Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.05.2018 він разом зі своїм сином та дружиною приїхав з Російської Федерації до м.Олександрія Кіровоградської області на двотижневу відпустку до своїх батьків. 08.06.2018 о 12.10 год., коли він сідав до власного автомобіля марки «TOYOTA Scion XB», державний реєстраційний номер [NUMBER] , перед магазином «Аврора», що розташований у м.Олександрія по вул.6 Грудня, раніше незнайомий йому [PERSON] почав безпідставно чіплятися до нього, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою в його бік. Також останній погрожував йому розправою мотивуючи тим, що на його автомобілі встановлені номери російського зразка, а оскільки відповідач приймав участь у антитерористичній операції, тому не дозволить йому, щоб автомобіль з такими номерами рухався по м.Олександрія та після погроз почав бити його автомобіль ногами. Після цього він на своєму автомобілі від`їхав від магазину за будинок №138, що розташований через дорогу. Проте відповідач на автомобілі марки «TOYOTA Prado», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] знову підїхав до його автомобіля та продовжив наносити удари по транспортному засобу ногами та дошкою. Він намагався зупинити [PERSON] , але той на його зауваження не реагував, продовжуючи трощити автомобіль та кидаючись на нього з дошкою. Після нанесення технічних пошкоджень автомобілю відповідач та [PERSON] сіли у свій автомобіль та поїхали з місця події. Свідками зазначених дій відповідача були численні мешканці багатоповерхового будинку №138 по вул.6 Грудня в м.Олександрія та працівники установи, що розташована поруч, оскільки дії відповідача супроводжувалися гучною нецензурною лайкою, звуками ударів по автомобілю та сигналізацією автомобіля. Того ж дня 08.06.2018 відповідачу було запропоновано відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку, на що він відмовився та по прибуттю знову кинувся бити ногами пошкоджений автомобіль. В подальшому постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №398/2315/18 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. В результаті протиправних дій відповідача на автомобілі марки «TOYOTA Scion XB» державний реєстраційний номер [NUMBER] було пошкоджено: лобове скло, ліве дзеркало заднього виду, ліва панель боковини кузова (спереду та ззаду), ліва передня дверка (три пошкодження), ліва задня дверка (два пошкодження), облицювання заднього бампера зліва. Згідно з висновком експертного авто-товарознавчого дослідження вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля складає 23064,08 грн. Також зазначає, що окрім матеріальної шкоди йому також була завдана моральна шкода, яка полягає у порушенні звичного ритму життя, втраченому спокої, зіпсованій відпустці, сильному хвилюванні щодо пошкодження власного автомобіля, пошуку додаткових незапланованих коштів для відновлення пошкоджень, придбання нових запчастин для автомобіля, вимушених змін життєвих планів, виражених у необхідності залишення своїх справ та здійснення невідкладних заходів щодо усунення пошкоджень, пошук захисту прав щодо фіксування пошкоджень судовим експертом, консультацій у юристів, оформлення довіреності у нотаріуса тощо. Крім того, це виразилося у порушенні сімейних зв`язків і стосунків з батьками, яких він тривалий час не бачив, що завдало особливого хвилювання та непередбачуваного стресу членам всієї родини. До того ж протягом всього його шляху в напрямку Російської Федерації у працівників поліції виникали питання щодо технічних пошкоджень автомобіля, що затримувало рух автомобіля та призводило до погіршення душевного стану його та його сім`ї. З огляду на викладені обставини позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача завдані матеріальну шкоду у розмірі 23064 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн., витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 1800 грн., сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. та витрати, пов`язані з правовою допомогою у розмірі 3000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та відповідач пояснив суду, що 08.06.2018 приблизно о 12.00 год. знаходячись у м. Олександрії Кіровоградської області біля магазину «АТБ» він помітив легковий автомобіль з російськими номерними знаками, на який звернув увагу, оскільки є ветераном АТО та критично ставиться до громадян Російської Федерації. Підійшовши до транспортного засобу він завдав один удар рукою по кузову авто, внаслідок чого спрацювала сигналізація. В цей час з найближчого магазину вийшов водій зазначеного автомобіля, з яким у нього виник конфлікт з приводу його перебування на території України. Під час конфлікту він також двічі наніс удар ногою по передньому бамперу автомобіля. Ударів дошкою по автомобілі він не наносив, інших пошкоджень у вигляді подряпин фарби також не спричиняв. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що в кінці травня 2018 року до м. Олександрія Кіровоградської області з Російської Федерації приїхав у відпустку її син [PERSON] 08.06.2018 о 12.30 год. син зателефонував до неї та повідомив, що невідомий чоловік з причин проживання його на території Російської Федерації вчинив з ним сварку, після чого пошкодив його автомобіль, наносячи удари ногами та дерев`яною дошкою. При цьому син розповів, що вказаний чоловік з місця події зник на автомобілі Тойота Прадо . Встановивши власника зазначеного транспортного засобу, яким виявився [PERSON] , при розмові з останнім він пообіцяв відшукати [PERSON] та вжити заходів щодо відшкодування останнім спричиненої шкоди. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що на початку червня 2018 року у м. Олександрія Кіровоградської області біля аптеки він зустрівся з [PERSON] , який попрохав підвезти його, на що він погодився. Проїжджаючи біля магазину «АТБ» та повернувши біля заправки [PERSON] попрохав зупинитися та почекати його декілька хвилин, після чого вийшов з авто. Куди саме останній ходив він не бачив. Приблизно через 5 хвилин [PERSON] повернувся до автомобіля та вони продовжили рух. Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки «TOYOTA Scion XB», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 06.07.2016. На звернення 08.06.2018 представника позивача до Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області про те, що невстановлені особи біля домоволодіння по вул. 6 Грудня в м.Олександрія пошкодили автомобіль, чим заподіяли матеріальну шкоду, за вих.№12/30/113-2018 від 11.06.2018 їй було повідомлено, що на місце події було здійснено виїзд СОГ та встановлено, що дійсно невідомі особи 08.06.2018 пошкодили виступаючі частини автомобіля марки «TOYOTA Scion XB» державний реєстраційний номер [NUMBER] . При цьому зазначено, що відповідно до ст.194 КК України кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна настає, якщо шкода заподіяна у великих розмірах, а оскільки в даному випадку шкода заподіяна у невеликих розмірах та не становить суспільної небезпеки, тому в порушенні кримінального провадження було відмовлено. Згідно з постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме за те, що 08.06.2018 о 12 год. 10 хв. відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поряд з будинком №138 по вул.6 Грудня в м.Олександрія Кіровоградської області , образливо чіплявся до позивача, після чого пошкодив його автомобіль «Тойота Skion ХВ» державний номерний знак [NUMBER] . Вина відповідача у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення була встановлена судом на підставі наступних доказів: пояснень представника потерпілого, свідків, протоколу про адміністративне правопорушення від 05.07.2018, протоколу огляду місця події від 08.06.2018, письмової заяви представника потерпілого від 08.06.2018, рапорту на ім`я начальника Олександрійського ВП про отримання заяви від [PERSON] , яку 08.06.2018 зареєстровано в реєстрі за №8504, висновку №59.2018 від 19.07.2018, письмових пояснень свідків, фотознімків, на яких зафіксовані механічні пошкодження автомобіля та відеофайлів. Зазначена постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 в апеляційному порядку не оскажувалася та набрала законної сили 21.08.2018. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином суд вважає встановленим, що 08.06.2018 о 12.10 год. поруч із будинком №138 по вул .6 Грудня в м.Олександрія Кіровоградської області відповідач пошкодив автомобіль марки «TOYOTA Scion XB» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві приватної власності належить позивачу. Згідно з висновком експертного авто-товарознавчого дослідження №59.2018 від 19.07.2018 вартість ремонтно-відновлювальних робіт по відновленню автомобіля марки, моделі «TOYOTA Scion XB», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на момент проведення дослідження 10.06.2018, становить 23064 грн. 08 коп. Вартість матеріального збитку становить 16595 грн. 59 коп. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Цивільне законодавство в деліктних (позадоговірних) зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Тобто, з урахуванням приписів ч.2 ст.1166 ЦК України, а також визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, не позивач доводить наявність вини відповідача, а саме на відповідача закон покладає обов`язок доведення відсутності його вини у заподіянні шкоди позивачу. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач надав докази, які свідчать про факт пошкодження його автомобіля саме відповідачем. Відповідач у свою чергу доказів, які б спростовували його вину, суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, а також беручи до уваги, що відповідач відсутність своєї вини, що є його процесуальним обов`язком згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України і ст.1166 ЦК України, не довів (доказів взагалі не подавав), суд приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду має нести саме відповідач. Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 2 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Жодних належних та допустимих доказів на спростування факту заподіяння матеріальної шкоди та її розміру відповідачем не надано. З огляду на викладене та враховуючи, що під час судового розгляду судом встановлено вину відповідача та існування безпосереднього причинного зв`язку між його неправомірними діями та шкодою, завданою позивачу, останній є власником майна, яке пошкоджено, тому має право згідно зі ст.1166 ЦК України на отримання відшкодування від відповідача, відповідального за завдану шкоду, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди підлягають до задоволення у повному обсязі у розмірі 23064 грн. Разом з цим, за змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З огляду на викладене та враховуючи, що судом встановлено, що саме з вини відповідача пошкоджено майно позивача, відшкодування матеріальних збитків позивач не отримав, поведінка відповідача щодо відмови у відшкодуванні шкоди призвела до душевних страждань позивача, втрати нормального плину життя, пов`язаного із необхідністю захисту порушених прав, ремонтом автомобіля, пошуком додаткових коштів, а тому суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. При визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує глибину душевних страждань позивача, зміну його звичного укладу життя та докладання ним додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, ступінь вини відповідача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за доцільне визначити розмір завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Окрім того, враховуючи наявність в матеріалах справи висновку експертного авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості ремонтних робіт та вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля №59.2018 від 19.07.2018, наявність належних доказів сплати позивачем вартості проведення експертизи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження у розмірі 1800 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки позивачем жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, зокрема договору про надання правової допомоги, умовами якого визначені повноваження виконавця, склад, обсяг, вартість послуг, квитанцій про сплату за виконані роботи, детального опису робіт (наданих послуг), фактично виконаних адвокатом, суду надано не було, тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. слід відмовити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., а тому приймаючи до уваги часткове задоволення позову та враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 426 грн. 54 коп., виходячи з того, що загальний розмір стягнутої суми за рішенням суду становить 60,52% від загальної суми заявлених вимог майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial