Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідачі не сплачують за комунальні послуги та квартплату, внаслідок чого утворилась заборгованість. Мотивував свої вимоги тим, що відповідачі зареєстровані та проживають у [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають у вказаній квартирі. У зв'язку із несвоєчасним проведенням розрахунків по оплаті комунальних послуг та квартплати у відповідачів виникла значна заборгованість, яка станом на червень 2013 року за період з 01 червня 2010 року по 31 березня 2013 року становить 17006 гривень 35 копійок, включаючи заборгованість що виникла до червня 2010 року у розмірі 8753 гривні 54 копійки. Відповідачі неодноразово попереджалися про наявність зазначеної заборгованості та необхідність її погашення, проте жодним чином не реагували, борг не сплачували. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково. Просила суд застосувати наслідки пропуску позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості, що виникла до червня 2010 року, а в іншій частині стягнути суму заборгованості з врахуванням квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, копії яких долучені до матеріалів справи. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти застосування наслідків пропуску строку позовної давності в частині заборгованості, що виникла станом до червня 2010 року у розмірі 8753 гривні 54 копійки. В іншій частині просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки суд не повідомили. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Так, згідно довідки форми № 3 за № 550 від 21.03.2013 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно наданого представником позивача розрахунку по квартплаті та комунальним послугам за проживання у [ADDRESS], заборгованість станом на 31 березня 2013 року становить 17006 гривень 35 копійок. В той же час борг відповідачів станом на червень 2010 року становить 8753 гривні 54 копійки. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги(стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Виходячи з аналізу доказів у сукупності з вищенаведеними правовими нормами, позицією сторін спору, суд вважає, що до вимог про стягнення з відповідачів суми боргу у розмірі 8753 гривні 54 копійки, яка була нарахована у період до червня 2010 року необхідно застосувати праові підстави передбачені ч. 4 ст. 267 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Вирішуючи питання про стягнення решти суми заборгованості, суд вважає, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню з врахуванням суми сплаченої заборгованості станом на день розгляду справи, яка становить 7645 гривень 88 копійок. При прийнятті даного рішення суд вважає необхідним покласти в його обґрунтування наступний розрахунок: 17006 гривень 35 копійк(сума загального боргу включно по 31 березня 2013 року) - 8753 гривні 54 копійки(сума боргу до якої було застосовано наслідки пропуску строку позовної давності) - 7645 гривень 88 копійок(сума сплаченої відповідачем [PERSON] заборгованості) = 606 гривень 93 копійки(сума, яка підлягає стягненню з відповідачів). На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов частково. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідачів 229 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: partial