Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 17 серпня 2007 року між сторонами був укладений договір № 014/2549/73/59416, згідно якого позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 35000 доларів США, що підтверджується договором. Згідно п. 1.1 позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 35000 доларів США строком по 16 серпня 2011 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку. Вказаний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 1055 ЦК України. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Всупереч ст. 536 ЦК України та умовам кредитного договору відповідач [PERSON] не сплачував проценти за користування кредитом, а тому станом на 29.09.2015 року утворилась заборгованість за процентами у розмірі - 7294,78 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 157482, 27 гривень). Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору і виникнення боргу в загальному розмірі 7294,78 доларів США. 13.07.2015 року відповідачу була направлена рекомендованим листом вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором (№ 114-00-00/15-38394) ,але відповіді на цю вимогу позивач не отримав. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно із п.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки (п.10.1 Кредитного договору). Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Досудові вимоги позивача відповідачем залишені без розгляду, заборгованість за кредитом не сплачувалась навіть частково. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договорні зобов'язання, на нього в судовому порядку слід покласти обов'язок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачені договором кошти. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на матеріалах справи та чинному законодавстві, відповідач заперечень не представив, тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача повністю.

Outcome: approved