Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої представник підтримав у судовому засіданні та обґрунтовує тим, що 30 вересня 2013 р. передав відповідачу в борг грошові кошти в розмірі 9000 грн., що підтверджується розпискою від 30.09.2015 р., складена та підписана власноручно позичальником. Згідно цієї розписки, позика являється безпроцентним та підлягає поверненню в повній сумі в строк до 01 липня 2014 р. рівними частинами по 1000 грн. в місяць. Строк виплат до 5-го числа кожного місяця. У випадку прострочки платежу нараховується пеня в розмірі 5 % за кожний день прострочки від суми боргу. Довідавшись зі слів відповідача про існуючі фінансові труднощі і йдучи назустріч прохання [PERSON], позивач не вимагав повернення суми боргу в обумовлений розпискою термін 01.07.2014 р. та ще протягом декількох місяців після настання строків повернення боргу. На наступні неодноразові прохання про добровільне повернення суми боргу, відповідач ніяким чином не відреагував. Таким чином, відповідач отримавши грошові кошти в сумі 9000 грн. 30 вересня 2013 р., які обіцяла повернути до 01 липня 2014 р., до цього часу їх не повернула. Тому стягненню із відповідача підлягає неустойка у вигляді встановленої у розписці пені за час прострочення повернення боргу в розмірі 27\~900 грн.: розмір пені за кожний день прострочення 9\~000 грн. * 5%/100=450 грн.; кількість днів прострочення ( з 02.07.2014 р. по 01.0.2014 р.)=62 днів; розмір пені за весь час прострочення 450,00 грн. * 62 дні=27\~900 грн. Враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за розпискою від 30.09.2013 р. в розмірі 36\~900 грн., з яких: 9\~000 грн. сума боргу, 27\~900 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання та судові витрати в розмірі 369 грн. Відповідачка позовні вимоги не визнала, пояснюючи судді, що розписку написала власноручно під тиском позивача. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги задовольнити частково. Встановлено, що 30 вересня 2013 р. [PERSON] отримала у позику від [PERSON] кошти у сумі 9\~000 грн., з обовязком повернути борг до 01 липня 2014 р., рівними частина по 1\~000 грн. в місяць. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей\~або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.\~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника\~або інший документ, який посвідчує\~передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Суду було надано представником позивача підтвердження про існування між сторонами грошового зобовязання та укладення договору позики, шляхом складення розписки, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи. Відповідно позовні вимоги представника позивача про стягнення загальної суми позики, є обґрунтованими. Також згідно наданої розписки, у випадку прострочення сплати боргу, нараховується пеня в розмірі 5 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Вимога позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобовязання є обґрунтованим. Але суд вважає за необхідне зменшити суму пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яка в декілька разів перевищує розмір боргу, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України\~\~розмір неустойки(штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За положеннями вказаної норми, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. У зв'язку з чим, суд зменшує розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором з 27\~900 грн. до суми - 9\~000 грн. Оскільки згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial