overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить визначити додатковий строк два місяці для прийняття спадщини після померлого 25.11.2007 чоловіка [PERSON]. Вимоги обґрунтувала тим, що вона є спадкоємцем за законом першої черги. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина 1/4 частину кв.№27 по вул.Шевченка,93 м.Білій Церкві, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності № 310 від 26.10.1992. У встановлений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно перебувала у [PERSON] Штатах Америки, не мала можливості приїхати до України. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та обґрунтування позову. Представник позивача пояснила, що позивач на день смерті проживала з чоловіком у США, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, вважаючи, що їй буде відмовлено у її прийнятті. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заперечень на позов не надійшло. Оскільки, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 25.11.2007 у штаті Нью Джерсі США помер чоловік позивачки -[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть та відповідно свідоцтвом про шлюб від 2.03.1990. Спадкодавцю належала на праві власності 1/4 частина кв.№27 по вул.Шевченка,93 м.Білій Церкві, на підставі свідоцтва про право власності № 310 від 26.10.1992. [PERSON] є громадянкою [PERSON] Штатів Америки, про що свідчить паспорт , виданий 12.07.2010. Проте, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не зверталася, вважаючи, що їй буде відмовлено у її прийнятті. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1269 ЦК України: «Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.» Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України: «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.» Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Враховуючи, що позивач, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, як стверджує представник, проживала разом з чоловіком на день смерті, то суд вважає за недоцільне визначати додатковий строк для прийняття спадщини. При відсутності відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії звернення до суду з вказаним позовом є передчасним, не вбачається спору по суті. Судові витрати по справі покладаються на заявника, згідно зі ст.88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 1261, 1270, 1272, 1268, 1269, 1270, 1277 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить визначити додатковий строк два місяці для прийняття спадщини після померлої 22.05.2013 [PERSON]. Вимоги обґрунтував тим, що він є спадкоємцем за законом. Після смерті матері залишилося спадкове майно: квартира № 4 на вул.П.Запорожця,105 у м.Білій Церкві Київської області. Із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, оскільки є єдиним спадкоємцем, спадщину фактично прийняв, доглядав за матірю до смерті, вступив в управління та володіння спадковим майном після її смерті. спору за спадкове майно немає. Звернувшись до нотаріальної контори, отримав відмову в оформленні спадщини та розяснення про необхідність звернення до суду. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали заявлені вимоги. Позивач додатково пояснив, що він хоч і не був зареєстрований разом зі спадкодавцем, проте останні пів року, коли вона хворіла, постійно знаходився з нею, піклувався про неї та утримував квартиру, після смерті матері робив ремонт, сплачував комунальні послуги. Судові витрати по справі просить покласти на нього. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, заперечень на позов не надійшло. Позивач, представник позивача не заперечують проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення. Заслухавши доводи позивача, представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 22.05.2013 померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв. 14.07.2015 приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу в Київській області [PERSON] розяснила заявнику відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 3.08.2015, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Враховуючи, що позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що він є єдиним спадкоємцем за законом, до дня смерті знаходився з матірю, піклувався про неї, фактично прийняв в управління спадкове майно, що підтвердили, допитані як свідки [PERSON], [PERSON], суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати по справі покладаються на позивача. На підставі ст. ст. 1261, 1272, 1268, 1269, 1270, 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить визначити додатковий строк достатній для прийняття спадщини за заповітом після померлого 10.09.2004 батька [PERSON]. Вимоги обґрунтував тим, що він є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу в Київській області [PERSON]. Спадкове майно складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS]. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернувся, оскільки є громадянином [PERSON] Федерації, де постійно проживає, не знав про існування обмежень строком для прийняття спадщини та не мав можливості приїхати на Україну. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, додатково пояснив, що спадкодавець помер у [PERSON], там був і похований, син не знав про існування заповіту, не мав правовстановлюючих документів на спадкове майно, не мав можливості приїхати на Україну для подання заяви, був необізнаний з українським законодавством. Відповідачі до суду не зявилися, повідомлені належним чином. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 3.09.2014 помер [PERSON], громадянин [PERSON], у с.Окулово, Подосинівський район, Кіровська область. [PERSON] Федерація, що підтверджується копією свідоцтва. Після його смерті залишився заповіт на все належне йому майно на імя [PERSON], складений 23.02.2007, посвідчений Приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу в Київській області [PERSON], та зареєстрований в реєстрі № 1202. 14.07.2015 Приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу в Київській області [PERSON] відмовив позивачу у відкритті спадкової справи та оформленні спадщини в звязку з тим, що він протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини. Позивачем надано копію паспорта громадянина [PERSON] Федерації. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Враховуючи, що позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки він не знав про наявність заповіту на його імя, не мав необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки спадкодавець помер у [PERSON], є громадянином [PERSON] Федерації, позивач теж проживає у [PERSON], є громадянином [PERSON] Федерації, мав труднощі з приїздом на Україну, не знав про обмеження строку подачі заяви про прийняття спадщини, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк три місяці, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Судові витрати по справі покладаються на позивача. На підставі ст. ст. 1261, 1272, 1268, 1269, 1270, 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить визначити додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після померлої 13 квітня 2012 року [PERSON]. Вимоги обґрунтував тим, що він є спадкоємцем за законом. Після смерті матері залишилося спадкове майно, на території Горностаївської селищної ради Херсонської області. Із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, оскільки є єдиним спадкоємцем, ніхто інший на спадкове майно не претендує, фактично прийняв спадщину. Після смерті рідної людини перебував на лікуванні, що завадило вчасно звернутися до нотаріальної контори. Тому, згодом, звернувшись до нотаріуса, отримав відмову в оформленні спадщини. