Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,7703 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті, [INFO] року - [PERSON], якій вона належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 04.02.2004. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] вона звернулася із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але відсутність витягу з автоматизованої системи даних Державного земельного кадастру, позбавила його можливості оформити спадщину на своє ім'я. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали і просять задовольнити їх. Від відповідача - Жовтневої сільської ради, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, до суду надійшла заява про визнання позову та слухання справи у відсутності його представника. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи судом було встановлено наступне. [PERSON] при житті володіла земельною ділянкою, площею 2,7703 га, що розташована на території Жовтневої сільської ради, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, яка була надана йому відповідно до розпорядження Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації №115 від 03.03.2003 року. Право приватної власності на землю посвідчується державним актом серія [NUMBER] виданим 04 лютого 2004 року на ім'я [PERSON], який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №847. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Після смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно в тому числі і на вказану земельну ділянку. Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Жовтневої сільської ради 03 червня 2009 року, [PERSON], за життя, заповіла позивачу [PERSON] все своє майно. Позивач прийняв у спадщину, після смерті [PERSON] шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. За правилами ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Постановою від 29 квітня 2015 року за №1122/02-31, державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної нотаріальної контори Київської області, відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній витяг з автоматизованої системи даних Державного земельного кадастру. Відповідно до ч.4 ст.3 ЗУ України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень». Відповідно до п.п.9-10 ст.28-1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VІ), до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. п. в, г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За правилами до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 2,7703 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, за життя належала [PERSON] та підлягає спадкуванню позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом. На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1225,1233, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 81 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved