Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь інфляційні збитки від простроченої суми невиконаних грошових зобов'язань в розмірі 1168153,00 гривні, посилаючись на те, що згідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.04.2015 року з відповідача стягнуто на його користь 2383985,00 гривень, заборгованості за договором позики від 05.05.2010 року. Відповідач станом на 01.02.2017 року борг не повернув. За час виконання зобов'язання грошова одиниця України значно знецінилась, в зв'язку з чим позивач вважає, що на його користь слід стягнути з відповідача інфляційні збитки за невиконання грошового зобов'язання за період з 01.01.2015 року по 31.01.2016 року включно. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі в заочному порядку та згідно якої він підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. У судове засідання відповідач не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення в судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав: Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.04.2015 року з відповідача стягнуто на користь позивача 2383985,00 гривень, заборгованості за договором позики від 05.05.2010 року, а саме з [PERSON] на користь [PERSON]. Виконавчий лист про стягнення заборгованості знаходиться на примусовому виконанні в органах ДВС. Жодних виплат станом на 01.02.2016 року не проводилось, стягнення не здійснювалось. Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3-57гс10 від 20.12.2010 року діюче законодавство не виключає можливості звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення з боржника суми на яку заборгованість за грошовими зобов'язаннями збільшилась в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості. Право вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів є способом захисту майнових прав та інтересів, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних витрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. За час не виконання рішення суду з 28.04.2016 року по 31.01.2016 року включно позивач поніс збитки внаслідок інфляції, яка за період прострочення виконання зобов'язання становила 149,0 %. Розрахунок інфляційних збитків проводиться за формулою СБ*Іі/100%-СБ, де СБ - сума боргу, Іі - індекс інфляції. Таким чином сума інфляційних збитків позивача, яка підлягає стягненню становить 1168153,00 гривні. Також з відповідача слід стягнути на користь держави 6890,00 гривень судового збору, що відповідає ставці судового збору, визначеної Законом України «Про судовий збір» в редакції яка діяла станом на 10.02.2016 року.

Outcome: approved