Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25 травня 2015 року Хустським районним судом було прийнято рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення з нього на користь відповідачки на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліментів у розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.02.2015 року. На виконання даного рішення 05 червня 2015 року був виданий виконавчий лист та відділом ДВС Хустського РУЮ було відкрито виконавче провадження. Платити аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно на утримання дитини він не має можливості, оскільки ніде не працює, проживає зі своєю матірю, яка також ніде не працює, живе на одноразові заробітки, які отримує, коли працює по найму у людей, виконуючи різні роботи по господарству, тобто працює періодично різноробочим. Просить суд винести рішення, яким зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], 16.12.2009 року з 1200 гривень щомісячно на 750 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог, просить суд зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів з 1200 гривень до 800 гривень, а справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Причини неявки суду невідомі. В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували шлюбі, який між ними було розірвано і за час якого у них 16 грудня 2009 року народилася одна дитина донька [PERSON]. Судом також встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 26 травня 2015 року відповідача зобовязано сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 лютого 2015 року. Матеріалами справи в судовому засіданні стверджено, що позивач на сьогоднішній день ніде не працює, живе на одноразові заробітки, які отримує, коли працює по найму у людей, виконуючи різні роботи по господарству, тобто працює періодично різноробочим. (а.с. 11). Його мати [PERSON], [INFO], з якою він проживає, також ніде не працює. (а.с. 12, 13). За таких обставин вбачається, що матеріальне становище позивача є незадовільним. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку змінився матеріальний стан позивача, оскільки він ніде не працює та не отримує жодних інших доходів, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно зменшити. Разом з тим, суд враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016 року пo 30 квітня 2016 року становить 1455 гривень. Виходячи з наведеного та враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також те, що позивач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та те, що він ніде не працює, живе на одноразові заробітки з періодичної роботи різноробочим, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів слід зменшити та постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved