Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2006669733 від 12.11.2013 року у розмірі 26304,89 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 12.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2006669733, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 25603 грн. для придбання товару строком на 36 місяців зі сплатою процентної ставки за користування кредитом, розмір якої становить 0,01% річних.22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/2014/1-1, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № 2006669733, укладеним з [PERSON] Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту та станом на 26.07.2017 року виникла заборгованість у розмірі 26304,89 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом - 22046,52 грн., відсотки за користуванням кредитом - 1,53 грн., комісія за РО - 4256,84 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за договором про надання споживчого кредиту, представник позивача звернувся до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2006669733, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 25603 грн. для придбання товару, строком на 36 місяців зі сплатою процентної ставки за користування кредитом, розмір якої становить 0,01% річних (а.с.4-6). Згідно п. 1.2.1 кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умов кредитного договору. Пунктами 1.4.1., 1.4.2. кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 12 листопада 2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору, за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною Графіком платежів, позичальник сплачує штраф: за кожен факт порушення 25 грн. У разі виникнення простроченої заборгованості, на весь період такої заборгованості, до моменту її повного погашення, позичальнику встановлюється процентна ставка, яка дорівнює процентній ставці на суму основного боргу згідно пункту 1.1. договору (п. 1.5.3. договору). Згідно п. 1.5.4. кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/2014/1-1, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № 2006669733, укладеним з [PERSON] (а.с.15-18). Відповідно до п. 1.1 договору факторингу, Клієнт (Первісний кредитор) передає, а Фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеним між Клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за договором (п. 1.3 договору факторингу). 05 січня 2015 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг України», з вимогою погасити заборгованість по договору про надання споживчого кредиту № 2006669733 від 12.11.2013 року у розмірі 26304,89 грн. (а.с.14). Однак у встановлений кредитним договором термін відповідач свої зобов'язання не виконав, кредит не погасив, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, станом на 26.07.2017 року виникла заборгованість у розмірі 26304,89 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом - 22046,52 грн., відсотки за користуванням кредитом - 1,53 грн., комісія за РО - 4256,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.13). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням викладеного суд вважає, оскільки зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту відповідачем не виконано, то сума заборгованості, що утворилася, підлягає стягненню з нього у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved