Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно умов договору № 201 від 27.06.2008 року щодо виготовлення технічної документації по видачі державного акту на право власності на землю термін виготовлення документації з дня оплати робіт, представлення всіх необхідних документів та погодження меж з суміжними землевласниками та землекористувачами - 180 робочих днів бюро. Виконавши заміри земельної ділянки в натурі (на місцевості), ПП «Земельно-кадастрове бюро» встановило уточнений та погоджений з власниками землі та землекористувачами суміжних меж розмір («абрис») земельної ділянки позивача, а саме: 1986 м2 (0,1986 га). Під час спроби подати пакет документів до Державного реєстратора 13.03.2014 року позивач отримав відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру в зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру. Також під час попередньої спроби подати пакет документів до Державного реєстратора позивачем було встановлено, що директором ПП «Земельно-кадастрове бюро» [PERSON] було незаконно внесено недостовірні (неправдиві) розміри та абриси меж земельної ділянки, а саме: виправлення у план («абрис») зовнішніх меж та у приватизаційні документи позивача. Підробка та фальшування плану («абрису») зовнішніх меж відбулося на суміжній межі позивача та землевласника [PERSON] Підробка та фальшування вказаних документів спричинило відмову Державного реєстратора на видачу Свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Таким чином порушено права позивача. Крім того, в зв`язку з невиконанням договірних обов`язків відповідачем позивачеві завдано моральну шкоду, а саме: він не має змоги отримати документи на приватизацію земельної ділянки, яку він оцінює в 2000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав при обставинах, викладених в позовній заяві. Суду також пояснив, що ПП «Земельно-кадастрове бюро» видало йому документи, які він подав Державному реєстратору. 13.03.2014 року Державний реєстратор йому відмовив. Процедура погодження меж з суміжними землекористувачами була виконана. В 2004 році на протоколі погодження меж малюнку земельної ділянки не було, а вже в 2008 році малюнок земельної ділянки на протоколі був. Моральну шкоду оцінює в 2000 грн., хоч міг би просити більше, так як невиконанням належним чином договірних зобов`язань відповідачем йому нанесено шкоду, він вимушений звертатися в суд за захистом своїх прав. Кінцева мета договору - отримати документ на землю, а він його не отримав. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати відповідача винним в порушенні чинного законодавства і неналежному виконанні договірних обов`язків; зобов`язати відповідача у двотижневий термін належним чином виправити усі невідповідності, зазначені у протоколі «Проведення перевірки електронного документа» Державним кадастровим реєстратором; зобов`язати відповідача подати особисто Державному кадастровому реєстратору повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; зобов`язати відповідача не пізніше ніж у триденний термін від прийняття повного пакета документів Державним кадастровим реєстратором надіслати у письмовій формі позивачу інформацію про відсутність невідповідностей у пакеті документів і прийнятті їх до реєстрації Державним кадастровим реєстратором; стягнути з відповідача 2000 грн. моральної шкоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнає. Суду пояснив, що договір між ним та позивачем було укладено 27.06.2008 року. Договір укладався на підставі рішення 6 сесії 4 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району. Розмір земельної ділянки - 0,15 га. Про другу земельну ділянку ніхто не знав і не міг знати. Замовник заплатив 510 грн. Існує земельний спір, тому з 2009 року позивач і не намагався йти до Державного реєстратора. 22.09.2009 року було прийнято рішення Стрижавської селищної ради, погоджено 0,1486 га, надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, а в 2011 році - рішення Стрижавської селищної ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації. В 2004 році було видано Державний акт [PERSON], позивач знав, що є невідповідності того, що зазначено в Державному акті, і того, що є в натурі. Коли позивач виявив невідповідність, сказав, що вирішить це питання з сусідом. Просить відмовити в позові, так як договір виконано в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є суміжним землекористувачем з позивачем. Межа його земельної ділянки проходить рівно. [PERSON] хоче забрати частину земельної ділянки, яка належить йому, як спадкоємцю його дружини, яка померла 6 місяців назад. Якщо в нього забрати ту частину земельної ділянки, він не зможе проходити до свого сараю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що працює техніком в ПП «Земельно-кадастрове бюро». Перед початком робіт щодо обміру земельної ділянки попросив [PERSON], щоб він підписав протокол погодження меж з сусідами. Він відмовився. Тому він зробив надпис, що є спір з сусідами і до появи протоколу погодження меж технічну документацію не давати в розробку. Протокол погодження меж з`явився пізніше. 22.07.2003 року, коли він приїхав обміряти земельну ділянку [PERSON], вона обійшла всіх сусідів, сказала, що одних немає вдома, один не має заперечень, за що і підписався, а [PERSON] є вдома, але відмовився. Як йому показала [PERSON] свої межі, так він і поміряв. Заслухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Частиною 1 статті 4 вказаного Закону визначено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Заначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Згідно з п.8 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Частиною 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі 27.06.2008 року було укладено договір по виготовленню технічної документації по видачі Державного акту на право власності на землю, що розташована за адресою: [ADDRESS], площа якої складає 0,15 га. Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Строки виконання роботи врегульовано статтею 846 ЦК України, згідно з якою строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Права замовника у разі порушення підрядником договору підряду встановлені статтею 852 ЦК України, згідно з якою якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Згідно ст.887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.2 ст.891 ЦК України у разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено вище 27.06.2008 року між позивачем і ПП «Земельно-кадастрове бюро» в особі директора [PERSON] укладено договір, предметом якого є виготовлення технічної документації по видачі Державного акту на право власності на землю, що розташована за адресою: [ADDRESS], площа якої складає 0,15 га. За виконання вказаних робіт позивачем здійснено оплату в сумі 510 грн. Строк виконання договору - 180 робочих днів бюро. Також судом встановлено, що під час спроби подати пакет документів до Державного реєстратора 13.03.2014 року позивач отримав відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру в зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установлених Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: невідповідність поданих матеріалів, абрис польового журналу та абрис зовнішніх меж протоколу погодження (встановлення) закріплення меж земельної ділянки не відповідають графічним матеріалам (кадастровому плану) і обмінному файлу, а також невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин із земельною ділянкою 0520655900020040031 в [ADDRESS]. Вказаний факт не заперечувався відповідачем в судовому засіданні. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Показами свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних в судовому засіданні за клопотанням відповідачами, не підтверджено заперечення відповідача проти позову та не встановлено належне виконання договірних зобов`язань відповідачем. Враховуючи, що протягом розумних строків результати виконання робіт із землеустрою, які є предметом договору від 27.06.2008 року між сторонами, позивачеві відповідачем не передано, а в переданих документах існують невідповідності, в зв`язку з чим позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру,суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача належним чином виправити невідповідності, зазначені в протоколі «Проведення перевірки електронного документа» Державним кадастровим реєстратором № ПП-0500026822014, щодо земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS], а також в частині зобов`язання відповідача особисто подати Державному кадастровому реєстратору повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, письмово повідомивши про це позивача. Враховуючи, що предметом спору в даній справі є неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань з виготовлення технічної документації по видачі Державного акту на право власності на землю, і зобов'язання відповідача виправити допущені невідповідності та особисто подати пакет документів Державному реєстратору є достатнім для поновлення і захисту порушених прав позивача, позовні вимоги в частині визнання відповідача винним в порушенні чинного законодавства та неналежному виконанні договірних обов`язків задоволенню не підлягають, так як такий спосіб захисту цивільних прав не передбачений ст.16 ЦК України. Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. суд зазначає, що позивачем не надано належного обґрунтування вказаного розміру моральної шкоди. Водночас, з урахуванням тривалого часу неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків перед позивачем, внаслідок чого останній був змушений вживати додаткових заходів для відновлення своїх порушених прав, звертатися до суду, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині частково, в сумі 400 грн. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.13 постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Враховуючи зазначене, з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial