Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку, як діти, які виховуються в сім`ї, що опинилася в складних життєвих обставинах, оскільки залишилися без батьківського піклування. Мати [PERSON] та батько [PERSON] не займаються вихованням, навчанням та утриманням своїх дітей. З наведених підстав у позовній заяві висловлено прохання про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дітей та стягнення з них аліментів на утримання дітей на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України у розмірі з кожного по Ѕ з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Ухвалою суду від 22.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 13-14). Ухвалою суду від 08.04.2019 по справі постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 41-42). Представник позивача Фоменко С. Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що офіційно не працевлаштована у зв`язку з відсутністю роботи за місцем її проживання, працює по найму на полях, її чоловік [PERSON] поїхав на заробітки до м. Києва. Після того як відібрали дітей, зробила для себе висновки, припинила вживати алкогольні напої, почала вести нормальний спосіб життя, зробила косметичний ремонт в квартирі, підтримує постійно порядок. Просила не позбавляти її батьківських прав. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Охлопков І. О., в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовної заяви з огляду на недоведеність позивачем виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість позбавлення батьківських прав. У поданому до суду відзиві зазначив, що [PERSON] та [PERSON] на даний час проживають у двокімнатній квартирі, яку вони винаймають. У квартирі зроблено ремонт, квартира облаштована та має всі необхідні умови для проживання і виховання дітей, спиртними напоями мати не зловживає, має бажання виховувати дітей. Наведене свідчить, що [PERSON] любить своїх дітей, піклується про них, має бажання та намагання повернути їх до себе, зробила висновки з попередньої поведінки, яка стала причиною відібрання її дітей та стала на шлях виправлення (а.с. 33-35). [PERSON] в судове засідання, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник Виконкому Скадовської міської ради в особі органу опіки та піклування Скадовської міської ради подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, також зазначив, що проти задоволення позову не заперечує (а.с. 29). Заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] про що свідчить зміст копій свідоцтв про народження від 26.12.2006 серії [NUMBER] , від 08.08.2005 серії [NUMBER] , від 27 грудня 2006 року серії [NUMBER] , від 18 липня 2009 року серії [NUMBER] (а.с. 4-7). З копії повідомлення директора школи Скадовської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів «Академія творчості» з поглибленим вивченням предметів художньо-естетичного циклу Скадовської міської ради Херсонської області № 01-24/13 від 24.01.2019, вбачається, що для вивчення умов проживання дітей 23.01.2019 комісія у складі класних керівників Котелевич О. В. , Фоменко В. В. , практичного психолога Кучеренко В. Р. , заступника директора з ВР Корольової Т . М . виїхали за адресою: [ADDRESS] . Під час відвідування було з`ясовано, що діти проживають із двоюрідною сестрою у будинку який вона винаймає, а батьків дітей вигнав власник будинку за те, що вони пиячать (а.с. 10) З копії акту обстеження умов проживання дітей від 11.02.2019 за адресою [ADDRESS] , вбачається, що під час відвідування родини, батьки, [PERSON] та [PERSON] перебували в стані алкогольного сп`яніння. Умови проживання не придатні для проживання дітей, а саме: у квартирі брудно, не прибрано, постільна білизна брудна, стійкий неприємний запах, речі у занедбаному стані, запасів продуктів харчування немає (а.с. 9). З копії рішення Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області від 11.02.2019 № 1 вбачається, що міською радою вирішено відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] та визнати проживання дітей в родині недоцільним, у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дітей (а.с. 11). З копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання гр. [PERSON] від 05.04.2019, вбачається, що на час обстеження, о 09.00 год. [PERSON] та [PERSON] знаходились в стані сильного алкогольного сп`яніння. Також на той момент в квартирі був присутній власник житла, який теж перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів сусідки, в даній квартирі господарем, його співмешканкою [PERSON] та квартирантами щоденно вживаються алкогольні напої, відбуваються бійки та сварки (а.с. 37). З копії характеристики Виконавчого комітету Скадовської міської ради від 02.04.2019 № 03-06-638 вбачається, що [PERSON] мешканка [ADDRESS] , за час проживання на території м. Скадовська зарекомендувала себе негативно. Проживає разом із чоловіком. Четверо її дітей на даний час знаходяться у притулку в м . Херсоні . Працює по найму. Зловживає алкогольними напоями. У немедичному вживанні наркотичних засобів та психотропних речовин помічена не була. Веде антисоціальний спосіб життя. До виконавчого комітету міської ради надходили скарги та заяви на [PERSON] За місцем проживання сусідами характеризується негативно (а.с. 38). Свідок [PERSON] - дружина старшого сина відповідачів, у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] постійно пиячать, вона з чоловіком неодноразово просили їх припинити вживати алкогольні напої. В квартирі, де зараз проживають відповідачі, належних умов для проживання дітей не створено, після того як відібрали дітей, відповідачі лише зробили косметичний ремонт, проте в квартирі наявний стійких запах тютюну. Також зазначила, що вона з чоловіком, у випадку позбавлення відповідачів батьківських прав, бажають оформити опікунство над дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що добре знає [PERSON] , яка працює на сезонних роботах. За місцем її проживання завжди чисто, речі випрані, купує продукти харчування. Свідок [PERSON] - старший син [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що його мати та вітчим [PERSON] після того як у них відібрали дітей продовжують пиячити. Зазначив, що відповідачі працюють на сезонних роботах, зароблені кошти витрачають на спиртне, частково на продукти харчування. Були випадки, коли він з дружиною приносили продукти харчування для його братів, а також одяг. Зазначив, що неодноразово пропонував матері полікуватися від алкогольної залежності, проте вона такого бажання не виявляє. Зауважив, що у випадку позбавлення батьківських прав відповідачів, він з дружиною має бажання оформити опіку над його неповнолітніми братами. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. 18). За змістом статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може ухвалити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що умови проживання дітей: [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] батьками яких являються [PERSON] та [PERSON] на час прийняття Скадовською міською радою Скадовського району Херсонської області рішення від 11 лютого 2019 року за № 1 «Про негайне відібрання дітей» були небезпечними для їх життя та здоров`я. Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності доводять, що в порушення вимог статті 150 СК України, відповідачі неналежно виконують обов`язок, щодо належного виховання своїх дітей, а саме не піклуються належним чином про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; безпечних санітарно-гігієнічних та побутових умов, які б не завдавали шкоди фізичному та розумовому розвитку дітей, що у своїй сукупності свідчить про свідоме ухилення ними від виховання дітей. Залишення в даному випадку дітей з батьками на даний час, на думку суду, є небезпечним для їхнього життя, здоров`я та морального виховання. З огляду наведеного суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо чотирьох їх дітей є крайнім заходом впливу, проте з урахуванням встановлених фактичних обставин, в інтересах дітей з метою охорони їхнього здоров`я і моральності, а також нормального розвитку, доцільним, у даному випадку, є застосування заходу впливу щодо них у вигляді відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали вихованню дітей [PERSON] та [PERSON] , суд за їх заявою може ухвалити рішення про повернення їм дітей. Відповідно до частини четвертої статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вказані норми закону та фактично встановлені обставини справи, те, що відповідачі є працездатними особами, оскільки доказів протилежного суду не надано, вік дітей, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дітей в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти з кожного по Ѕ частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, що на думку суду є співмірним до потреб дітей та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. Суд також вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі статей 164-166, 181, 182, 192 СК України та

Outcome: partial