Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 28.03.2013 року, близько 09.20 годині [PERSON] в с. Лютіж по автодорозі Київ-Овруч, керуючи автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER], при виїзді з другорядної дороги на головну не надав переваги в русі автомобілю «Фольксваген», державний номер [NUMBER], під його (позивача) керуванням, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України. 17.02.2014 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Скарлат О.І. виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] Відповідно до страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4478409, відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «СК «Статус». Повідомлення про страховий випадок надано до ПрАТ «СК «Статус» 02.09.2013 року, заява про виплату страхового відшкодування 17.03.2014 року. Проте, страхове відшкодування йому (позивачу) так і не було виплачено, на телефонні дзвінки в страховій компанії не відповідають, офіс зачинений. Оскільки, страхова компанія не направила свого представника, він (позивач) самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди. Згідно звіту № 1072/3 від 16.09.2013 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 53 445,51 грн. За проведення дослідження він сплатив 500,00 грн. Крім того, він поніс витрати по евакуації його машини з місця ДТП в розмірі 500,00 грн. Таким чином, загальна сума коштів, які підлягають стягненню зі страхової компанії складає 54 445,51 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності представника відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що 28.08.2013 року, о 09.20 годині в с. Лютіж по автодорозі Київ-Овруч сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER], за кермом якого знаходився позивач. ДПТ відбулась внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 16.11 Правил дорожнього руху України. 17.02.2014 року Вишгородським районним судом Київської області винесено постанову, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито у зв'язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. На момент скоєння ДТП автомобіль «Toyota», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], був застрахований за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4478409 в ПрАТ «Страхова компанія «Статус». 02.09.2013 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Статус» із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди, а 17.09.2014 року про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1072/3 від 16.09.2013 року, який було складено ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», матеріальний збиток, який було завдано позивачу склав 53 445,51 грн. Проте, матеріальна шкода, яка була завдана йому внаслідок ДТП до цього часу не відшкодована. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством України. По данай справі було встановлено, що внаслідок дій [PERSON] автомобілю позивача було завдано матеріальну шкоду в розмірі 53 445,51 грн. Крім того, через пошкодження автомобіля, позивач поніс витрати по евакуації машини в розмірі 410,00 грн., та оплаті за проведення експертного дослідження в розмірі 500,00 грн. Оскільки автомобіль винної у ДТП особи було застраховано в ПрАТ «СК «Статус», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/4478409, страхова компанія має сплатити страхове відшкодування без урахування франшизи в межах ліміту по майну. Ліміт відповідальності по майну складає 50 000,00 грн. Умовами полісу передбачена франшиза в розмірі 510 грн. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Таким чином, вона має сплачуватися за рахунок [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку, що страхова компанія має сплатити позивачу страхове відшкодування в межах ліміту з урахуванням франшизи в сумі 49 490,00 грн. (50 000,00 грн. - 510,00 грн.). Решту матеріальної шкоди - 3 445,51 грн., 510,00 грн. (франшиза), 410,00 грн. (оплата евакуатора) та 500,00 грн. (вартість експертного дослідження) має нести винна особа в силу статті 1194 ЦК України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 544,45 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача має бути стягнуто судовий збір в розмірі 494,90 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial