Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого вони є, та відповідачем [PERSON] 12.11.2007 року було укладено кредитний договір № 047-2902/840-0455, за яким позичальнику надано кредит в сумі 76 700,00 доларів США, строком до 10.11.2027 року, зі сплатою 13,45 % річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 12.11.2007 року було укладено договір іпотеки між Банком, [PERSON] та [PERSON] (майновий поручитель), згідно якого було передано Банку в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. Вартість іпотеки, яка була погоджена сторонами договору, склала 484 209,15 грн. Оскільки позичальником було порушено умови договору, банк звернувся до суду. 25.11.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 2-236/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, було прийнято рішення, відповідно до якого солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] борг в сумі 81 892,66 доларів США, що еквівалентно 649 032,09 грн.; відносно [PERSON] відмовлено з тих підстав, що він не підписував договору поруки, та відмовлено у стягненні боргу з [PERSON], який є майновим поручителем, і не може відповідати солідарно. Станом на 01.07.2013 року рішення суду не виконано. У зв'язку з чим, просили в рахунок погашення заборгованості в сумі 81 892,66 доларів США, що еквівалентно 649 032,09 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, в разі неявки в суд відповідача не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідачів по доказам, наданим стороною позивача. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] 12.11.2007 року було укладено кредитний договір № 047-2902/840-0455, за яким позичальнику надано кредит в сумі 76 700,00 доларів США, строком до 10.11.2027 року, зі сплатою 13,35 % річних за користування кредитом. 12.11.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 047-2902/840-0455-Р, за яким поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором в солідарному порядку з позичальником. 12.11.2007 року між Банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки (без номеру), за яким [PERSON] та [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 047-2902/840-0455, передали в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,10 кв.м., житловою площею 28,90 кв.м. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим, 25.11.2011 року Дніпровський районний суду м. Києва постановив рішення по справі № 2-236/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Згідно даного рішення з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто борг в розмірі 81 892,66 доларів США, що еквівалентно 649 032,09 грн. (яка складається з: кредитна заборгованість - 75 695,45 доларів США, еквівалент 599 916,72 грн., заборгованість по відсоткам - 6 194,59 доларів США, еквівалент 49 094,60 грн., підвищені відсотки - 2,62 доларів США, еквівалент 20,76 грн.). У стягненні коштів з [PERSON] було відмовлено, оскільки він договір поруки не підписував. У стягненні коштів з [PERSON] було відмовлено, оскільки він є майновим поручителем, та відповідає лише в межах вартості предмета іпотеки та у разі задоволення вимог іпотекодержателя. Рішення набуло законної сили 05.12.2011 року. На виконання рішення суду 30.05.2012 року було видано виконавчі листи. 21.11.2012 року відкрито виконавче провадження № 35334699 по боржнику [PERSON] Рішення не виконано. 21.01.2013 року було відкрито виконавче провадження № 36096030 по боржнику [PERSON] 25.03.2013 року виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Рішення суду не виконано. Таким чином, в суді було встановлено, що рішення суду про стягнення боргу в сумі 81 892,66 доларів США, що еквівалентно 649 032,09 грн. не виконано до цього часу, у зв'язку з чим Банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.п. 2.4-2.6 договору іпотеки нерухомого майна у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань основного договору, що обумовлює основне зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 441,00 грн., дані витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved