Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши який просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], а також визнати за ними у порядку спадкування за законом після її смерті право на земельну частку (пай), розміром 2,326 в умовних кадастрових гектарах, [NUMBER], яка знаходиться на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, та яка була виділена в натурі [PERSON] та належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 17.12.1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1174 та виданого 17.12.1998 року Біляївською районною державною адміністрацією. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті [PERSON] він, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 1845/02-14 від 26.04.2017 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця. У зв'язку з викладеним він звернувся з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує і просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 2,326 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач є сином померлої [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.26), а тому згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) він є спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. Ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки № 1929 від 19.09.2018 року, виданої виконкомом Граденицької сільської ради, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], так як фактично володіє земельною ділянкою, яка належала його матері, а тому суд вважає можливим встановити вказаний факт. 21.03.2017 року [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини. Листом №1845/02-14 від 26.04.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай),площею 2,326 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, і рекомендовано звернутися до суду, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 17.12.1998 року, а [PERSON] померла [INFO] тобто вищевказаний сертифікат був виданий після смерті спадкодавця. Факт належності при житті [PERSON] земельної ділянки,що розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, підтверджується рішенням Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 12.12.1997 року №362/97, яке приймалось на підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року. З довідки Граденицької сільської ради № 852 від 12.05.2018 року вбачається, що згідно протоколу № 2 від 10.06.2004 року загальних зборів пайщиків бувшого КСП «Україна», [PERSON] дійсно була виділена в натурі, шляхом жеребкування, земельна ділянка [NUMBER]. Відповідно до довідки Граденицької сільської ради № 1930 від 19.09.2018 року земельна ділянка [NUMBER], яка була виділена в натурі [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) за №1174, знаходиться на території Граденицької сільської ради. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). П. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити, встановити факт прийняття спадщини позивачем після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] і визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved