overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, і в обґрунтування позовних вимог вказав на те, що він працював у відповідача до 01.03.2017 року і був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не виплачена заробітна плата, також не виплачена вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат. У зв'язку з тим, що позивачу при звільненні не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути заборгованність по заробітній платі та вихідну допомогу.. У судове засідання позивач не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, надав до суду письмові пояснення та просив розглянути без його участі. Відповідно до частини 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 02.02.2018 р. №16-07/202 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становила 17\~646 грн. 59 коп.. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом встановлено, що в день звільнення ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило [PERSON] належних йому сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що визнано відповідачем. ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило своєчасно [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 17 646 грн. 59 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі розміром 17 646 грн. 59 коп. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн.. 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення на користь [PERSON] аліментів на його утримання, як повнолітнього сина який продовжує навчання в твердій грошовій сумі 1000 грн., починаючи з 09.02.2017р. до закінчення [PERSON] 19.09.1997р.н., навчання. Позовні вимоги аргументовані тим, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час позивач є повнолітнім, навчається у Київському національному університеті імені [PERSON] на 1-му курсі географічного факультету, що підтверджується довідкою Київського національного університету імені [PERSON]. Через навчання на денній формі навчання змоги влаштуватись на роботу та отримувати заробіток та утримувати себе самостійно не має. Кошти на утримання надає лише мати, однак її самій важко належним чином забезпечити витрати пов'язані з навчанням, натомість батько жодної матеріальної допомоги мені не надає. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач та його представник надали заяви про розгляд справи без їх участі позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики. В обгрунтування позову посилаючись на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 29 травня 2017 року було укладено договір позики грошових коштів. Відповідно до п. 1 вказаного договору позивач передав відповідачу [PERSON] 1\~972\~500,00 грн., які відповідач зобовязався повернути позивачеві. Згідно п.3 договору про позику грошових коштів від 29 травня 2017 року, підтвердженням отримання відповідачем від позивача грошових коштів є розписка від [PERSON] про отримання вищезазначеної суми коштів. Оскільки відповідач грошові кошти не повернув, позивачем 26 червня 2017 року було направлено відповідачу письмову вимогу щодо повернення коштів. 12.07.2017 року відповідач повернув позивачу суму у розмірі 394500 грн., що підтверджується розпискою. Оскільки до теперішнього часу відповідач грошові кошти у повному обсязі позивачу не повернув то позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі у розмірі 1\~578\~000 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 травня 2017 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу [PERSON] 1972500 грн., про що останнім була складена розписка. 26 червня 2017 року позивачем була направлена на адресу відповідача [PERSON] про виконання обовязку за Договором позики від 29 травня 2017 року. 12.07.2017 року відповідач [PERSON] повернув позивачу [PERSON] суму у розмірі 394 500 грн., що підтверджується розпискою. Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки представником відповідачем, у судовому засіданні, отримання позики не заперечувалося, позика відповідачем у повному обсязі не повернена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 8000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Сторони подали заяву про розгляд справи у свою відсутність, відповідач письмово повністю визнав позовні вимоги. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5\~ст. 183 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] В теперішній час дитина проживає із мамою. Боржник матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Таким чином, суд дійшов до переконання про існування законних підстав для видачі судового наказу. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та просить в порядку ст.116 КЗпП України та ст.ст.1002,1007 ЦК Українистягнути на його користь витрачені підзвітні кошти в сумі 70761,79 гривень. В обґрунтування позову, зазначив, що він працював з 01.01.2012 року по 19.12.2017 року на посаді директора ТОВ «Укрбелпродукт» та витратив з 01.01.2015 року по 30.11.2017 року власних коштів на потреби підприємства в розмірі 70761,79 грн., які й просить стягнути з відповідача. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв не подано. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, щопозивач працював з 01.01.2012 року по 19.12.2017 року на посаді директора ТОВ «Укрбелпродукт», що стверджується копіями довідок підприємства. Копії трудової книжки до позову позивачем надано не було. Як вбачається з довідки ТОВ «Укрбелпродукт» (без дати, штампа та номеру), наданої позивачем, [PERSON] вносились власні кошти на оплату послуг, канцтоварів та інше в сумі 70761,79 гривень. Долучено до позову й реєстри і авансові звіти на вказану суму. На думку позивача, ці кошти є розрахунковими, оскільки він посилається на положення ст.116 КЗпП України, відповідно до якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Вказана норма трудового законодавства регулює правовідносини щодо оплати праці працівника. Структура заробітної плати, визначена ст.2 Закону України «Про оплату праці», в той же час, позивач зазначає, що ці кошти були внесені ним на оплату послуг, канцтоварів. Таким чином, фактично кошти являються запозиченими позивачем відповідачеві, при цьому, будь-яких належних та допустимих доказів, якими є документи про вчинення фінансової операції на користь юридичної особи, що підтверджувало б зарахування таких коштів на відповідні рахунки, позивачем суду надано не було (тобто, фактичне понесення вказаних витрат). Враховуючи, що кошти в сумі 70761,79 грн. не являються заробітною платою позивача, тому положення ст.116 КЗпП України до спірних правовідносин застосовано бути не може. Разом з тим, посилання позивача на положення ст.ст.1002,1007 ЦК України регулюють правовідносини, які виникають з договору доручення, однак позивачем не подано доказів того, що між ним та відповідачем було укладено договір доручення. За таких обставин, оскільки вищевказані правові норми не регулюють спірних правовідносини, заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та просить рішенням суду визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Вказав, що відповідач з початку 2008 року в спірній квартирі не проживає, хоча прописаний там з 2006 року, його особистих речей та майна в квартирі немає, він рахується тільки прописаним в цій квартирі, не є членом сім»ї позивача, та не перебуває з ним в будь-яких родинних стосунках. На даний час відповідач проживає в м. Дніпропетровську, але з реєстраційного обліку добровільно знятись не бажає. В заяві до суду позивач [PERSON] просив розглянути справу у його відсутність, та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином повісткою та в телефонному режимі. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності, згідно договору дарування від 08.11.2012 року за № 5197, належить квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], значиться зареєстрованим в цій квартирі. З 2008 року він в зазначеній квартирі не проживає, що стверджується актом від 18.11.2013 року, особистих речей та майна в квартирі немає, він рахується тільки прописаним в цій квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, третіх осіб, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу 31/100 частин домоволодіння [ADDRESS] з відповідною частиною прилеглих господарських та побутових споруд, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований на Південній товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод 15.04.1999 року за №9813, зареєстрований у КП ММ БТІ за №6475. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позов визнав у повному обсязі. Треті особи до судового засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 15.04.1999 року між [PERSON] та [PERSON] на Південній товарній біржі укладений договір купівлі-продажу №9813 нерухомого майна, а саме: 31/100 частин домоволодіння [ADDRESS] що належали відповідачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.04.1999 року Миколаївською міською радою на підставі рішення від 26.03.1999 року за р. №165, зареєстрованого бюро технічної інвентаризації 01.04.1999 року за р. №6475. Вказаний Договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №9813 від 15.04.1999 року та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за р. №6475 від 16.06.1999 року. У відповідності до ч. 2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавець передав майно покупцю, а той, в свою чергу, передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилився. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд дійшов висновку про необхідність визнання спірного договору дійсним. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, третьої особи, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. При цьому, позивач посилався на те, що відповідач з серпня 2014 року не мешкає за вказаною адресою, квартирою не цікавиться, витрати на її утримання не несе. Позивач до судового засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності вказаних осіб, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.03.1996 року, виданого ДП СЗ Ім. 61 Комунара, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. У вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO] Відповідач з серпня 2014 року у квартирі [ADDRESS] не проживає, її речі у квартирі відсутні, витрат на утримання житла вона не несе. В силу ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла чи законом. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Вказані обставини підтверджуються актом про непроживання, складеним 01.12.2016 року ТОВ «Соляні», яким встановлено, що [PERSON] з серпня 2014 року не проживає за адресою: [ADDRESS] Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з даним\~позовом до\~відповідача,\~третьої особи,\~в якому\~просив визнати\~дійсним договір\~від 29.11.1995\~року№ 3139\~купівлі-продажу\~квартири [ADDRESS] ,\~укладений між\~ [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований на Південній товарній біржі . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від15.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Малиновська Н.С. надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтрималау повному обсязі. Відповідачіта третя особа до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 29.11.1995\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~як покупцем та продавцем на Південній Товарній біржі укладений договір № 3139 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , яка належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, виданого 24.11.1995 року ( реєстровий номер 6-7642). Вказаний Договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований 14.12.1995року в ММБТІ реєстровий номер 16719. У відповідності до ч. 2\~ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбаченіст. 224\~ЦК УРСР. Продавці передали майно покупцю, а той, в свою чергу, передав продавцям обумовлену сторонами вартість майна. Відповідачі від нотаріального посвідчення договору ухилилися. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2ст. 47\~ЦК УРСР, суд дійшов висновку про необхідність визнання спірного договору дійсним. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. У березні 2020 року позивач уточнила вимоги, а у липні 2021 року подала заяву, якою підтримала позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по оплаті аліментів, яка розрахована виконавцем станом на 29.02.2020 року. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.07.2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Відповідач сповіщений про дату, час та місце проведення судового засіданні, не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.03.2015 року. Від цього шлюбу народжений [PERSON] , [INFO] . Дитина в теперішній час проживає з мамою. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.06.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини- [PERSON] [INFO] , щомісячно в розмірі однієї чверті з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2017 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] . На підставі цього рішення державним виконавцем здійснюється виконавче провадження. Відповідно до розрахунку державного виконавця від 03.03.2020 року, станом на 29.02.2020 року заборгованість по оплаті аліментів становить 82332 грн. Відповідно до ст. 187 СК України ця заборгованість має бути стягнута за відповідним рішенням суду. З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за правилом ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від його сплати за Законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved