Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, де просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №63 в будинку №13-а по вул.Марії Заньковецької в м.Олександрії Кіровоградської області. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником\~ квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2017 року. Спірну квартиру успадкував від своєї матері [PERSON], яка померла 24.11.2016 року. Відповідач, колишній співмешканець його матері, зареєстрований в даній квартирі, але з вересня 2013 року в ній не проживає, змінив своє місце проживання, планував виїхати на пошуки кращої роботи до Російської Федерації, але чи здійснив свій план невідомо, не несе ніяких витрат по утриманню даної квартири, не відносяться до неї як до свого помешкання. Так як відповідач зареєстрований в спірній квартирі, це створює перешкоди позивачу в користуванні даною квартирою в зв'язку з чим він несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, що порушує його право на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном відповідно до ст.150 ЖК України. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, не заперечив проти\~ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2017 року зареєстрованого в реєстрі за №2-404 позивачу належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Відповідно до акту-розпорядження, затвердженого директором КП «Житлогосп», від 21.05.2018 року №243 [PERSON] зареєстрований в [INFO], але за вказаною адресою фактично не проживає з вересня 2013 року, його особисті речі відсутні. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач зареєстрований, але з вересня 2013 року не проживає в [INFO], що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належною йому на праві приватної власності квартирою, відповідно до ст.ст.319, 383 ЦК України. Відповідно до статті 41\~Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321\~ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9ЖК України). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~ При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2\~ ст.16 ЦК України. Враховуючи\~ відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування\~ спірним житловим приміщенням. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про визнання особи втратившою права користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 150 ЖК України; ст.391 ЦК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Судові витрати, відповідно вимог\~ст.141 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: approved