Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи їх тим, що останній в порушення умов укладеного договору №435/435/32-ФО2 від 05.04.2006 року, укладеного між сторонами допустив заборгованість за кредитом, яка станом на 27.02.2014 року становить 97846,71 грн. Оскільки відповідач порушує взяті на себе вказаним договором зобов'язання й не повертає заборгованість добровільно, позивач просить стягнути з нього заборгованість та судові витрати у справі на його користь. Представник позивача в судове засідання не з»явився надавши до суду заяву про проведення судового розгляду без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, і зі згоди позивача, та у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Частиною 1 статті 1049 ЦК України, визначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були предані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, втановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З кредитного договору № 435/435/32-ФО2 від 05.04.2006 року вбачається, що 05.04.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 95000,00 грн. зі сплатою 16 (шістнадцяти) відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном погашення кредиту 01.04.2016 року. З довідки - розрахунку заборгованості (а.с.9-11) вбачається, що відповідач в порушення умов вказаного договору заборгував позивачу станом на 27.02.2014 року 97846,71 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 63726,89 грн., сума заборгованості за відсотками - 25391,33 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 5262,02 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 2616,11 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 557,66 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 292,70 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини зазначені у позові знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в загальній сумі 978,47 грн.

Outcome: approved