Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 11.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент зменшити або збільшити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку», які викладені на банківському сайті (www.privatbank.ua), складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) позивач публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг для чого публікує « умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання банком послуг клієнту, який отримує доступ до них. Посилаючись на ч. 1 ст. 634 ЦК України банк наголошує, що мав місце договір приєднання, умови якого встановлені в формулярах. Формуляром в даному випадку є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та « Тарифи Банку» які викладені банківському сайті (www.privatbank.ua), згідно яких обслуговується відповідач. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач зобовязався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в строки та порядку, встановленні кредитним договором. Проте, внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобовязань, станом на 02 жовтня 2018 року виникла сума боргу в розмірі 23061 грн. 76 коп., з яких : заборгованість за кредитом 00 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 10702 грн. 25 коп., пеня - 14244 грн.32 коп. а також штрафи: штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1074 грн. 37 коп. Просить стягнути з відповідача суму боргу, яку останній у добровільному порядку не бажає сплатити. Представник позивача у судове засідання не зявився, просить справу розглядати без його участі. Відповідач\~ [PERSON] та її представник [PERSON] в останнє судове засідання 28.202.2019 року також не зявилась. У заяві поданій до суду відповідач просить проводити розгляд справи без її участі, у задоволені позову відмовити. ЇЇ представник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що всі частини договору не підписувались відповідачем, що сплив строк позовної давності звернення позивача до суду за захистом порушеного права. Послалась на приписи статей 252, 256, 257, 549, 631 ЦК України та порушення прав її клієнтки як споживача. Повідомила, що після сплати в 2014 році суми основного боргу 6300,00 грн. відповідачка не вносила кошти, але допускає, що банк автоматично списував їх з рахунків відповідачки. Вона повернула банку 6300,00 грн. тому не має перед ним заборгованості. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору без номера від 11.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, зі сплатою відсотків за користування кредитом 2,5 % базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів в році. Кредит отримано у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1-го по 25-е число кожного місяця, шляхом надання відповідачем грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом. Згідно ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч.2 статті\~1054\~та ч.2 статті\~1050 ЦК України\~наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У\~\~ зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 02.10.2018 року має заборгованість в сумі 23061 грн. 76 коп., з яких: заборгованість за кредитом 00 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 10702 грн. 25 коп., пеня - 14244 грн.32 коп. а також штрафи: штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1074 грн. 37 коп. Підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобовязань за кредитним договором б/н від 11.02.2011 року судом не встановлено та, оскільки відповідачем не дотримано умов кредитного договору, тому право позивача невиконанням зобовязання порушено і підлягає судовому захисту. Відповідач отримав кредит 26.04.2011 року на платіжну картку, строк дії якої обмежений з кінцевим терміном в 2014 році, про що повідомляє представник позивача, проте позивачем не надано доказу закінчення строку дії кредитної картки « Універсальна». Останній платіж по кредиту відповідач здійснив 08 січня 2018 року в розмірі 23,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Оскільки представником відповідача було заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності, тому заявлені суми до стягнення, зокрема проценти за користування кредитом та пеня, підлягають до задоволення в межах строку позовної давності, який почав текти з 08.01.2018 року. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересів. Згідно зі\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.(\~ст. 267 ЦК України). Відповідності до правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2\~ст.\~1050\~ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами\~ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Також, у правовій позиції Верхового Суду України, викладеній у постанові № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Оскільки до 08.01.2018 року позивачка згідно розрахунку представленого банком сплачувала кошти 07.12.2017 р. 537,00 грн. 09.10.2017 р. 537,00 грн., 10.09.2017 року 50,00 грн., то банком не порушені вимоги ст.ст. 257, 261 ЦК України. Розмір заборгованості за відсотками відповідачем не заперечувався та не спростовувався. В частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд враховує наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України\~). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України\~). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктами 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежу з будь-якого грошового зобов'язання, передбачених даним договором, більше, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. З огляду на вищевикладене, на думку суду, не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 14244 грн. 32 коп. оскільки до відповідача вже застосована цивільно-правова санкція за порушення строку виконання грошового зобовязання\~штраф. Тобто залишок по кредиту становить: сумі 12276 грн. 62 коп., з яких: заборгованість по прецентах за користування кредитом 10702 грн. 25 коп., а також штрафи: штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1074 грн. 37 коп. У відповідності з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1762,00 гривні судового збору за подання позовної заяви. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 525, 526, 527, 611, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст.5, 12, 76, 81,141, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial