Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 жовтня 2019 року, близько 09 год. 55 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Рено», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Велика Кільцева дорога, 2, в місті Києві, в порушення вимог п.п. 10.1,10.3,10.4 Правил дорожнього руху (далі- Правила), під час перестроювання вліво не переконався в безпечності маневру, не надав переваги в русі автомобілю «Мазда» державний номерний знак [NUMBER] , (водій [PERSON] , що рухався в попутному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, обидва зазначені вище транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року, у справі №759/19669/19 водія [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті даної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] (далі -Відповідач), був пошкоджений автомобіль марки «Мазда», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія ЕР №130570683, терміном дії з 17.05.2019 року по 16.05.2020 року. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту № 1608_63227 від 27.10.2019 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданого власнику КТЗ - автомобіля марки «Мазда» державний номерний знак [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мазда» з урахуванням фізичного зносу складників складає 81297,13 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, власнику автомобіля «Мазда» відшкодована не була, у зв`язку з чим, власник автомобіля - [PERSON] , з метою отримання страхового відшкодування, 13 грудня 2019 року, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 2630 від 03.03.2020 року), про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] , грошові кошти в розмірі 82 327,13грн. Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП [PERSON] , за надані послуги аварійним комісаром (за огляд авто та збір документів) у розмірі 950,00 грн. Також, МТСБУ було сплачено ТОВ «Аудатекс Україна», за надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи, грошові кошти в розмірі 1 301,76 грн. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою Відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотньої вимоги саме до Відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 84 578,89 грн., (82 327,13грн. + 1 301,76грн.+ 950,00грн.), оскільки, дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Просили стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, ІВАN [NUMBER] в АТ Укрексімбанк м. Київ, ЄДРПОУ 21647131, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 84 578,89 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає частково, щодо стягнення з нього суми страхового відшкодування не заперечує, в частині стягнення з нього грошових коштів за послуги, надані аварійним комісаром ФОП [PERSON] (за огляд авто та збір документів) у розмірі 950,00 грн., а також коштів за надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи в розмірі 1 301,76 грн., просив відмовити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено що 13 жовтня 2019 року, близько 09 год. 55 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Рено», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Велика Кільцева дорога, 2, в місті Києві, в порушення вимог п.п. 10.1,10.3,10.4 Правил дорожнього руху, під час перестроювання вліво не переконався в безпечності маневру, не надав переваги в русі автомобілю «Мазда» державний номерний знак [NUMBER] , (водій [PERSON] ), що рухався в попутному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, обидва зазначені вище транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року, у справі №759/19669/19 водія [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті даної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «Мазда», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія ЕР №130570683, терміном дії з 17.05.2019 року по 16.05.2020 року. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту № 1608_63227 від 27.10.2019 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданого власнику КТЗ - автомобіля марки «Мазда» державний номерний знак [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мазда» з урахуванням фізичного зносу складників складає 81297,13 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, власнику автомобіля «Мазда» відшкодована не була. 13 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно Наказу № 2630 від 03.03.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] виплачено грошові кошти в розмірі 82 327,13грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1475908 від 04.03.2020 року. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Аудатекс Україна» за надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи грошові кошти в розмірі 1301,76 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 989693 від 10.02.2020 року. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 закону України № 961-VI. Зокрема подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяну внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 82327,13 грн. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на послуги аварійного комісара - ФОП [PERSON] в розмірі 950 грн. та стягнення коштів за надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи в розмірі 1 301,76 грн., то суд відмовляє у вказаних вимогах з огляду на наступне. Згідно Положення п. 34.2., 34.4. ст.34, п. 40.3. ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які регулюють повноваження МТСБУ щодо залучення аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, а також інші норми вказаного Закону не передбачають право МТСБУ на відшкодування з боку винної особи витрат, пов`язаних із залученням вказаних вище осіб. Крім того, як вбачається з вказаних вище положень законодавства, залучення аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, замість власних працівників для вирішення питань, пов`язаних із страховим відшкодуванням, є правом, а не обов`язком МТСБУ. Нормами вказаного Закону, а саме п. 34.3, передбачено лише обов`язок страховика (МТСБУ) відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) в разі, якщо потерпілий самостійно обирає аварійного комісара або експерта. Будь-яких інших випадків, коли витрати на аварійного комісара, експерта або юридичну особу, у штаті якої аварійні комісари чи експерти, підлягають відшкодуванню, вказаним Законом не передбачено. Як вбачається з положень ст. 28, 29 вказаного вище Закону, до складу витрат, що відшкодовуються страховиком (МТСБУ) та які можуть бути стягнуті в порядку регресу, витрати на аварійного комісара, експерта або оплату послуг юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, також не входять. За таких обставин, відсутні підстави для відшкодування відповідачем витрат в розмірі 950 грн., що пов`язані із залученням позивачем на власний розсуд іншої юридичної особи з метою врегулювання страхового випадку, а також коштів за надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи в розмірі 1301,76 грн. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідач в обґрунтування своєї правової позиції не заперечував проти визначеного позивачем розміру шкоди, спричиненого власнику автомобіля марки «Мазда», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до ст.141ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 2078,40 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial