Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 15.11.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, згідно укладеного між сторонами договору № б/н від 15.11.2011 року. Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідач зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак ним не виконуються належним чином зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 21.01.2015 року відповідач має заборгованість в сумі 27257,87 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 15979,78 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8803,91 грн., заборгованості за комісією за користування кредитом в розмірі 700,00 грн., а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1274,18 грн. штраф (процентна складова). В звязку з чим просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 27257,87 грн. за кредитним договором № б/н від 15.11.2011 року та судові витрати у виді судового збору в розмірі 272,58 грн. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 13.10.2015 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача [PERSON] - його матір [PERSON] Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов саме до відповідачки [PERSON] підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнала у повному обсязі, заперечувала проти їх задоволення та просила справу розглянути без її участі. Крім того, в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що кредит в банку був отриманий її покійним сином [PERSON], про який вона дізналася лише коли її викликали до суду. Позов вона не визнає, оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина вона не отримувала. Вона мешкає разом з чоловіком, з яким мають поганий стан здоровя, пенсії вистачає лише на ліки. Просила у задоволенні позову відмовити. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України на підставі наявних у справі доказах у відсутність не зявившихся сторін. Ознайомившись з позовною заявою, розглянувши письмові заяви представника позивача та відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15.11.2011 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про бажання отримати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць із розрахунку 360 днів на рік. В вищевказаній анкеті-заяві є підпис відповідача [PERSON] про те, що він ознайомлений та згоден із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення у письмовому вигляді, т.б. відповідач прийняв зазначені умови споживчого кредиту. Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Зобовязання за вказаним кредитним договором [PERSON] належним чином не виконав, у звязку з чим його заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором № б/н від 15.11.2011 року, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 21.01.2015 року становить 27257,87 грн., з яких: 15979,78 грн. залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 8803,91 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1274,18 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~ Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно актового запису про смерть № 5 від 03.02.2015 року, складеного виконкомом Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області, відповідач [PERSON] помер\~\~02.02.2015 року. Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України\~\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка\~\~ померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно розяснень наданих у п.32\~\~Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають з кредитних правовідносин»\~\~при вирішенні спорів щодо виконання зобовязань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до повідомлення Володарської держнотконтори від 08.09.2015 року за вих. № 849/01-24 після смерті [PERSON], який помер 02.02.2015 року, Володарською держнотконторою заведена спадкова справа № 118/2015 від 29.05.2015 року на підставі заяви про прийняття спадщини за законом матері померлого - [PERSON] Інших спадкоємців немає, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалося. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.11.2015 року за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на домоволодіння № 10, розташоване по вул. Октябрьській в с. Ключове Володарського району Донецької області. Загальна вартість нерухомого майна складає 52896 грн. Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру 1441 Регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області від 03.12.2015 року за № 27/5-1441-79 станом на 01.12.2015 року за [PERSON] зареєстрований автомобіль ВАЗ-2106, 2001 року випуску, держномер АН 6099 НХ, свідоцтво про реєстрацію САО-037197 від 18.07.2012 року на підставі довідки-рахунку КІМ 610370 від 15.06.2011 року, виданої ТОВ «Азов-Авто-Трейд». Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до державного нотаріуса Володарської державної нотаріальної контори з приводу отримання спадщини, чим фактично прийняла спадщину після померлого сина [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 1269 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також ст.ст. 1297 та 1299 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Невиконання спадкоємцями вимог закону щодо оформлення та реєстрації спадкового майна не може бути підставою для відмови у задоволенні позову в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON], за життя, свої зобовязання передбачені кредитним договором не виконав належним чином, а обовязок щодо погашення заборгованості за кредитним договором спадкодавця покладається на його спадкоємця, в межах вартості успадкованого майна, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості по договору з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 27257,87 грн., але в межах вартості майна одержаного нею у спадщину, тим самим задовольнивши позов в цій частині. Також слід зазначити, що суд не приймає до уваги доводи відповідачки [PERSON], на які вона посилається як на підставу у відмові в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки вважає їх безпідставними та такими, що не ґрунтуються на Законі. Що стосується позовних вимог позивача предявлених до відповідача [PERSON], то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідач [PERSON] помер та не є субєктом цивільних правовідносин, тим паче, що представник позивача позовні вимоги до нього не підтримав. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов до відповідачки [PERSON] задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з останньої слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 272,58 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial