Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що працював електрослюсарем ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс». Відповідно до наказу голови правління №665 від 28 листопада 2016 року звільнений із займаної посади, про що зроблений запис в трудовій книжці. Однак на даний час розрахункові кошти йому при звільненні не виплачені, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 7391 грн. 57 к. В зв'язку з порушенням термінів виплати зарплати, просить стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 7391 грн. 57 к., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 71 911 грн. 65 к. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., яка полягає у завданні йому душевних страждань, так як заробітна плата є джерелом його існування, а відсутність засобів для проживання змусило докладати додаткові зусилля для організації свого життя та членів сімї, що завдало йому моральних страждань. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, погодився із заборгованістю по невиплаті позивачу заробітної плати, та не визнав позов в частині стягнення моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі\~ст. 94 КЗпП України роботодавець зобовязаний регулярно виплачувати працівникам заробітну плату. Відповідно до\~ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що з 2005 року [PERSON] працював на різних посадах ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс», що підтверджується записами в його трудовій книжці. Відповідно до довідки ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» за вих. №113/07-16 від 18 липня 2016 року, станом на 01 липня 2016 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з вересня 2014 року по листопад 2016 року з урахуванням виплаченої заробітної плати становить 7391 грн. 57 к. Враховуючи те, що заробітна плата [PERSON] була нарахована, але не виплачена з вини відповідача, з останнього слід стягнути дану заборгованість. Крім того, згідно зі\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наведених обставин, вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення, як такі, що ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не оспорюються. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки спір про розмір належних до виплати [PERSON] сум відсутній, так як вищевказаною довідкою підтверджується невиплата йому заборгованості по заробітній платі в розмірі 7\~391,57 грн., слід визначити розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача у звязку з невиплатою вищевказаної суми позивачу по день винесення рішення. Середньоденний заробіток позивача для обрахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає відповідно до підпункту л) пункту 1, абзацу 4 пункту 2, абзацу 1 пункту 8\~постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, виходячи з даних довідки відповідача №102-8/16 від 11.02.2016 року. Відповідно до даних уточнюючої довідки ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» за № 155/09-16 від 29.09.2016 року середньомісячна заробітна плата за повні два місяці роботи [PERSON] перед звільненням становила 2\~204,02 грн. (у червні 2014 року 2057,97грн., у липні 2014 року\~2350,06 грн.), фактично за вказаний період позивач відпрацював 43 робочих днів. Таким чином його середньоденний заробіток складає 102 грн. 51 коп. (4408,03грн. : на 43 р.д). Період затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення 28.11.2014 року по день ухвалення рішення 29.03.2016 року становить 417 робочих днів, а розмір заробітку, що підлягає стягненню за вказаний період становить 42\~746,67 грн. (417 р.д. х 102,51 грн.)\~\~ Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 2000 грн. моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Враховуючи те, що відповідачем порушено гарантоване\~ст. 43 Конституції України\~право позивача на своєчасне отримання винагороди за працю, в результаті чого останній був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що йому завдано моральну шкоду. З урахуванням обставин справи, характеру та глибини душевних страждань, періоду та розміру заборгованості, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд знаходить стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Судових збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ч.3\~ст. 88 ЦПК України.\~\~\~\~ \~\~

Outcome: partial