Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла його матір [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері отримав роз`яснення, відповідно до якого встановлено, що позивач пропустив строк звернення до нього із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, разом із спадкодавцем постійно не проживав, тому є таким, що спадщину не прийняв. Рекомендовано звернутися до суду із заявою про поновлення такого строку. Позивач вважає причину пропуску поважною та просить поновити його через те, що 13 лютого 2020 року отримав травму і таким чином коли спливав строк подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, він тяжко хворів. В період з 13 лютого по 04 березня перебував на лікуванні в КЗ «Знам`янська міська лікарня ім.А.В. Лисенка» з приводу отриманого внаслідок травми захворювання. Так як він є людиною похилого віку, має безліч хронічних хвороб, тому така виду травма стала для нього суттєвою та наклала відбиток на загальний стан його здоров`я. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити, а також розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника, відповідно до якої він не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Відповідно до паспортних даних позивача [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . [PERSON] на момент смерті зареєстрована була в [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Грицик Н.М. надано позивачеві роз`яснення про те, що він являється спадкоємцем, який спадщину не прийняв, так як в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подав, разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав. Відповідно до довідки КЗ «Знам`янська міська лікарня ім. А.В.Лисенка» встановлено, що [PERSON] , 1959 року народження з 13.02.2020 по 04.03.2020 лікувався амбулаторно з діагнозом перелом гом.ступневого суглобу, забій ребер. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 2 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. Враховуючи вищевикладене те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, позивач на час закінчення строку подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини перебував на лікарняному, пересувався з труднощами, строк на прийняття спадщини позивачем порушений з причин, які суд визнає поважними, суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Outcome: approved