Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] В посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося із-за різних характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. Почуття поваги та кохання подружжям один до одного втрачено, фактичні шлюбні відносини припиненні з 2017 року. Від спільного шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Суперечок про поділ майна та місця проживання спільної дитини позивач та відповідач не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливі. 14.06.2018 року ухвалою суду за клопотанням відповідача винесено ухвалу про зупинення провадження у справі для примирення сторін на шість місяців. Позивач та його представник у судове засідання з'явилися, щодо заочного розгляду справи не заперечували. На задоволенні заяви наполягали, посилаючись на те, що сторони не проживають разом два роки. Під час слухання справи пояснили суду, що примирення між сторонами не відбулося. Відповідач у судове засідання не з'явилася про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є заява представника відповідача, в який він просив відкласти слухання справи призначеного на 13.12.2019 року. 24.01.2019 року від відповідача надійшла заява про відкладення слухання справи в зв'язку з хворобою, але доказу не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, та будь-яких доказів на спростування доводів позивача, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини, що сторони зареєстрували шлюб 27.11.2007 року у Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено актовий запис № 504. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від спільного шлюбу є донька [PERSON], [INFO] року, яка після розірвання шлюбу залишається на вихованні матері. Позивач наполягав, що сторони однією сім'єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинили. Час на примирення, наданий судом, не змінив обставини. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved