Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, в якому просить визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по [NUMBER] ідеальній частці за кожним; визнати за нею право власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Заповіту мати не залишила. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері, так як її сестри відмовились від прийняття спадщини. При оформленні у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину земельної ділянки, позивач отримала постанову №146/02-31 від 25 січня 2019 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки за адресою [ADDRESS] у зв`язку з тим що вона не поділена на частки між співвласниками. Позивач зареєстрована і проживає у будинку [ADDRESS] ще з 1985 року. У 2002 році вона з батьком, донькою та матір`ю використали своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки. І відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29.11.2002 року стали співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка є спільною сумісною власністю. Власниками земельної ділянки є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином при реєстрації прав власності розмір часток співвласників не визначався. У зв`язку із невизначеністю розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності на вказану вище нерухомість позивач не може реалізувати свого права на успадкування, а тому змушена звертатися до суду для визначення часток у спільній земельній ділянці, а саме по 1/4 за кожним із співвласників. Спору між співвласниками щодо належних їм часток немає і не було. Позивач і представник позивача у судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви представник позивача просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради у судове засідання також не з`явився, згідно поданої заяви просить розглядати справу у відсутність представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка загальною площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на землю [NUMBER] від 29.11.2002 року (а.с.15,16). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8), [PERSON] подала до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. 218/02-14 від 04.02.2019 року [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] (а.с.12). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від №146/02-31 від 25 січня 2019 року (а.с.13) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки за адресою [ADDRESS] у зв`язку з тим що, що не виділено частку померлої [PERSON] у спільній ділянці. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями ч.1ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, враховуючи, що позивач є єдиною спадкоємницею за законом після померлої [PERSON] , але не має можливості оформити спадщину після смерті матері, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за нею право власності на 1/4 частину земельної ділянки в порядку спадкування після смерті матері є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вимогами ст. 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364цього Кодексу. У відповідності до ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Виходячи з положень закону, суд робить висновок, що частка позивача, що переходить у спадок становить -1/4 частини. Щодо позовної вимоги про визначення розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/4 ідеальній частці за кожним, суд зазначає наступне. Враховуючи, що один із співвласників майна, а саме [PERSON] , померла, а при житті не був проведений розподіл ідеальних часток за кожним з співвласників, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0347 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: partial