Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що 20 листопада 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу метало пластикових виробів (далі Договір). Відповідно до п.1.1 Договору відповідач зобов*язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на дві конструкції вікон. Згідно п.2.1. Договору строк виготовлення та доставки продукції складає 20 робочих днів з моменту внесення передплати, яка була внесена одночасно з підписанням договору. На наступний день відповідачем було дозамовлено в телефонному режимі ще таке ж саме вікно та була обумовлена ціна в сумі 1450 гривень. Також було обумовлено, що всі вікна будуть встановлені в один день та сума виплачена за всі три вікна в розмірі 4150 гривень. Відповідно до акту приймання - передачі на доставлену та встановлену метало пластикову продукцію від 02 грудня 2013 року відповідач отримала продукцію у встановлений Договором строк . Претензії щодо доставки та встановлення не мала. Згідно із п.п. 2.2. Договору загальна вартість заказу складає 2700 гривень та плюс третє вікно, яке було замовлено в телефонному режимі -1450 гривень, а всього 4150 гривень. Відповідно до Договору відповідач сплатив передплату у сумі 300 гривень, а залишок у сумі мав сплатити після доставки та встановлення трьох вікон. Однак, в порушення умов договору відповідачем було сплачено лише 2400 гривень. За встановлення третього вікна відповідач не сплатила. Сума боргу складає 1450 гривень. Посилаючись на ст.ст. 525,526,692, 625 ч.2 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача основний борг у сумі 1450 гривень, пеню у розмірі 7714,00 грн., 3% річних у розмірі 63, 40 грн., та витрати від інфляції у розмірі 814, 90 грн., а всього - 10042, 30 грн. та судові витрати у справі у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], змінив суму позовних вимог та загалом просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 2500 грн. та судові витрати у справі. Відповідач в судовому засіданні суму заборгованості у розмірі 2500 гривень визнала, не заперечувала обставин укладання Договору про доставку та встановлення трьох віконних метало конструкцій та стягнення з неї на користь позивача зазначеної суми. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір купівлі - продажу метало пластикових виробів. Відповідно до п.1.1 Договору відповідач зобов*язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на дві конструкції вікон. Згідно п.2.1. Договору строк виготовлення та доставки продукції складає 20 робочих днів з моменту внесення передплати, яка була внесена одночасно з підписанням договору( а.с.6,7). На наступний день відповідачем було дозамовлено в телефонному режимі ще таке ж саме вікно та була обумовлена ціна в сумі 1450 гривень. Також було обумовлено, що всі вікна будуть встановлені в один день та сума виплачена за всі три вікна в розмірі 4150 гривень. Відповідно до акту приймання - передачі на доставлену та встановлену метало пластикову продукцію від 02 грудня 2013 року відповідач отримала продукцію у встановлений Договором строк. Претензії щодо доставки та встановлення не мала, про що не заперечувала в судовому засіданні. Судом встановлено, що за доставку та встановлення третього вікна відповідач не розплатилася. Згідно зі ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов*язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов*язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги обставини, встановлені в судовому засіданні, те, що відповідач визнала позовні вимоги у урахуванням їх зменшення, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 2500 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved