Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що працював монтажником санітарно-технічних систем і устаткування 4 розряду у товаристві з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромеханічний завод» з 18.12.2013 року. Наказом № 136 у від 17 березня 2015 року звільнений відповідачем на підставі п.1 ст. 36 КзпП України. При розрахунку в день його звільнення - 17 березня 2015 року відповідач в порушення приписів ст. 116 КзпП України не здійснив належні йому виплати за період з червня 2014 року по березень 2015 року включно. На час звільнення належна до виплати сума складала 6 462,25 грн. Відповідач на підставі ст. 117 КзпП України, повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з 17 березня 2015 року по день фактичного проведення розрахунку. Крім того, діями відповідача, що виразилися у відмові своєчасно виплатити заробітну плату та інші виплати, передбачені законом, йому заподіяно моральної шкоди в сумі 2 000 грн. Моральну шкоду обґрунтовує моральними стражданнями, яких він зазнав внаслідок відсутності коштів для утримання родини, неможливістю реалізувати свої життєві плани, приниженням своєї гідності, необхідністю звертатися за відновленням своїх прав за юридичною допомогою. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 6 462,25 грн., зобов'язати відповідача виплатити йому середній заробіток за весь затримки розрахунку при звільненні з 30.04.2014 року по день проведення остаточного розрахунку, моральну шкоду в сумі 2 000 грн. В судовому засіданні позивач уточнив заявлені вимоги, просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 6 462,25 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 17.03.2015 року по день постановлення рішення суду, моральну шкоду в сумі 2 000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому суд за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку на підставі ст. 224-233 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», працював монтажником санітарно-технічних систем і устаткування, наказом № 136-у від 17.03.2015 року був звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. З розрахункових листів за травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад 2014 року, січень, лютий, березень 2015 року слідує, що позивачу нараховувалася заробітна плата, проте в повному обсязі не виплачена, заборгованість на час розгляду справи становить 6 462,25 грн. Виходячи з того, що підприємством на запит суду не надано довідки про розмір середньої заробітної плати позивача для проведення розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з розміру окладу, зазначеного в розрахункових листах позивача в сумі 1 471 грн. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КзпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. З матеріалів справи вбачається, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, 17.03.2015 року на підставі п.1 ст. 36 КзпП України за угодою сторін, під час звільнення з ним не проведено остаточного розрахунку по заробітній платі, заборгованість становить 6 462,25 грн., яка підлягає стягненню в примусовому порядку з відповідача. Оскільки з 17.03.2015 року до часу постановлення рішення суду позивачу не виплачено заборгованість по заробітній платі, він має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КзпП України в сумі 3236,2 грн. 1471 грн. Х 2 міс. / 40 роб. днів Х 44 роб. дні (період затримки розрахунку при звільненні) = 3 236,20 грн. з подальшим утриманням податків та обов'язкових платежів. Враховуючи те, що з позивачем не проведено остаточного розрахунку в день звільнення, за період роботи на підприємстві заробітна плата виплачувалася несвоєчасно, що стало підставою для нарахування [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач вказує на моральні страждання в зв'язку з порушенням його трудових прав, приниженням у зв'язку з несвоєчасним проведенням розрахунку, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу становить 1000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн. На підставі ст. 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»,

Outcome: partial