Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до заяви №б/н від 21.08.2006 року АТ КБ «Приватбанк» відкрив позичальнику картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який був збільшений до 5000 грн. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 268599,33 грн. Позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості, а саме - 132217,31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4989,80 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 02.10.2006 по 29.04.2019 року - 127227,51 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідач згідно з ч.1 ст. 131 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, оскільки судова повістка направлялася судом за адресою, зазначеною у позовній заяві. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 21.08.2006 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] підписана заява № б/н, відповідно до умов якої позивач 02.10.2006 року надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 250,00 грн., який 04.09.2014 року збільшений до 5000 грн. (а.с.22). Укладений між сторонами договір складається з заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Згідно з розрахунком, станом на 31.03.2020 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 268599,33 грн., у т.ч.: 4989,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 262209,53 грн. - заборгованість за відсотками; 1400,00 грн. - пеня. Позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості в розмірі 132 217,31 грн., яка складається з заборгованості за кредитом з 31.01.2018 року в сумі 4989,80 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 02.10.2006 року по 29.04.2019 року - 127227,51 грн. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1057 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що в заяві, яка підписана відповідачем 21.08.2006 року відображені відомості про відкриття 12.10.2006 року [PERSON] карткового рахунку, строк дії картки в заяві не обумовлений, проте конкретизований позивачем у довідці. Також в заяві визначена валюта кредитування гривня, встановлений кредитний ліміт 250,00 грн., визначена базова процентна ставка 36% із розрахунку 360 днів в році. Передбачено, що погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Окрім того, в заяві зазначені про можливі способи погашення заборгованості за кредитним лімітом: або внесення готівкових коштів, або списання коштів з відповідної платіжної картки (а.с.22). Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» № б/н кредитний ліміт по картковому рахунку збільшувався до 5000,00 грн. (а.с.20). У позові Банк просить стягнути заборгованість по тілу кредиту в розмірі 4989,80 грн., тобто в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] за кредитним договором №б/н отримала кредитні картки, остання з яких строком дії до 08/21 (а.с.21). Отримання та користування карткою підтверджується розрахунком заборгованості за договором, випискою по рахунку, в якій відображено рух коштів, зокрема, як зняття кредитних коштів, так і погашення кредиту. Згідно виписки по рахунку вбачається, що останнє погашення кредиту проведено 14.07.2018 року (а.с.12-19). За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved