Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 8096 грн. 49 коп. заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляції і трьох відсотків річних та понесених судових витрат, посилаючись на те, що 11.03.2014 р. відповідач в присутності свідків під розписку позичив у нього грошові кошти у розмірі 7959,75 грн., які зобовязався повернути 11.07.2014 р.. По закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернув. Прострочення платежу починається з 12.07.2014 р.. Таким чином заборгованість з урахуванням інфляційних втрат 95,52 грн. та 3% річних 41,22 грн. за період липень-серпень 2014 р. складає 8096 грн. 49 коп. (7959,75 грн. + 95,52 грн. + 41,22 грн.). Представник позивача надав заяву про розгляд позову за його відсутності та підтримку позову. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився. Тому суд відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України, постановляє рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи докази: оригінал розписки (а.с. 18), судом встановлені такі обставини, що мають значення для вирішення справи та відповідні їм правовідносини. 11.03.2014 р. між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу 7959,75 грн. до 11.07.2014 р., а останній зобовязався повернути ці грошові кошти до вказаної дати, надавши розписку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачем, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України докази, вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать про порушення відповідачем обовязку по поверненню своєчасно суми позики та необхідність стягнення судом суми боргу та відповідно сум індексації цього боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від цього боргу. Так, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції наступний: індекс інфляції за період липень 2014 р. серпень 2014 р. включно становив: липень 2014 100,4% - 31,84 грн. = (7959,75 ? 100,4 % - 7959,75); серпень 2014 р. 100,8% - 63,68 грн. = (7959,75 ? 100,8 % - 7959,75); Сума інфляційних втрат складає 95,52 грн.. Сума 3% річних становить: 41,22 грн. (7959,75 ? 3 ? 100 ? 365 ? 63), з яких: 7959,75 сума основної заборгованості; 3 три відсотки річних; 365 кількість днів у календарному році; 63 кількість прострочених днів на дату складання позову. Таким чином, розмір суми належної до стягнення складає 8096,49 грн. (7959,75 грн. + 95,52 грн. + 41,22 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243 грн. 60 коп. витрат, повязаних зі сплатою при подачі позову судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 684, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved