттєво відмінний від первинної довідки ДАІ. Суд вважає можливим розглянути спір у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 25.01.2012 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна», був укладений договір страхування транспортних засобів №031887, предметом якого є страхування автомобіля «Voikswagen Tiguan», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 28.07.2012 року трапилась дорожньо-транспортна пригода, [PERSON] керуючи автомобілем «Lexus», державний номерний знак [NUMBER], в м. Українка по вул. Київській, при виїзді з другорядної дороги на головну не надала перевагу в русі автомобілю «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER], який рухався поголовній дорозі, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальних збитків, своїми діями, що виразились в порушені вимог пунктів 16.11, 2.3(б)Правил дорожнього руху, скоївши правопорушення передбачене ст.. 124 КУпАП. Винність відповідача у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Обухівського районного суду Київської області від 07 серпня 2012 року. Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Позивачу було відшкодовано ЗАТ СК «ТАС» 50000 грн. з яким відповідачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності транспортних засобів. Відповідач вважає, що вказана сума витрат на ремонт автомобіля була завищена та її не було викликано на проведення експертизи, а також відомості зазначені в звіті пошкодження автомобіля суттєво відмінні від первинної довідки ДАІ. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed