Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у виді жилого будинку під номером [ADDRESS]. Він, являючись спадкоємцем померлого за заповітом, спадщину прийняв. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок не має змоги, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документу на нього. Просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на жилий будинок під номером [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник не з»явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з»явився. В надісланій до суду заяві сільський голова просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов належить задовольнити. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до статті 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] року відділом реєстрації смерті у місті Києві. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, посвідченим 12 квітня 2006 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі під номером 3088. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 10616726 від 07 серпня 2007 року, який зберігається в матеріалах спадкової справи, даний заповіт є чинним. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняв. У відповідності до пункту 4.15 ч. 1 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса про вчинення нотаріальних дій, яка полягає у видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок, від 04 квітня 2015 року № 589/02-14. У видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок позивачу було відмовлено в зв'язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яким підтверджено набуття померлим [PERSON] права власності на даний будинок, не було зареєстровано в КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації». Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 734/2007 після смерті [PERSON] Той факт, що право власності на спадковий будинок не зареєстровано за померлим [PERSON], підтверджується довідкою директора КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 560 від 23 березня 2015 року. Встановлено, що власником будинку під номером [ADDRESS] являвся [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 12 травня 1989 року та зареєстрованим в реєстрі за номером 16н-1857. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину, копія якого додана позивачем до матеріалів справи. Вказане свідоцтво не було зареєстровано в органах технічної інвентаризації. Спадковий будинок, розташований на земельній ділянці, призначеній для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель. Вказана обставина підтверджуються довідкою Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області № 233 від 10 квітня 2015 року. Будинок має затверджений КП КОР Білоцерківським МБТІ технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних. Даним будинком померлий [PERSON] користувався та володів на праві власності. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування за заповітом, право на будинок набув позивач. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, статтей 328, 1216, 1217, 1218, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved