Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 19.09.2009 року. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.09.2009 року. Від шлюбу у них народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сімейне життя не склалося через конфлікти, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, довіри та поваги. У зв'язку з цим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] заперечували проти розірвання шлюбу. [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вони з позивачем мають двох малолітніх дітей. Відповідач вважає, що при розірванні шлюбу діти залишаться без піклування, спілкування та підтримки позивача, тому просила суд надати строк для примирення з позивачем. Позивач [PERSON] категорично заперечував проти надання строку для примирення, посилаючись на те, що вони з відповідачем вже давно не проживають разом. На думку позивача, у сторін було багато часу для примирення. Також позивач зазначив, що проживає разом з іншою жінкою і має намір створити з нею нову сімю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного, суд відмовляє [PERSON] в наданні строку для примирення з позивачем. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 19 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Назаренко) [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1193. Від шлюбу у них народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично розпався, сторони припинили сімейні відносини і на час розгляду спільного господарства не ведуть. На примирення позивач не згоден. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Що стосується заперечень відповідача, то суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Крім того, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем не впливає на обсяг прав і обовязків [PERSON] щодо його неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved