Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимоги позивач посилається на те, що на балансі Комунального закладу освіти «Багатопрофільний навчально - реабілітаційний центр» Дніпропетровської обласної ради в оперативному управлінні є майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області і перебувають в управлінні обласної ради на підставі Розпорядження Голови обласної ради від 21 січня 2010 року № 10-р. згідно до переліку об'єктів, які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області балансоутримувачу КЗО «Багатопрофільний навчально - реабілітаційний центр» Дніпропетровської обласної ради належить об'єкт, розташований за адресою [ADDRESS], та складається з житлового будинку Р-1, загальна площа 72,6 кв.м.; Р ?-1- прибудова; Р??-1- прибудова; р?-1-прибудова; р-1- прибудова; р-ганок. На підставі Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою від 02 березня 2005 року та 10 лютого 2005 року обласному комунальному закладу освіти «Загальноосвітня спеціальна школа - інтернат для слабочуючих дітей», що розташована в м. Дніпропетровську по [ADDRESS], на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 08 грудня 2004 року № 238/22 належить земельна ділянка розміром 0,0532 га та 1,9539 га. а також на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 квітня 2010 року КЗО «Багатопрофільний навчально- реабілітаційний центр» Дніпропетровської обласної ради належить будівлі та споруди, а також житловий будинок літ. Р-1, загальна площа 72,6 кв.м.; Р ?-1- прибудова; Р??-1- прибудова; р?-1-прибудова; р-1- прибудова; р-ганок. У 1964 році між Дніпропетровською школою-інтернат (правонаступник КЗО «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр корекціонної роботи та інклюзивного навчання» Дніпропетровської обласної ради» в особі директора Павлова Н.А. та [PERSON] був укладений договір № XII від 1964 року «Про надання площі для проживання, яка належить КЗО «БНРРМЦКА та ІН» ДОР на праві постійного користування. Згідно договору відповідачка [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] набули право користування площею 23,65 кв. м під житло, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. За період своєї роботи у позивача відповідачка [PERSON] зареєструвала у спірні. У 2003 році трудові стосунки між позивачем та [PERSON] припинились, однак відповідача по теперішній час так і не знялися з реєстраційного обліку. З 2003 року відповідачі в спірному будинку не проживають, комунальні послуги не сплачують. Станом на сьогоднішній день позивач вільного доступу до спірного будинку не має, у зв'язку з чим просив суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації відповідачів. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони займають даний будинок на законних підставах. Треті особи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в окремих листах на ім*я суду просили слухати справу за їх відсутності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Використання власності не може задавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Як встановлено в судовому засіданні на балансі Комунального закладу освіти «Багатопрофільний навчально - реабілітаційний центр» Дніпропетровської обласної ради в оперативному управлінні є майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області і перебувають в управлінні обласної ради на підставі Розпорядження Голови обласної ради від 21 січня 2010 року № 10-р. згідно до переліку об'єктів, які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області балансоутримувачу КЗО «Багатопрофільний навчально - реабілітаційний центр» Дніпропетровської обласної ради належить об'єкт, розташований за адресою [ADDRESS], та складається з житлового будинку Р-1, загальна площа 72,6 кв.м.; Р ?-1- прибудова; Р??-1- прибудова; р?-1-прибудова; р-1- прибудова; р-ганок /а.с.22-23/. На підставі Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою від 02 березня 2005 року та 10 лютого 2005 року обласному комунальному закладу освіти «Загальноосвітня спеціальна школа - інтернат для слабочуючих дітей», що розташована в м. Дніпропетровську по [ADDRESS], на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 08 грудня 2004 року № 238/22 належить земельна ділянка розміром 0,0532 га та 1,9539 га. а також на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 квітня 2010 року КЗО «Багатопрофільний навчально- реабілітаційний центр» Дніпропетровської обласної ради належить будівлі та споруди, а також житловий будинок літ. Р-1, загальна площа 72,6 кв.м.; Р ?-1- прибудова; Р??-1- прибудова; р?-1-прибудова; р-1- прибудова; р-ганок /а.с.24-29/. Так, у 1964 році між Дніпропетровською школою-інтернат, правонаступником якої відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради від 25 вересня 2008 року № 462-16/у наказу Головного управління освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації від 20 жовтня 2008 року № 862 є КЗО «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр» Дніпропетровської обласної ради і [PERSON] працюючої в інтернаті сторожем - двірником, було укладено договір «Про надання площі для проживання, яка належить КЗО «БНРРМЦКА та ІН» ДОР на праві постійного користування за адресою [ADDRESS] /а.с. 33/. За період роботи [PERSON] у позивача у спірному будинку були зареєстровані її дочка [PERSON] та онука [PERSON] . /а.с. 121-123/. Згідно наказу № 67-а від 12 липня 2004 року [PERSON] було звільнено із займаної посади за власним бажанням. З матеріалів справи вбачається , що адміністрація підприємства після звільнення [PERSON] з роботи, неодноразово зверталася до відповідачів з проханням звільнити займану жилу площу, однак останні ігнорують такі вимоги /а.с. 85/. З 2003 року відповідачі в спірному будинку не проживають, комунальні послуги не сплачують /а.м. 86-110/. На неодноразові прохання позивача до відповідача укласти договір на постачання комунальних послуг, відповідачка [PERSON] відмовилась, що підтверджується не підписаними Договорами про відшкодування витрат за питне централізоване водопостачання та централізоване водовідведення/а.с.113-114, 116-117/. Жовтнева районна у місті Дніпропетровську управління - служба у справах дітей 12 лютого 2014 р. за вих. № 404/08-14-16 надала копію акта обстеження житлово-побутових умов проживання відповідачки [PERSON] за адресою [ADDRESS], а також її пояснення /а.с. 31-32/, якими підтверджено факт проживання [PERSON] разом з трьома дітьми за адресою [ADDRESS]. Квартира в якій вона зараз фактично мешкає належить її померлому батьку та вона оформлює спадщину. З акта обстеження умов проживання в квартирі [ADDRESS] встановлено, що в 3-кімнатній квартирі, що належала померлому [PERSON] є всі необхідні умови для проживання: газ, вода, електропостачання, меблі, побутова техніка. В квартирі фактично проживають відповідачка [PERSON], її троє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та її брат [PERSON], [INFO]. З відповіді відділу освіти Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради вбачається, що адреса [ADDRESS], за якою зареєстрована відповідачка належить до мікрорайону СЗШ № 10, а неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає в закріпленому за НВК № 111 мікрорайоні за адресою [ADDRESS] та знаходиться на обліку в списках цього навчального закладу, є учнем 4-Б класу СЗШ № 35, навчається там з першого класу з 01 вересня 2010 року, користується пільговим харчуванням, що підтверджується наказом № 50-у від 01 вересня 2010 pоку K3O «Середньої загальноосвітньої школи № 35 Дніпропетровської міської ради. Також навчання [PERSON] в 4-Б класі середньої школи № 35 підтверджується довідкою № 7 від 22 січня 2014 pоку, актом обстеження житлово-побутових умов членами батьківського комітету школи № 35 для надання пільгового харчування у школі /а.с. 34-37, 51-54/. Важливим підтвердженням проживання неповнолітніх дітей відповідачки довгий час за адресою [ADDRESS] є список обліку дітей, які мешкають в мікрорайоні, закріпленому за КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-сад) № 302 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради станом на вересень 2013 року - в 2011 році під номером 24 зареєстрована [PERSON], [INFO]; на 2012 рік за вказаною адресою на обліку під № 15 стає [PERSON], [INFO] Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на обліку в списках ДНЗ № 302 /а.с. 47-50/. На протязі 2012-2013 років та 2-х місяців 2014 р. щомісячно комісія представників позивача перевіряла присутність відповідачів у житловому будинку та складали акти про їх відсутність. Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Так, позивач є власником будівель та споруд, розташованих за адресою [ADDRESS] й тому має повне право розпоряджатись належним на праві власності майном на свій розсуд, але відповідачі, грубо порушуючи норми закону чинять перешкоди в користуванні майном. Згідно до ст. 319 ЦК України закріплено всі права власника майна. А що до ст. 321 ЦК України, закріплено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Позивач як власник спірного приміщення не порушує прав фізичних та юридичних осіб, за захистом своїх прав звернулися до суду. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, заслухавши та дослідивши пояснення сторін, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved