Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину народжену у шлюбі - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2011 року у справі № 2-1737/11 з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] . [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Весь час з моменту розлучення позивач намагався регулярно сплачувати аліменти, дбати про належне матеріальне забезпечення доньки. Останнім часом йому вкрай не вистачало заробітної платні, в зв`язку з чим він був змушений звільнитись з роботи і почав їздити за кордон на заробітки. Але й там зароблених грошей не вистачає, в зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів. Окрім малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у позивача є ще малолітній син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 року у справі № 191/3991/17 з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . З приводу даного рішення суду позивач також буде звертатись про зменшення аліментів. Крім того, 11 грудня 2018 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка має на утриманні власних неповнолітніх дітей. Таким чином на сьогоднішній день позивач має сім`ю, яка складається з дружини та двох неповнолітніх дітей, які також потребують належного матеріального забезпечення. Також, позивач по мірі можливості допомагає своєму батькові, який також потребує допомоги, оскільки є пенсіонером і потребує допомоги, у зв`язку з похилим віком та хворобливим станом, що підтверджується пенсійним посвідченням. Позивач розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів в розмірі ј частини є для нього непосильною на теперішній час, коли він сам перебуває в скрутному матеріальному становищі. Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2011 року аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на 1/8 частину але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, до його початку надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2011 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Пурпе Тюменської області Російської Федерації, ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Стягнення провадити з 20.09.2011 року. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровськоїх області від 21.05.2018 року стягнуто з [PERSON] , який народився [INFO] в м. Пурпе Тюменської області Росія, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на користь [PERSON] , яка народилася [INFO] , ідентифікаційний номер : [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Стягнення провадити з 10.11.2017 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] уклав 11 грудня 2018 року шлюб із [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [PERSON] має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких зазначений [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] . З довідки про склад сім`ї від 10.09.2019 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] (дружина); [PERSON] , [INFO] (син); [PERSON] , [INFO] (син); [PERSON] , [INFO] (теща). Відповідно до копії трудової книжки Серії [NUMBER] виписаної на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній звільнений 12.12.2018 року з посади електрогазозварювальника ТОВ «Еврогруптранс» за власним бажанням. З довідки №16848 від 01.10.2019 року виданої Синельниківським ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області вбачається, що станом на 01.04.2019 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 12 731, 62 грн. З довідки №16849 від 01.10.2019 року виданої Синельниківським ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області вбачається, що станом на 01.10.2019 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 8 509, 32 62 грн. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи вищевикладене, а також, матеріальне становище сторін, те що розмір аліментів встановлений законом на утримання двох дітей складає 1/3 частину від заробітку (доходу) платника аліментів, а з позивача фактично стягується на користь двох дітей у розмірі 1/2 частини заробітку, суд вважає за можливе розмір стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] зменшити з ј частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, Але при цьому суд не бере до уваги посилання позивача на те, що на його утримання також знаходяться дружина, її неповнолітні діти та батько, оскільки ці обставини не підтверджуються матеріалами справи, а довідка про склад сім`ї позивача не доводить того, що всі вказані в ній особи, знаходяться на його утриманні. Зменшення розміру аліментів з ј частини до 1/6 на утримання неповнолітньої доньки, на думку суду, є обгрунтованим, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та неповнолітньої дитини. Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: partial