Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на його користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 25152,00 грн. та витрати на оплату судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що 31.07.2015 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та АКБ «Уксиббанк» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №294001/4002/0000059, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] . 25.08.2015 року о 10:20 год. в м. Києві, по вул. В. Васильківська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власник автомобіля - АКБ «Уксиббанк» та автомобіля «Деу» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власник автомобіля - [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , що був застрахований в ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №294001/4002/0000059. Згідно Довідки № 73876020 про ДТП та постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 08.10.2015 року, справа №752/15815/15-п, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України (ст. 124 КпАП України). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №00177702 та умов Договору страхування №294001/4002/0000059, розмір страхового відшкодування склав 56 025,36 грн., яке ПрАТ «СК «УНІКА» було сплачено згідно платіжного доручення № 037299. Відповідно до Договору страхування при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру відновлювального ремонту (без врахування зносу). Франшиза дорівнює 0%. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування зазначеним вище страховим випадком наступний: 56 025,36 грн. - 0% = 56 025,36 грн. 56 025,36 грн. - вартість відновлювального ремонту згідно звіту №01-06/09, 0% - франшиза згідно договору страхування. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «Експрес-Страхування» згідно полісу № АІ/7384710. Позивач звернувся до ТДВ «Експрес-Страхування» із Заявою про виплату страхового відшкодування згідно полісу № АІ/7384710. ТДВ «Експрес-Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування в добровільному порядку в розмірі 30 873,36 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 25 152,00 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання третя особа свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994 р., Серія A, №303-A, параграф 29). Судом встановлено, що 31.07.2015 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та АКБ «Уксиббанк» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №294001/4002/0000059, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] . 25.08.2015 року о 10:20 год. в м. Києві, по вул. В. Васильківська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власник автомобіля - АКБ «Уксиббанк» та автомобіля «Деу» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власник автомобіля - [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №294001/4002/0000059. Згідно Довідки № 72029919 про дорожньо-транспортну пригоду від 01.10.2015 року та постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 08.10.2015 року, справа №752/15815/15-п, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КпАП України. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України регламентовано, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №00177702 та умов Договору страхування №294001/4002/0000059, розмір страхового відшкодування склав 56 025,36 грн., яке ПрАТ «СК «УНІКА» було сплачено згідно платіжного доручення № 037299. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «УНІКА» виникло право вимоги до [PERSON] , про відшкодування завданої шкоди. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Деу» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , яким керував водій [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «Експрес-Страхування» згідно полісу № АІ/7384710, яким передбачено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну в сумі 50000,00 грн. Франшиза в сумі 510,00 грн. Відповідно до ст. 29 вищевказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до висновку ТДВ «Експрес Страхування» вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, без ПДВ застрахованого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] становить 31383,36 грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 36.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ «Експрес-Страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 30873, 36 грн. (31 383,36 грн. - 510,00 грн.) з урахуванням зносу, без ПДВ, за мінусом франшизи, за платіжним дорученням №29889 від 01.02.2016 року. Оскільки, різниця між фактичним розміром шкоди 56 025,36 грн. і страховою виплатою 30 873,36 грн. від ТДВ «Експрес-Страхування» становить 25 152,00 грн., то зазначена сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «УНІКА», що узгоджується з правовою позицією викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, відповідно до якої, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З матеріалів справи убачається, що на час розгляду справи відповідачем заборгованість не погашена. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ПрАТ «СК «УНІКА» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідач на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved