Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить розірвати договір про інвестування в будівництво житла від 14.12.2007 року № 38, який було укладено між ним та ТОВ «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс», стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 306111,00 грн., оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за договором про інвестування в будівництво кредиту не виконав, не побудував будинок у визначені договором строки до четвертого кварталу 2009 року, в добровільному порядку повернути кошти відмовляється, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав. Представник позивача та третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.37). Представник ТОВ «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи судом неодноразово повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не подав. У зв'язку з зазначеним, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення вимог позову, виходячи з наступного. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що 14.12.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс» та [PERSON] був укладений договір № 38 про інвестування в будівництво житла, відповідно до п.п. 2.1-2.3,3.1 якого [PERSON] бере участь у фінансуванні будівництва (реконструкції) житла з метою отримання у власність квартири [ADDRESS] ( а.с.8-11). Відповідно до п. 4.1 Договору вартість квартири складає 312528,00 грн. Відповідно до п.3.2 Договору, плановий термін введення будинку в експлуатацію - 4 квартал 2009 року. Відповідно до п. 4.3.1 Договору, розрахунок за квартиру здійснюється коштами Інвестора за розпорядженням Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» шляхом перерахування на розрахунковий рахунок забудовника (ТОВ «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс») 100 відсотків вартості квартири, вказаної в п. 4.1. цього договору згідно з графіком фінансування але не пізніше дня здачі об'єкту в експлуатацію. Згідно п. 8.5 Договору в будь-якому разі розірвання Договору суми внесених інвестицій повертаються Забудовником на рахунок Інвестора в банку-агенті, у місячний строк з дня отримання повідомлення про розірвання цього Договору від Інвестора. Крім того, 17.12.2007 року було укладено кредитний договір № 32 між Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі - Фонд) та [PERSON], відповідно до умов якого Фонд від імені держави надав позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 205073,00 грн. строком повернення 106 кварталів здати укладення кредитного договору ( а.с.12-15). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, позичальник вносить на рахунок в банку-агенті кошти попереднього внеску, а також кошти на страхування в період будівництва (реконструкції) житла в сумі 6545,00 грн. на момент укладення кредитного договору; кошти за понаднормативну площу та/або різницю між фактичною вартістю будівництва житла і вартістю, встановленою додатком 1 до цього договору в сумі 100615,00 грн. в строки, встановлені в договорі про інвестування в будівництво житла. Випискою відділення «Київське регіональне управління» по особовому рахунку за період з 23.01.2013 року по 18.07.2014 року підтверджено факт того, що [PERSON] були виконані всі умови договору про інвестування в будівництво житла ( а.с.17). Згідно до протоколу № 2 засідання Міжвідомчої комісії з вирішення проблемних питань виконання Державної програми забезпечення молоді житлом на 2002-2012 роки від 26.01.2012 року житловий будинок по [ADDRESS] Київської області входить в перелік об'єктів будівництва який фінансується за рахунок коштів громадян - позичальників Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» які уклали договори про будівництво житла із забудовником до 1 липня 2011 року, будівництво яких в порушення умов таких договорів не розпочато або порушено строки прийняття в експлуатацію не менше ніж на дев'ять місяців ( а.с.20-22). Претензією № 5305 від 26.12.2013 року Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» повідомив відповідача про необхідність повернення сум внесених інвестицій на рахунок Інвесторів в банку-агенті, у місячний строк з дня отримання цього повідомлення та/або в 10-денний термін з дня підписання договору про розірвання цього договору та наслідки невиконання даних умов ( а.с.18-19). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, проте відповідач на даний час свої обов'язки за договором про інвестування в будівництво житла № 38 від 14.12.2007 року не виконав. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Оскільки відповідач не виконує своїх обов'язків, передбачених умовами договору про інвестування в будівництво житла, чим інтересам позивача заподіяно матеріальну шкоду, тому така шкода підлягає відшкодуванню шляхом розірвання договору про інвестування в будівництво житла та стягнення з відповідача на користь позивача вартість квартири, що складає 306111,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору, то згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3061,10, що складає один відсоток ціни позову ( пп.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі наведеного та

Outcome: approved