Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 08.10.2018 року мотивуючи тим, що він є інвалідом 2-ї групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни (учасників бойових дій) інвалідів війни. Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року №719 передбачено його право на виплату йому грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення членам сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також інвалідам І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, та потребують поліпшення житлових умов. На підставі його заяви [PERSON], яка була створена Виконавчим комітетом Білоцерківської міської Ради Київської області, щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та інвалідів, про виплату грошової допомоги, за рішенням №05 від 15.11.2016 року йому було призначено грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення, в розмірі - 1 032 493,64 грн., в тому числі вартість житла становила 999022,95 грн., та поточні затрати становили - 33 470,69 грн. Вищезазначені грошові кошти в розмірі - 1 032 493,64 грн., було перераховано на його спеціальний поточний рахунок № 26202161195826. За договором купівлі-продажу квартири, від 28.12.2016 року, Договором про внесення змін до нього, 06.01.2017 року він купив трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], вартість якої становила - 999 022,95 грн.\~ В січні 2017 року йому стало відомо про те, що [PERSON] Виконкому Білоцерківської міської ради нарахувала і виплатила грошову компенсацію на придбання житла з порушенням законних прав, передбачених п.п. 19-20 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10. 2016 року № 719, тобто, в меншому розмірі, без врахування вартості додаткових 10 кв. м. жилої площі як інваліду І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, та потребують поліпшення житлових умов, і в цьому ж місяці він звернувся до відповідачів про доплату невиплачених грошових коштів. На підставі протоколу №05 від 25.01.2017 року [PERSON] Виконкому прийняла рішення №13 від 25.01.2017 року та вирішила дорахувати грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення на додаткові -10 кв. м. жилої площі [PERSON] в розмірі - 111 225,00 грн. На його звернення до УСЗН сплатити недоплачені грошові кошти відповіді він не отримав. 21.02.2017 року було прийнято постанову КМУ №119 з вищезазначених питань, пунктом 2, якої передбачено, що грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщення, призначена відповідно до Постанови КМУ №719 ... але не виплачена чи виплачена не у повному обсязі на момент набрання чинності цією Постановою, підлягає перерахунку відповідно до цієї постанови, а пунктом 4 Порядку, передбачено, що за належні для отримання жилі приміщення «грошова компенсація виплачується у повному обсязі..», на що відповідачі не прийняли жодних належних мір відносно нього. На його заяву від 06.04.2017 року про виплату недоплачених грошей [PERSON] Виконкому протоколом № 07 від 06.04.2017 року та рішенням № 22 від 06.04.2017 року, фактично, втретє здійснила перерахунок належної йому грошової компенсації на придбання житла, яку вирахувала в розмірі - 1 202 332,80 грн., та визнала свої рішення №05 від 15.11.2017 року, та рішення № 13 від 25.01.2017 року - такими «що втратили чинність». [PERSON] між новим розміром нарахованої грошової компенсації та фактично отриманим її розміром склала : 1202 332,80грн. - 999 022,95 грн. = 203 309,85 грн., яку відповідачі в добровільному (позасудовому) порядку виплатити відмовились. Його заяви до відповідачів щодо виплати недоотриманих -203 309,85 грн., залишились без задоволення. Неправомірні дії Відповідачів, що призвели до порушення його законних прав на грошову компенсацію на придбання житла змусили його звернутись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом, справа № 357/9841/17 та рішенням від 01.12.2017 року в позові відмовлено, до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення від 01.12.2017 року, де постановою від 16.04.2018року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову без змін. Також, відносно відповідача з виконавчого комітету Білоцерківської міської ради було винесено Окрему Ухвалу суду від 16.04.2018 року, якою суд встановив порушення закону та наявність вини з боку відповідача щодо порушення його законних прав. Відповідач листом від 22.05.2018 року № 1897/01-13 повідомили суд про те, що усунуто причини та умови для можливості повторення ситуації щодо здійснення перерахунку суми призначеної грошової компенсації, однак вимоги Окремої Ухвали суду не виконали та не вчинили жодної дії для вирішення питання щодо отримання ним недоплаченої грошової компенсації без подальшого звернення до суду. На заяву від 30.05.2017 року про виплату йому недоплаченої грошової компенсації в розмірі 203 309,85 грн. відповідач УСЗН м. Біла Церква листом №5339 від 01.08.2017 року, надав відповідь, що вказану суму коштів в розмірі 203 309,85 грн. перераховано на його поточний рахунок зі спеціальним режимом використання, але згоди на їх отримання надати не можуть в зв'язку із не визначенням процедури та Порядку списання додаткових коштів після придбання житла та зняття з квартирного обліку, це змусило його знову звернутися з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії до Київського окружного адміністративного суду, справа № 810/2481/18, та рішенням від 10.07.2018 року його позов до відповідачів було задоволено в повному обсязі, а саме визнано відмову УСЗН у задоволенні його заяви від 05.04.2018 року протиправною та зобовязано УСЗН надати письмову згоду на перерахунок грошових коштів із його спеціального рахунку для купівлі кімнати в гуртожитку в м. Біла Церква, нарахованих відповідно до Постанов КМУ № 19.10.2016 р. № 719 та від 21.02.2017 р. №119. В результаті вищезазначених протиправних дій та бездіяльності, з вини відповідачів йому було спричинено матеріальні збитки, у зв'язку із купівлею-продажем кімнати у гуртожитку по договору від 05.07.2018 року, а саме: оплата нотаріальних послуг в розмірі 600,00 грн., оплата квитанції банку за №1610993411 від 22.08.2018 року в розмірі 100,00 грн., оплата платіжного доручення банку за №1611958261 від 28.08.2018 року в розмірі 750,00 грн., оплата нотаріальних послуг в розмірі 5800,00 грн., оплата квитанції банку за №3900179 від 05.07.2018 року в розмірі 2031,00 грн., всього разом в розмірі 9 281,00 грн. В результаті вищезазначених протиправних дій та бездіяльності, ігнорування поданих ним заяв, з вини відповідачів йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 100000,00 грн., тобто, по 50 000,00 грн., з кожного відповідача. Спричинена моральна шкода та її причинно-наслідковий зв'язок з вищезазначеними протиправними діями та бездіяльністю відповідачів полягає у позбавленні його та членів його сім'ї права отримати грошову компенсацію в розмірі, передбаченому законодавством, для купівлі квартири загальною площею - 76,9 кв. м. замість купленої з вини відповідачів квартири загальною площею - 66,9 кв. м. (що на 10 кв.м. менше), у звинуваченні його у виниклій ситуації, протягом розгляду всіх судових справ відповідачі продовжували стверджувати, що він не оскаржив їхнього першого нарахування, а саме рішення №05, а тому винен у виниклій ситуації, у значній тривалості спричинення моральної шкоди у часі. Переживання, стрес, зневіра у отриманні грошової компенсації та торжестві законності і справедливості, істотне тривале порушення мого звичного ритму життя, сімейного спокою, можливості працювати та відпочивати, виховувати двох малолітніх дітей, приниження його честі\~ та гідності офіцера (капітан у відставці) Збройних Сил України, учасника бойових дій, інваліда війни 2-ї групи, в очах його друзів, рідних, знайомих по службі, виражено у тривалому звинуваченні його з боку відповідачів в тому, що він незаконно вимагає додаткову грошову компенсацію на житло, яка не може бути виплачена з його вини. Факт нанесення шкоди його нервово-емоційному стану, психічному здоров'ю та неможливість їх повного відновлення до стану який був до виниклого вищезазначеного спору підтверджується, тим, що з січня 2017 року по серпень 2018 року включно, протягом 1 року та 7 місяців, в результаті участі у вищезазначених судах, невизначеності щодо отримання чи неотримання зазначеної недоплаченої відповідачами грошової суми, він переніс моральні страждання та нервово-психологічний стрес з вини останніх. Як наслідок, у нього значно почастішали приступи головного болю, голово кружіння, болі в серці, поганий сон та дратівливість, миготіння «мушок в очах». Лікарі йому встановили - гіпертонічну хворобу - II стадії, що підтверджується: випискою із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого № 411, проходив лікування у стаціонарі з 12.01.2017 року по 23.01.2017 року, випискою із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого №15, проходив лікування у стаціонарі з 03.07.2017 року по 14.07.2017 року, переніс гіпертонічний криз, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №381 проходив лікування у стаціонарі з 30.01.2018 року по 08.02.2018 року, встановлено гіпертонічну хворобу - II стадія. Стан погіршився на протязі останнього тижня після психоемоційного навантаження та госпіталізований в неврологічне відділення. З вини відповідачів, він не мав часу знайти роботу та працевлаштуватися, так як їздив у суди в м. Київ, жінка теж не працювала, так як перебувала у відпустці по догляду за дітьми, жили на його пенсію та допомогу на дітей, розмір яких разом складає 7 620,80 грн. У звязку з цим просив суд стягнути з виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради Київської області на його користь матеріальні збитки в розмірі 9281,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., та стягнути з [PERSON] соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. 11.10.2018 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21.11.2018 року представник відповідача [PERSON] соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов [PERSON] до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради не визнає та вважає за необхідне зазначити наступне: правовідносини щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, з яких випливають спірні правовідносини, регулюються Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року №719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також їх сімей» (далі Порядок).З метою отримання компенсації позивач 09.11.2016 року звернувся до управління із заявою про виплату грошової компенсації та заяву з необхідними документами було у встановленому порядку винесено на розгляд комісії. За результатами розгляду заяви позивача [PERSON] 15.11.2016 року було прийнято рішення №05, яким позивачу призначено грошову допомогу в розмірі 1 032 493, 64 грн., де 999 022, 95 грн. - вартість житла, 33 470, 69 грн. - витрати, пов'язані з закупівлею, оформленням права власності на житло та сплатою передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів). Таким чином, позивачу було призначено грошову компенсацію у відповідності до пункту 3 Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №719, управління є розпорядником бюджетних коштів передбачених на виплату грошової компенсації. Пунктом 28 Порядку передбачено, що після прийняття комісією рішення, управління перераховує на спеціальний рахунок особи кошти в сумі, визначеній у рішенні комісії.13.12.2016 року управлінням було перераховано кошти призначеної позивачу грошової компенсації в розмірі 1 032 493, 64 грн. на його спеціальний рахунок, відкритий в установі ПАТ «Державний ощадний банк України». Порядок передбачає придбання особою у власність житла на первинному чи вторинному ринку або шляхом інвестування в об'єкти житлового будівництва за рахунок грошової компенсації. Разом з тим, пункт 31 Порядку визначає, що необхідною умовою для перерахування коштів грошової компенсації з метою вчинення особою вказаних правочинів є отримання письмової згоди органу соціального захисту населення на перерахування коштів із спеціального рахунку як оплату за договором. З метою отримання такої згоди позивач 10.01.2017 року звернувся до управління та у відповідності до пункту 32 Порядку надав копії договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2016 року та договору про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області 28.12.2016 року за реєстровим №2645. На вказане звернення, 10.01.2017 року управлінням позивачу було надано згоду на перерахування коштів в сумі 999 022, 95 грн. [PERSON] така сума була визначена в якості вартості квартири, яка виступала предметом договору купівлі-продажу квартири від 28 грудня 2016 року. У відповідності до підпункту 2 пункту 35 Порядку визначено, що орган соціального захисту населення дає згоду на переказ коштів, зокрема, за умови, що ціна договору є меншою або дорівнює сумі коштів грошової компенсацій, що розміщені на спеціальному рахунку особи. Позивач 11.01.2017 року здійснив перерахування зі свого спеціального рахунку коштів грошової компенсації, як оплату за договором купівлі продажу квартири в сумі 999 022, 95 грн. та позивачем і членами його сім'ї було набуто право власності на квартиру [ADDRESS]. З врахуванням роз'яснень департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, [PERSON] на засіданні 25.01.2017 року було прийнято рішення здійснити донарахування раніше призначеної грошової компенсації усім отримувачам. Не зважаючи на фактичне використання грошової компенсації позивачем, комісією було прийнято рішення про донарахування йому грошової компенсації в сумі 111 225 грн. Після внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року і Порядку зокрема, за заявою позивача, комісією на засіданні 06.04.2017 року було прийнято рішення про перерахунок грошової компенсації в розмірі 1 202 332,80 грн. Вказаним рішенням комісією скасовані попередні рішення, а саме: рішення від 15.11.2016 року №05 та рішення від 25.01.2017 року №13. Позивач неодноразово звертався з вимогами виплатити йому невикористану частину суми грошової компенсації посилаючись на те, що рішенням комісії від 06.04.2017 року №22 йому призначено компенсацію в розмірі 1 202 332,80 грн., а 11.01.2017 року він використав грошову компенсацію лише в сумі 999022,95 грн. З цього приводу управлінням позивачу надано відповідь від 01.08.2017 року №5339, якою роз'яснено, що позивач уже скористався своїм правом на отримання житла, а Порядок не встановлює механізмів для надання згоди на перерахування коштів зі спеціального рахунку у разі коли кошти грошової компенсації уже використані для оплати за договором і житло придбано. У вересні 2017 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради та управління в якому просив визнати незаконними та протиправними рішення комісії від 15.11.2016 року №05 та рішення від 25.01.2017 року №13, зобов'язати управління вчинити певні дії та стягнути з виконавчого комітету Білоцерківської міської ради моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. Суд при розгляді справи дійшов обґрунтованого висновку, що