Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 12239-009/07Р, який був укладений 21.09.2007 року, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 14134 долари США, з терміном повернення до 21.09.2011 року. Згідно договору про внесення змін та доповнень від 06.02.2009 року до кредитного договору № 12239-009/07Р від 21.09.2007 року, сторони домовились, що кредит позичальникові надається строком до 21.09.2012 року. В порушення умов кредитного договору, у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 10119,18 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7586,00 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 2533,18 доларів США та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит у розмірі 237544 грн, яка складається з наступного: пеня за несвоєчасну сплату кредиту 176413,51 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 61130,98 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 10119,18 доларів США, заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за користуванням кредитом у розмірі 237544 грн та судові витрати в сумі 3654,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, на задоволення позовних вимог наполягає, у разі неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причин неявки до суду, не повідомили, проте на адресу суду надійшла заява про застосування строків позовної давності та заперечення, в якому зазначено, що відповідач позов не визнає у звязку з тим, що банком не надано до позовної заяви підтверджуючих документів про видачу кредиту, відсутній договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 12239-009/07Р від 22.04.2010 року з графіком платежів до нього, а також договір застави № 12239-009/07Р від 21.09.2007 року. Також надані позивачем копії документів є нечитабельними. Поряд з цим позивачем не надано жодного документу, щодо підтвердження видачі кредиту та виконання ним своїх зобовязань перед відповідачем. В матеріалах справи є кредитний договір за яким банк зобовязався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 10119,18 доларів США. Проте в матеріалах справи відсутні допустимі докази виконання ПАТ КБ «Правекс-Банк» своїх зобовязань за вказаним договором, щодо передачі кредитних коштів. В матеріалах справи відсутні бухгалтерські касові документи (заява на видачу готівки видатковий касовий ордер, грошовий чек). Також представник позивача у своєму запереченні зазначає, що позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки відповідач здійснив останній платіж 22.06.2011 року. Отже, момент прострочення виник 11.07.2011 року і в силу п. 9.2. кредитного договору строк користування кредитом було достроково припинено 10.08.2011 року. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~Статтею 10 ч. 3 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № 12239-009/07Р від 21.09.2007 року на отримання кредиту в розмірі 14134,00 доларів США, за умови його повернення у строк до 21.09.2011 року, з процентною ставкою 13,99 відсотків річних за користування кредитом (а.с. 8-11). З договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 12239-009/07Р від 21.09.2007 року (а.с. 14) вбачається, що відповідно до змін, які внесені до договору № 12239-009/07Р від 21.09.2007 року, кредит надається позичальникові строком з 21.09.2007 року до 21.09.2012 року зі сплатою 13,99 відсотків річних. З розрахунку заборгованості станом на 17.06.2015 року (а.с. 5-7) вбачається, що нарахована позивачем заборгованість відповідача за кредитним договором складає 20848,38 доларів США. Інші надані суду позивачем докази є реєстраційними та дозвільними документами (а.с. 17-24). З наданих суду позивачем доказів вбачається факт укладення між сторонами кредитного договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками банку, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Документами, які можуть підтвердити факт отримання кредитних коштів відповідачем, наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредита та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов'язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів в грошовому еквіваленті в доларах США, що підлягає сплаті у гривнях, позивач не обґрунтував у позові та не надав доказів, який саме розмір офіційного курсу НБУ був станом на 17.06.2015 року та використовувався при здійсненні розрахунків. Судом створювалися належні умови для подання доказів сторонами, у тому числі позивачу направлялися заперечення відповідача, але будь-яких додаткових доказів на спростування доводів відповідача позивачем суду не надано. Надані представником позивача пояснення від 15.11.2016 року, на заперечення [PERSON], не містять посилань на докази та не приймаються судом до уваги. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено доказами факт надання кредитних коштів відповідачу на виконання кредитного договору, а також розмір заборгованості відповідача, у звязку із чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за недоведеністю, строки позовної давності судом не застосовуються.

Outcome: dismissed