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та надав для огляду оригінали документів доданих до позовної заяви. Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що померла 13 квітня 2012 року мати позивача [PERSON], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв. 26 вересня 2016 року державний нотаріус Горностаївської державної нотаріальної контори відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, спадкова справа після померлої не відкривалась. Згідно із довідкою № 34 Горностаївської центральної районної лікарні від 27.09.2016, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, в квітні 2012 року отримав мозкову травму та шість місяців перебував на лікуванні. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємиць протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 6 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що він є єдиним спадкоємцем за законом, фактично прийняв спадщину, перебував тривалий час на лікуванні, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати, понесені позивачем, стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить визначити додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після померлої 18.08.2009 [PERSON]. Вимоги обґрунтував тим, що він є спадкоємцем за заповітом. Після смерті бабусі залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 4,454га, яка розташована на території Потіївської сільської ради Білоцерківського району. В 2011 році звернувся до Хмельницької районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте отримав відмову в звязку з пропуском 6 місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, будь-які інші спадкоємці не зверталися із заявами про прийняття спадщини, спадкова справа не заводилася. Позивач фактично прийняв спадщину, доглядав за спадковим майном, вступив в його управління та володіння (отримував орендну плату за користування земельною ділянкою), вважав себе таким, що прийняв спадщину. Крім того, знаходився неофіційно на роботі у Російській Федерації, рідко приїздив на Україну. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримав заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 18.08.2009 у с.Бахматівці Хмельницького району хмельницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. 15.12.2004 остання оформила заповіт на імя внука [PERSON], посвідчений головним лікарем Новочорторийської дільничої лікарні Любарського району Житомирської області. 22.03.2011 нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори позивачу було розяснено про необхідність звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в звязку з пропуском 6 місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, та надано витяги із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) про відсутність спадкової справи та інформації про заповіти. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Враховуючи, що позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, фактично прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном (отримував орендну плату за користування земельною ділянкою), вважав себе таким, що прийняв спадщину, перебував неофіційно на роботі у Російській Федерації, інших спадкоємців немає, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати по справі покласти на позивача. На підставі ст. ст. 1261, 1272, 1268, 1269, 1270, 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить виключити записи про нього як про батька дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з актових записів про народження дітей. Вимоги обґрунтував тим, що17.09.2013р. ним було отримано результат аналізу ДНК, в якому зазначалося, що він не є біологічним батьком дітей. Відповідачка теж підтвердила даний факт. Відповідач позов визнала, не заперечує проти виключення записів про позивача як батька дітей з актових записів про народження, оскільки він не є їх батьком. Враховуючи, що відповідач визнав позов, його визнання не суперечить закону, правам та свободам інших осіб, підтверджується результатами аналізу ДНК від 17.09.2013р., суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову. Відповідно до ст. 136 СК України: «1. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 2. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.» Пзивач звільняється від сплати судового збору, відповідно до п.10. ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому він підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить виключити запис про нього як про батька [PERSON], [INFO], з актового запису про народження дитини. Вимоги обґрунтував тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду шлюб було розірвано 4.3.2015, проте з травня 2014 року сторони не підтримували шлюбних стосунків. Позивач не є біологічним батьком дитини. Відповідач позов повністю визнала, не заперечує проти виключення записів про позивача як батька дитини з актового запису про народження, оскільки він не є її біологічним батьком. Відповідно до ст. 136 СК України: «1. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 2. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.» Згідно з ч.1, ч.4 ст. 174 ЦПК України: «Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.» Враховуючи, що відповідач визнав позов, його визнання не суперечить закону, правам та свободам інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити його. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Відповідно до п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство ними не ведеться, причинами розпаду сімї позивач вважає той факт, що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя. За час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач надала суду заяву, якою позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2003 року у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис за № 354. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні характери, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини та майнового спору судом не встановлено. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство ними не ведеться, причинами розпаду сімї позивач вважає той факт, що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя. Позивач надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач надала суду заяву, якою позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Центральної райадміністрації виконкому Одеської міськради, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу складено відповідний актовий запис за № 640. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні характери, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини та майнового спору судом не встановлено. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved