Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що з 1989 року добросовісно володіє будинком № 50 по вул. Дорошенка, в селищі Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області. Право власності на дане будинковолодіння він набув за набувальною давністю. 11.03.2003 року померла його мати - [PERSON], а 12.12.2008 року - помер його батько - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. На момент їхньої смерті в будинковолодінні проживав тільки позивач. 01 березня 2016 року він виготовив технічний паспорт на дане будинковолодіння, однак зареєструвати право власності він не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на будинок не виготовлявся. З 1989 року він здійснив покращення житлового будинку та на даний час продовжує безперервно ним володіти та користуватись вже більше 27 років, а тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 50 по вул. Дорошенка, в селищі Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області, за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а справу розглянути в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що з позовними вимогами ознайомлений та не заперечує щодо їх задоволення, а справу розглянути в його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 344 ч.1 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до Постанови Пленумуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, п. 9 при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Судом встановолено, що в будинковолодінні по вул. Дорошенка, 50 в селищі Отинія, Коломийського району, Івано-Франківської області, проживали позивач - [PERSON], його мама - [PERSON] та батько [PERSON]. 11.03.2003 року мати позивача [PERSON] померла, а 12.12.2008 року - помер його батько - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. На момент їхньої смерті в будинковолодінні проживав тільки позивач. В березні 2016 року [PERSON] звернувся в Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок. Відповідно до копії технічного паспорту житловий будинок по вул. Дорошенка, 50 в селищі Отинія, складається житлового будинку, сараю, вбиральні, криниці та огорожі і його ринкова вартість становить 57 680 гривень згідно висновку експерта. Згідно акту Отинійської селищної ради від 14 лютого 2016 року [PERSON] має право оформити будинковолодіння у власність, оскільки добросовісно ним володіє з 1989 року, здійснює його покращення і безперервно продовжує використовувати його, однак зареєструвати право власності він не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на будинок не виготовлявся. Встановлене судом підтверджено свідоцтвами про смерть, технічним паспортом на будинковолодіння, акторм про використання майна та іншими перевіреними в суду доказами. Враховуючи, що позивач володіє спірним житловим будинком з 1989 року, тобто вже більше 27 років, а визнання права власності на нього надасть йому змогу розпоряджатися належним йому майном, що дає суду підстави для задоволення позову. На підставі ст. 344 ЦК України,

Outcome: approved