Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №093495, виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0689 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Білоцерківської міської ради Київської області №88 від 21.08.2006р. Вимоги обгрунтував тим, що 07.09.2006 року позивач придбала частину будинку № 35 по завулку Чапаєвському в м.Білій Церкві та стала сусідкою відповідача [PERSON] Будинок №35 на момент частини його відчуження знаходився на неприватизованій земельній ділянці. Згодом позивач почала оформлювати документи для приватизації земельної ділянки. Оскільки у відповідача також не була приватизована земельна ділянка між сторонами був здійснений розподіл ділянки, у відповідності до якого позивачу було виділено 0,0223 га земельної ділянки, а відповідачу 0,0639 га. У відповідності до вищезгаданого розподілу рішенням Білоцерківської міської ради за №351 від 25.04.2007 року позивачу було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0223 га. У 2009 році за певних обставин позивач з відповідачем перерозподілили земельну ділянку, внаслідок чого позивачу було виділено 0,0333 га, а відповідачу 0, 0530 га земельної ділянки. Площа земельної ділянки 0,0333 га була зменшена до площі 0,0322 га Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради у звязку з червоною лінією. У звязку з перерозподілом земельної ділянки рішенням Білоцерківської міської ради №1214 від 03.12.2009 року було внесено зміни до попереднього рішення №351 від 25.04.2007 у звязку з уточненням адреси та площі земельної ділянки. Дане рішення стало підставою для виготовлення позивачем Державного акту на право власності на земельну ділянку, що зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011093600623 від 05 липня 2010 року. Нещодавно позивачу стало відомо, що у 2009 році відповідач добровільно перерозподілив земельну ділянку та встановив нові межі, у відповідності до чого площа належної йому землі змінилася із 0,0639 га на 0,530 га, але не вніс зміни до рішення Білоцерківської міської ради №88від 21.08.2006. 14.10.2011 року відповідачу зареєстрували державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0689 га. Тобто, до державного акту відповідача увійшла площа земельної ділянки, яка належала позивачу на праві приватної власності. Під час реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку Відповідача, Білоцерківський міський відділ земельних ресурсів, який діяв на момент виникнення спірних відносин, проігнорував накладку площ земельної ділянки позивача та земельної ділянки відповідача, та здійснив реєстрацію державного акту, чим порушив право на власність позивача. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнав, посилаючись на те, що він дійсно отримав державний акт, не звернувшись до міської ради щодо внесення змін у відповідне рішення у звязку з уточненням адреси та площі земельної ділянки. Відповідач - Білоцерківської міської ради в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про слухання справи без представника. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у м.Білій Церкві у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 07.09.2006 позивач придбала частину будинку № 35 по завулку Чапаєвському в м.Білій Церкві. Між [PERSON] та [PERSON] був здійснений розподіл земельної ділянки, у відповідності до якого позивачу було виділено 0,0223 га земельної ділянки, а відповідачу 0,0639 га. У відповідності до вищезгаданого розподілу рішенням Білоцерківської міської ради за №351 від 25.04.2007 року позивачу було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0223 га. У 2009 році за певних обставин позивач з відповідачем перерозподілили земельну ділянку, внаслідок чого позивачу було виділено 0,0333 га, а відповідачу 0, 0530 га земельної ділянки. Площа земельної ділянки 0,0333 га була зменшена до площі 0,0322 га Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради у звязку з червоною лінією. У звязку з перерозподілом земельної ділянки рішенням Білоцерківської міської ради №1214 від 03.12.2009 року було внесено зміни до попереднього рішення №351 від 25.04.2007 у звязку з уточненням адреси та площі земельної ділянки. Дане рішення стало підставою для виготовлення позивачем Державного акту на право власності на земельну ділянку, що зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011093600623 від 05 липня 2010 року. Проте, відповідач [PERSON] не звернувся до Білоцерківської міської ради щодо внесення змін до рішення №88від 21.08.2006. В результаті чого, 14.10.2011 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0689 га. Тобто, до державного акту відповідача частково увійшла площа земельної ділянки, яка належала позивачу на праві приватної власності, про що свідчить і Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 2464044 від 22.09.2015, видане [PERSON], в якому зазначено, що площа земельної ділянки, зазначеної у державному акті не відповідає площі, зазначеній у витязі з Державного земельного кадастру НВ-3205017662015 від 3.09.2015, а саме, 0,0530га. Згідно із ч.1 ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У відповідності до ч.2 ст.158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Враховуючи, що при видачі акта про право власності на земельну ділянку відповідачу не були враховані зміни щодо розміру земельної ділянки, чим порушені права позивача, що визнав власник суміжної земельної ділянки, суд вважає за необхідне визнати оскаржуваний акт недійсним. Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на нього. На підставі ст.ст. 120, 152, 155, 158 Земельного кодексу України,

Outcome: approved