Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 18.10.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідач отримав кредитну карту, яка діє до серпня 2016 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Публічне акціонерне товариство «КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач своєчасно не надала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість 35965.42 грн., яка складається з наступного: 2235.90 грн. - заборгованість за кредитом за період з 31.01.2014 р. по 28.02.2017 р.; 28051.12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 25.07.2013 р. по 28.02.2017р.; 3489.57 грн. - заборгованість за пенею за період з 01.04.2014 р. по 28.02.2017 р.; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1688.83 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомляла. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, адже поштове повідомлення було надіслане за місцем реєстрації [PERSON] про що свідчить відповідне поштове повідомлення та довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області згідно якої [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 та ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 18.10.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-31). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с. 29). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 27). Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором ( а.с. 46-47). Станом на 28.02.2017 року сума заборгованості відповідача перед Банком за кредитним договором № б/н від 18.10.2012 року складає 35965.42 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договір. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обовязків. При цьому, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення: 500.00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1688.83 грн. штрафу (процентна складова) не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВСУ по справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року, за статтею 549 ЦК України штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Оскільки за невиконання кредитного договору судом стягнено з відповідача пеню, то відповідно до ст.549 ЦК України штраф стягненню не підлягає. Крім того, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 вересня 2014 у справі № 6-100цс14 міститься правовий висновок, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Отже за рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що передбачено ч. 3 ст. 551 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в задоволенні його вимог в частині стягнення штрафу та зменшити розмір пені, яку просить стягнути позивач, до суми заборгованості за кредитом. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ «КБ»Приват Банк» підлягає стягненню заборгованість на суму 32522.92 грн., а саме: 2235.90 грн. - заборгованість за кредитом за період з 31.01.2014 р. по 28.02.2017 р.; 28051.12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 25.07.2013 р. по 28.02.2017р.; 2235.90 грн. - заборгованість за пенею за період з 01.04.2014 р. по 28.02.2017 р. Окрім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, на користь позивача з відповідача суд стягує судові витрати з урахуванням часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial