Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки у розмірі 37695,55 грн., що включає вартість матеріального збитку завданого автомобілю у розмірі 30427,15 грн., витрати по сплаті послуг з незалежної оцінки матеріальної шкоди в розмірі 1500 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., та витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. Позовні вимоги мотивовані наступним. 11.01.2019 року о 18.34 год. за адресою: м. Харків, вул. Олеся Гончара, 5, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ-21703» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Після чого викликані працівники патрульної поліції м. Харкова, які порекомендували скласти європротокол, так як учасники ДТП досягли компромісу та не мали постраждалих осіб, що вони і зробили. До УПП було направлено адвокатський запит з метою з`ясування чи дійсно вони перевірили наявність механічних пошкоджень транспортних засобів та відсутність постраждалих осіб, на що отримали позитивну відповідь. У європротоколі [PERSON] письмово підтвердив, що він є винуватцем у скоєнні ДТП. Між [PERSON] та ПрАТ «СК «Еталон» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за полісом №АМ8107123, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «ВАЗ-21703» д.н.з. [NUMBER] . У зв`язку з чим, позивачем було подано повідомлення про ДТП, та заяву про виплату страхового відшкодування. Після подання вище вказаних документів працівником страховика було проведено огляд та фотографування пошкоджень автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER] за результатами якого було складено акт огляду транспортного засобу. 05.04.2019 року відповідачем було спрямовано листа позивачу про відмову у здійсненні страхового відшкодування за заявлені пошкодження автомобіля «Опель» д.н.з. [NUMBER] , оскільки за проведеним транспортно-трасологічним дослідженням, механічні пошкодження автомобілю не могли бути спричинені за викладених обставин ДТП. Про факт проведення вказаного експертного дослідження було повідомлено листом, коли 90-денний строк виплати відшкодування майже сплинув. Автомобіль «Опель» д.н.з. [NUMBER] до 11.01.2019 року не потрапляв у ДТП. Пошкодження, які має зазначений транспортний засіб були отримані 11.01.2019 року внаслідок ДТП, яку допустив [PERSON] . Так як, страховою компанією не складено звіт про оцінку розміру завданих збитків, позивач ініціював проведення незалежної експертної оцінки, за результатами проведення якої було складено висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №120/05-19, відповідно до якого матеріальний збиток складає 30427,15 грн. Позивачем були понесені витрати за складання вказаного звіту в розмірі 1500 грн., що також підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. У зв`язку з не виплатою вказаного страхового відшкодування, позивач змушений був звернутись до адвоката за правовою допомогою, якому сплатив 5000 грн., і просить також стягнути з відповідача. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що проведення експертизи можливе протягом 90 днів, та позивач не проводив транспортно-трасологічного дослідження на підтвердження того, що пошкодження були завдані саме внаслідок вищезазначеного ДТП. Натомість, відповідачем з метою з`ясування дійсних причин та обставин заявленої події, було замовлено проведення експертного транспортно- трасологічного дослідження для підтвердження того, що пошкодження були завдані внаслідок вищезазначеного ДТП. Відповідно до наданого висновку експертного дослідження зроблено висновок, що комплекс механічних пошкоджень в правій передній частині кузова досліджуваного автомобілю з технічної точки зору не міг бути спричинений за викладених учасниками обставин ДТП внаслідок перехресної контактної взаємодії з лівою попередньо-боковою частиною кузова досліджуваного автомобіля ВАЗ-21703 д.н. [NUMBER] , який рухався справа. Натомість відомості, що були надані позивачем відповідачу про механізм пошкодження згаданих вище транспортних засобів не відповідають дійсності, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що водії вказують лише на кінцеве положення керованих автомобілів, тобто вже після зупинки, а не в момент первинного контакту, та дослідження проводилось лише за фотознімками, тому не зрозуміло яким чином експерт зіставляв в натуральну величину пошкодження на транспортних засобах, та вказане дослідження повинно бути проведено комісією фахівців з різних галузей знань, відсутня таблиця взаємно-контактуючих пар, тому вказане експертне дослідження викликає значні сумніви у компетентності та неупередженості експерта, який його проводив. Представник позивача просить поновити йому строк на подання вказаної відповіді у зв`язку з перебуванням у відпустці, при цьому доказів вказаного суду не надає, тому суд враховує вказану відповідь як письмові пояснення по справі. Представником відповідача надіслані заперечення на відповідь на відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що доводи позивача грунтуються лише на припущеннях, жодних доказів чи висновків експертів транспортно-трасологічного дослідження надано не було, які б суперечили наданому висновку. Представник позивача - адвокат Марченко Н.М. в судовому засіданні, яке було проведено в режимі відео-конференції, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні, яке було проведено в режимі відео-конференції, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. 20.06.2019 року вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 24.06.2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, які усунені представником позивача - 26.06.2019 року. Ухвалою судді від 05.07.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08.08.2019 року задоволено клопотання представника ПрАТ «СК «Еталон» про участь в судових засіданнях представника відповідача в режимі відео-конференції, та доручено Київському апеляційному суду забезпечити проведення судових засідань по вказаній справі в режимі відео-конференції. Ухвалою суду від 04.10.2019 року по справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, а провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 20.01.2020 року відновлено провадження по справі. 11.01.2019 року о 18.34 год. за адресою: м. Харків, вул. Олеся Гончара, 5, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ-21703» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого було складено європротокол. Цивільно-правова відповідальність винної у спричиненні ДТП особи [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «Еталон» згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/8107123. 14.01.2019 року позивач звернувся до відповідача із повідомленням про настання випадку, та заявою про виплату страхового відшкодування. Представником страховика було проведено огляд пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу позивача, та його фотографування. Листом від 05.04.2019 року ПрАТ «СК «Еталон» повідомила позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на норми пункту 37.1.3 та ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , відповідно до яких підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку. У своїй відповіді ПрАТ «СК «Еталон»» повідомило, що для визначення обставин настання заявленої події було залучено експерта у галузі транспортно-трасологічних досліджень. Експертом встановлено, що комплекс механічних пошкоджень в правій передній частині кузова досліджуваного автомобіля Опель Вектра д.н. [NUMBER] з технічної точки зору не міг був причинений за викладених учасниками обставин ДТП внаслідок перехресної контактної взаємодії з лівою передньо-боковою частиною кузова досліджуваного автомобіля ВАЗ-21703, д.н. [NUMBER] , який рухався справа. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №120/05-19 виготовленого на замовлення позивача СОД ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Опель Вектра д.н. [NUMBER] становить 30437,15 грн. з урахуванням ПДВ. За виготовлення вказаного звіту позивачем сплачено 1500 грн. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як передбачено ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 33.2. ст. 33 цього Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2016 №3471 «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», при оформленні повідомлення про ДТП (європротокол), страхове відшкодування додатково лімітоване та такий ліміт складає 50 000 грн. Пунктом 33.3. ст. 33 Закону № 1961-ІУ передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби)у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону,-МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону № 1961-IV, - для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 36.2. ст. 36 Закону № 1961-ІУ, встановлено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону № 1961-ІУ, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року (справа №55/18006/15-ц), зробила наступний висновок про правильне застосування норм права: «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37)». Рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку (пункт 36.7 ст. 36 Закону № 1961-ІУ). Відповідно до ст. 37 ЗУ № 1961-ІУ підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; 37.2. Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відповідачем до суду надано висновок експертного дослідження за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження обставин і механізму утворення пошкоджень автомобіля OPEL Vectra д.н. [NUMBER] внаслідок зіткнення з автомобілем ВАЗ-21703 д.н. [NUMBER] від 28.02.2019 року №010-02 ( Д)/19 складеного судовим експертом [PERSON] , відповідно до якого обставини події, викладені обома учасниками в повідомленні про ДТП на бланку «Європротоколу», повідомленні про настання випадку від потерпілого [PERSON] та заяві про настання страхового випадку від водія - страхувальника [PERSON] щодо механізму спричинення комплексу механічних пошкоджень автомобіля OPEL Vectra д.н. [NUMBER] внаслідок перехресного зіткнення з автомобілем ВАЗ-21703 д.н. [NUMBER] , який рухався поперечно справа-наліво по ходу руху автомобіля OPEL Vectra, є технічно неспроможними, оскільки в місці спричинення пошкоджень переднього бамперу а/м OPEL Vectra слідів контактної взаємодії з лівим переднім колесом а/м ВАЗ у вигляді відповідної округлої форми деформацій та нашарувань гуми не зафіксовано, хоча вони мали б контактувати між собою, виходячи із заявленого механізму пригоди та локалізації пошкоджень на обох транспортних засобах під час їх перехресного зіткнення, а в праві передній частині кузова а/м OPEL Vectra відсутні виступаючі деталі, розташовані на відповідній висоті від опорної поверхні і здатні спричинити деформації лівого переднього крила а/м ВАЗ над його лівим переднім колесом. Крім того, виходячи з локалізації пошкоджених на автомобілях ділянок в площині контактної взаємодії мав би перебувати і лівий кут переднього бамперу а/м ВАЗ, який, однак, механічних пошкоджень не має. Інших доказів на спростування заявлених учасником ДТП обставин виникнення пошкоджень належного позивачу автомобіля страховою компанією не надано, клопотання про проведення судової експертизи заявлялось, однак експертиза проведена не була у зв`язку з її не оплатою позивачем, зі сторони відповідача вказане клопотання не заявлялось. Заперечення позивача щодо проведення даного експертного дослідження без огляду автомобіля та з порушеннями ст. 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та судових досліджень є слушними. Також, суд враховує те, що експертне дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень за участі автомобілів OPEL Vectra та ВАЗ, за результатами якого надано висновок експертного дослідження №010-02(Д)19 від 28.02.2019 року здійснювалося на підставі фотознімків та актів огляду. Окрім цього вищевказний висновок експертного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень за участі вказаних автомобілів не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено, що судовий експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року справа № 522/1029/18. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Тлумачення статей 990, 991 ЦК України, частини другої статті 8, частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» свідчить, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Відповідно до правової позиції, що міститься в постанові Верховного Суду України від 23 квітня 2012 у справі №6-101цс11, обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року в справі №522/1903/15-ц. Факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, та інший учасник ДТП свою провину у здійсненній ДТП визнав в повному обсязі (а.с. 24). Доказів, що автомобіль позивача до моменту ДТП мав інші пошкодження матеріали справи не містять, та доказів вказаного відповідачем також надано до суду не було. За обставинами даної справи, під час її розгляду відповідачем не доведена неможливість встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Про факт дорожньо-транспортної пригоди позивач повідомив страхову компанію, факт ДТП, та завдання шкоди позивачеві третьою особою, відповідальність водія якого була застрахована відповідачем, не викликає сумніву та підтверджені матеріалами справи, а від так суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 18.04.2019 року з АО «Лєдаправо», копію ордеру, свідоцтва адвоката, та акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору від 07.06.2019, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №45, відповідно до яких витрати на правову допомогу складають - 5000 грн., які відповідно до п.1 ч.3 ст. 133, ст. 137 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Витрати позивача на виготовлення звіту у сумі 1500 грн. не є матеріальним збитком, за своєю природою є витратами пов`язаними із розглядом справи, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, які відшкодовуються йому відповідно до ч. 6 ст. 139, ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача, який безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved