Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.09.2012 року у загальній сумі 11951,01 грн., в тому числі, заборгованість за кредитом 18,04 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2218,96 грн.; заборгованість за пенею 8668,72 грн., штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 545,29 грн. (процентна складова). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.09.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 02.05.2018 року має заборгованість 11951,01 грн., в тому числі, заборгованість за кредитом 18,04 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2218,96 грн.; заборгованість за пенею 8668,72 грн., штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 545,29 грн. (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просить проводити розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного розгляду не заперечує (а.с.4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 05.09.2012 року між позивачем та [PERSON] як клієнтом укладено договір заповнення анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.9). Згідно з вказаною заявою, заявник згоден з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифам складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладання та погоджується з його умовами. Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, сплаті винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг, держатель доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п.2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. У відповідності до ч.1ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено уст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу(ч. 2ст. 1050 ЦК України). Встановлено, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором б/н від 05.09.2012 р. не виконав та станом на 02.05.2018 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 2237,00 грн., яка складається з такого: заборгованість за кредитом 18,04 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2218,96 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 2237,00 грн., яка складається з такого: заборгованість за кредитом 18,04 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2218,96 грн. Крім того, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою до [PERSON] просив суд стягнути з останнього заборгованість за пенею: 8668,72 грн. (при цьому суд ураховує, що з єдиного розрахунку комісії та пені убачається, що вимоги в цій частині стосуються саме нарахованої пені); штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина), 545,29 грн. (процентна складова). Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як вбачається з довідки №02-14/56 від 15.06.2018 року виданої Опитненською сільською радою Донецької області, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 08.02.2012 року по теперішній час (а.с.38). Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р с. Опитне Бахмутського району Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення штрафу та пені є необґрунтованим, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів та пені з відповідача необхідно відмовити. Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial