Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], який помер 15.07.2014 року і складається з 1/2 частини права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва, площею 2,6 умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, вартістю 14\~234 грн.. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належно, про причини неявки не повідомили, проте в позовній заяві позивач просить розглянути справу без його участі та участі його представника та без фіксування судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив. Враховуючи позицію позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 15 липня 2014 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 2,6 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 08.02.2006 року, виданого 16 червня 2007 року державним нотаріусом Таращанської районної нотаріальної контори Київської області [PERSON] за реєстровим № 1891 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0238703 виданого 10 липня 1997 року Таращанською районною державною адміністрацією Київської області та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часку (пай) за № 571. [PERSON], оформивши спадщину після смерті [PERSON], здавши оригінал сертифікату до управління земельних ресурсів, не встиг виготовити на своє імя державний акт. Спадкоємцем за законом другої черги є позивач [PERSON]. Інших спадкоємців, які претендують на майно спадкодавця за законом та заповітом немає. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, позивач подав заяву до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON], проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що складається з вищевказаної 1/2 частини права на земельну частку (пай) по тій причині, що спадкоємець не надав оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0238703, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 131/02-31 від 04.10.2016 року. Той факт, що 1/2 частина права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва, Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 2,6 умовних кадастрових гектари належала [PERSON] стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 08.02.2006 року, виданого 16 червня 2007 року державним нотаріусом Таращанської районної нотаріальної контори Київської області [PERSON] за реєстровим № 1891 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0238703, виданого 10 липня 1997 року Таращанською районною державною адміністрацією Київської області на підставі рішення №209 від 06.06.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часку (пай) за № 571. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved