Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно з рішенням Полтавського районного суду від 27.02.2014 року за ним та за відповідачем визнано право власності по ? частині за кожним на земельну ділянку загальною площею 2,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Судіївської сільської ради Полтавського району. Проте у рішенні суду не зазначена конкретна площа земельної ділянки - 1,26 га, що унеможливлює її розподіл згідно часток у власності. Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Судіївської сільської ради Полтавського району. Під час судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Судіївської сільської ради Полтавського району. У судове засідання позивач не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач та представник третьої особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду від 27.02.2014 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по ? частині за кожним на земельну ділянку загальною площею 2,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Судіївської сільської ради Полтавського району(а.с. 4-5). Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як встановлено судом, на момент ухвалення рішення, земельна ділянка не була виділена в натурі на місцевості, її загальна площа визначена в умовних кадастрових гектарах. Відділ Держземагенства у Полтавському районі у листі від 04.03.2014 року №0714/538 повідомив, що згідно з Проектом передачі земель колективної власності у приватну власність громадянам колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Ілліча Полтавського району Полтавської області, за громадянкою [PERSON] закріплена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,05 га(а.с. 35 ) Відповідно до статті 200 ЗК України економічна оцінка земель визначається в умовних кадастрових гектарах або у грошовому виразі. Пунктом 3 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь, що обчислюється за методикою грошової оцінки земель, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай). Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved