Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 633 417,55 грн., а також стягнути з нього судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 28.12.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено генеральний договір №991/269/07 відповідно до п.1 якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит у сумі 140 000 дол. США. Кредитування за даним генеральним договором здійснювалося протягом періоду з 28.12.2007р. по 27.12.2017р. Конкретні умови кредитування, а саме : сума, мета та строк кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту - визначалися безпосередньо додатковими угодами до зазначеного генерального договору. В один день із генеральним договором, тобто 28.12.2007р., між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №991/270/01/07 відповідно до якої відповідачу було надано кредит в сумі 140 000 дол. США зі сплатою 13,5% річних та кінцевим строком повернення заборгованості до 27.12.2017р. Згідно договору про внесення змін від 21.10.2008р. відсоткову ставку за кредитом збільшено до 14,5% річних. Відповідно до п.п.4, 4.1 додаткової угоди відповідач зобов`язаний щомісячно погашати кредит в сумі 1230,00 грн. згідно графіка та відсотки за користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивачем 16.09.2016 року було надіслано відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. Однак, до теперішнього часу кредитні кошти позивачу у повному обсязі не повернуті. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Банк був вимушений звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку в розмірі 356 349,27 дол. США, що в еквіваленті на дату подачі позову складало 9 416 880,46 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 140 817,34 дол. США, що в еквіваленті на дату складання розрахунку складало 3 721 236,91 грн.; сума заборгованості за відсотками - 137 494,12 дол. США, що в еквіваленті на дату складання розрахунку складало 3 633 417,55 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 26 146,07 дол.США, що в еквіваленті на дату складання розрахунку складало 690 935,65 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 51 9891,74 дол.США, що в еквіваленті на дату складання розрахунку складало 1 371 290,34 грн. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, зменшивши їх, та просив стягнути заборгованість в примусовому порядку в розмірі 278 311,46 дол. США, що в еквіваленті на дату складання розрахунку складало 7 354 654,47 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 140 817,34 дол. США, що в еквіваленті на дату складання розрахунку складало 3 721 236,91 грн.; сума заборгованості за відсотками - 137 494,12 дол. США, що в еквіваленті на дату складання розрахунку складало 3 633 417,55 грн.; Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 110 319,82 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив про можливість розгляду справи за відсутності представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», вказав про повне підтримання своїх позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судові повістки направлені їй за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, не надала суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 28.12.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено генеральний договір №991/269/07 відповідно до п.1 якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит у сумі 140 000 дол. США. Кредитування за даним генеральним договором здійснювалося протягом періоду з 28.12.2007р. по 27.12.2017р. Конкретні умови кредитування, а саме: сума, мета та строк кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту - визначалися безпосередньо додатковими угодами до зазначеного генерального договору. В один день із генеральним договором, тобто 28.12.2007р., між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №991/270/01/07 відповідно до якої відповідачу було надано кредит в сумі 140 000 дол. США зі сплатою 13,5% річних та кінцевим строком повернення заборгованості до 27.12.2017р. Згідно договору про внесення змін від 21.10.2008р. відсоткову ставку за кредитом збільшено до 14,5% річних. Відповідно до п.п.4, 4.1 додаткової угоди відповідач зобов`язаний щомісячно погашати кредит в сумі 1230,00 грн. згідно графіка та відсотки за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти. Проте, у порушення умов договору і чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав і не повернув використані ним кредитні кошти, а доказів зворотного суду не надано. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача і стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 633 417,55 грн., яка складається з основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту) та відсотків за користування кредитом. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 110 319,82 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved