Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що з 17 березня 1993 року він був прийнятий на посаду водія . Наказом від 16.02.1999 року №31-к позивача переведено на посаду водія і листоноші по супроводженню пошти за суміщенням професій. Наказом від 05.04.2016 за № 666-к позивачу оголошену догану за неналежне виконання службових обовязків . Вважав, що вказаний наказ винесений в порушення вимог ст. 147 КЗпП України та просив його скасувати. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд задовольнити його посилаючись в його обґрунтування на підстави викладені в позовній заяві, а також стягнути судові витрати. Представник позивача, за договором - адвокат [PERSON], в судовому засіданні також підтримав позов заявлений позивачем і просив суд задовольнити його посилаючись на підстави викладені в ньому. Представник відповідача , за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявився, про дату,час та місце розгляду справи , повідомлявся належним чином . Причини неявки представника відповідача , відповідно до поданого клопотання, у звязку з перебуванням у відпустці, судом з урахуванням положень ст.169 ЦПК України визнано не поважною та ухвалено розглядати справу за його відсутності. Раніше допитаний в судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю посилаючись в обґрунтування своєї позиції на письмові заперечення направлені на адресу суду в порядку ст. 128 ЦПК України. Вислухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив , що : 24 березня 1993 року ( наказ № 28-Л від 24.03.1993 про прийняття на роботу ) позивач прийнятий на посаду водія автомобіля ГАЗ-52 «Ф» з надбавкою до заробітної плати 30% за сумісництво професій та 20% за виконання вантажно-розвантажувальних робіт, про що його було ознайомлено 17.03.1993 року . Наказом від 16.02.1999 року №31/к позивачу встановлено доплату за суміщення професій листоноші по супроводженню пошти 1 класу у розмірі 50% від погодинної тарифної ставки. Оплата за суміщення професій здійснювалась згідно з табелем робочого часу з 01.02.1999. 24.07.2013 позивача ознайомлено з посадовою інструкцією водія транспортних засобів Цеху оброблення та перевезення пошти Херсонської дирекції УДППЗ «Укрпошта» де п.2.2.13 визначено,що водій автотранспортних засобів зобовязаний виконувати вимоги трудового розпорядку та встановлені режими праці і відпочинку. Згідно до виписки з Журналу проведення інструктажу з супроводження та охорони пошти при перевезенні 14 та 15 березня 2016 року з ним було проведено інструктаж згідно памятки для водія супроводження яка відповідає за своїм змістом Інструкції з супроводження та охорони пошти затвердженої наказом Державного комітету звязку та інформатизації України від 29.12.1999 року за № 158. Наказом тимчасово виконуючого обовязки директора по Херсонській дирекції УДППЗ «Укрпошта» №666/к від 05.04.2016 позивачу оголошено догану на підставі доповідної ЦОПП [PERSON] , акту , пояснювальної [PERSON], копії дорожнього листа №148238 від 15.03.2016, копії фіскального чека . З зазначеним наказом його було ознайомлено під розпис. Як слідує з доповідної ЦОПП [PERSON], яка за своїм висновком співпадає з [PERSON] перевірки від 23.03.2016 року начальника Служби поштової безпеки та поясненнями даними під час перевірки [PERSON], позивач відповідно до розкладу руху транспорту ВР№21008 повинен відправитись з пункту обміну Генічеськ ЦПЗ 15.03.2016 о 08.00. Однак він порушив розклад руху транспорту і відправився відразу після завантаження пошти. Не використав визначений час для відпочинку з 05.50до 07.45 (1 год. 55 хв.), зупинився на відпочинок на АЗС №122 за адресою Херсонська область м. Нова Каховка вул. Паризької комуни ,21 , що не відповідає маршруту , чим поставив під загрозу схоронність товарно-матеріальних цінностей , які перевозились ним чим порушив п.4.6 Інструкції з супроводження та охорони пошти затвердженої наказом Державного комітету звязку та інформатизації України від 29.12.1999 року за № 158. Такі ж обставини було встановлено комісією при проведенні перевірки проведеної на підставі заяви [PERSON] поданої 07.04.2016 з проханням зняти догану. З показань позивача , проти чого під час участі в судовому засіданні не заперечував представник відповідача , судом встановлено , що в пункті обміну Генічеськ ЦПЗ не створено умов для відпочинку водіїв ( ліжко чи спальне місце для відпочинку, користування туалетом , можливість харчування гарячами стравами) , як це визначено Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затверджений наказом Міністерства транспорту та звязку України 07.06.2010 року за № 340. Водії відпочивають у кабінах автомобілів , що не відповідає цьому положенню. Крім того , у зимовий період часу , після розвантаження та завантаження автомобіля , який за графіком закінчується о 05.50 відпочити після нічного рейсу, в холодній кабіні взагалі не можливо. Тому він, з метою запобігання небезпеки руху керованого ним транспортного засобу прийняв рішення про відхилення від маршруту лише з тим щоб мати можливість , без зайвого витрачання пального , під час руху прогріти кабіну автомобіля , і на зупинці АЗС скористатись можливістю придбати гарячі страви і так само відпочити у кабіні автомобілю. З урахуванням характеру проступку позивача, тієї обставини , що вказані обовязки входили до кола його обовязків і він мав реальну можливість виконати їх, відсутність шкоди в наслідок його вчинення , тієї обставини , що до нього раніше не застосовувалось дисциплінарні стягнення . З застосуванням принципу співмірності , між проступком і тими наслідками які настали в результаті його вчинення та видом дисциплінарного стягнення обраним адміністрацію і наслідками які настали для позивача в результаті його застосування суд вважає , що вказане порушення трудових обовязків позивачем є незначним, а застосоване адміністрацією дисциплінарне стягнення не співмірним. На підставі вище викладено , суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. На підставі ст. 84, 88 ЦПК України , суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача , документально підтверджені судові витрати в розмірі 2000 грн. витрати на правовому допомогу та 551.20 грн. судовий збір.

Outcome: approved