усі дії щодо призначення і виплати грошової компенсації чітко регламентуються Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей. Судом було досліджено факт завдання моральної шкоди позивачу та встановлено, що ним не було надано документального підтвердження цього факту як і не обґрунтовано як саме було спричинено моральну шкоду. Тому, проаналізувавши усі матеріали справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та необхідність відмови у його задоволенні, про що 01.12.2017 року винесено відповідну постанову суду. В тому числі суд відмовив і у задоволенні вимог щодо стягнення з виконавчого комітету Білоцерківської міської ради моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. Відтак, питання спричинення моральної шкоди рішеннями комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та інвалідів про виплату грошової допомоги від 15.11.2016 року №05 та від 25.01.2017 року №13 вже розглядалось судом, відповідним вимогам надано правову оцінку та відмовлено в задоволенні таких вимогах у зв'язку з їх необґрунтованістю. Позивачем було подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду. За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дослідив усі обставини, висновки суду відповідають обставинам справи. Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволення апеляційної скарги та 16.04.2018 року у справі №357/9841/17 виніс постанову про залишення апеляційної скарги без задоволення. В судовому засіданні 16.04.2018 року колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду надано роз'яснення з приводу можливості внесення змін до ненормативних правових актів органів місцевого самоврядування. Так, колегією суддів було зазначено, що акти одноразового застосування, які вичерпують свою дію фактом їх виконання, не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. Відповідну правову позицію було сформульовано Конституційним судом України в рішенні від 16.04.2009 року №7-рп/2009.Оскільки описана ситуація мала місце під час нарахування грошової компенсації [PERSON] Київським апеляційним адміністративним судом 16.04.2018 року було винесено окрему ухвалу у справі №357/9841/17 про доведення до відома виконавчого комітету Білоцерківської міської ради наведених фактів, з метою усунення причин та умов, що призвели до порушення прав [PERSON], для вжиття відповідних заходів реагування. А у позовній заяві від 08.10.2018 року позивач зазначив, що неправомірні дії відповідачів змусили його звернутись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та Київського апеляційного адміністративного суду, однак, в процесі судового розгляду вказані суди не встановили наявність неправомірних дій управління та не знайшли підстав для задоволення вимог позивача. В травні 2018 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання відповіді управління від 05.05.2018 року №4532 протиправною та зобов'язання управління надати письмову згоду на перерахування коштів в розмірі 203 000,00 грн. для купівлі житлової кімнати в гуртожитку.04.05.2018 року [PERSON] звернувся до управління із заявою про надання згоди на перерахування коштів в розмірі 203 000,00 грн. для купівлі житлової кімнати в гуртожитку. До заяви позивач додав копію угоди про завдаток, яка містила положення щодо придбання відповідної кімнати в подальшому з оформленням договору купівлі-продажу. Листом від 05.05.2018 року №4532 управлінням було відмовлено в наданні відповідної згоди, який став формальною підставою для оскарження дій управління в Київському окружному адміністративному суді. Пунктом 32 Порядку визначено, що для отримання згоди на перерахування коштів із спеціального рахунка як оплату за договором, заявник подає органу соціального захисту населення один примірник договору, в якому повинно бути зазначено про те, що житло набувається у власність заявника. Відтак, в управління були відсутні правові підстави надати згоду на перерахування коштів на підставі угоди про завдаток, яка передбачала набуття права власності в майбутньому за окремим документом і ніяк не захищала права [PERSON]. Врахувавши надані роз'яснення [PERSON] 05.07.2018 року уклав договір купівлі-продажу кімнати в гуртожитку та 06.07.2018 року звернувся із заявою до управління, додавши копію зазначеного договору. Відповідні пояснення щодо вчинених дій були надані позивачем суду при розгляді справи №810/2481/18. Тому, дії, вчинені позивачем у відповідності до вимог Порядку, були враховані Київським окружним адміністративним судом при прийнятті рішення у справі №810/2481/18, винесеного 10.07.2018 року, яким управління зобов'язано надати письмову згоду на перерахування грошових коштів із спеціального рахунку гр. [PERSON] в розмірі 203 000 грн. для купівлі житлової кімнати в гуртожитку. Вказане рішення\~ набрало законної сили 16.08.2018 року та 22.08.2018 року позивач подав заяву про надання згоди наперерахування коштів в сумі 203 000 грн. як оплату за договором купівлі-продажу кімнати в гуртожитку в розмірі 203 050,00 грн. та

Outcome: partial