Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи на те, що між ТОВ «Енера Чернігів» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії від 01.01.2019 року № 180009873 шляхом споживання електричної енергії та оплатою виставлених рахунків [PERSON] . Однак відповідач в період з червня по листопад 2020 року не сплачував плату за спожиту електроенергію і має заборгованість в сумі 20157,14 грн. А тому просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з червня по листопад 2020 року в сумі 20157,14 грн. та судовий збір сплачений по цьому позову в сумі 2270,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що 03.09.2010 року придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На той час він перебував у шлюбі з громадянкою [PERSON] , а тому будинок є їх спільною сумісною власністю. У жовтні 2010 року шлюб було розірвано. Дружина залишилася проживати у зазначеному будинку, а він переїхав жити до м. Конотоп і з тих пір у будинку в смт Короп не проживав. На даний час разом з колишньою дружиною в будинку проживає її співмешканець. Оскільки комунальними послугами фактично не користувався, то позов не визнає. Даний позов зареєстровано в суді 12.05.2021 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 20.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначене спрощене позовне провадження на 14.06.2021 року. Заслухавши відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23, 40-41). Згідно з положеннями ст. 60 СК України: зазначений будинок став об`єктом права спільної сумісної власності відповідача та його колишньої дружини (а.с. 39). Згідно п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила): Укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що між ТОВ «Енера Чернігів» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії від 01.01.2019 року № 180009873 шляхом споживання електричної енергії та оплатою виставлених рахунків [PERSON] (а.с. 12-13). У 2020 році виникла заборгованість за спожиту електроенергію в будинку відповідача (а.с. 22). Відповідач у судовому засіданні розмір заборгованості не оспорював, будь-яких доказів або розрахунків на її спростування не надавав. За таких обставин, суд вважає розмір заборгованості доведеним. На підтвердження факту не проживання у будинку відповідач надав суду акт, підписаний від імені чотирьох осіб, начебто жителів [ADDRESS] . Суд відхиляє зазначений доказ, так як підписи вказаних в акті осіб не завірені належним чином. У суду відсутня будь-яка можливість ідентифікувати вказаних осіб. Суд роз`яснив право відповідача заявити клопотання про виклик зазначених осіб в якості свідків, проте відповідач від цього відмовився. Відповідно до ст. 1 Закону України: «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон): житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 7 Закону: споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами Відповідно до ст. 322 ЦК України: Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. 2 квітня 2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/29813/17-ц дійшов до висновку, що непроживання відповідачки у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації у цій квартирі не звільняє від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, прийняв постанову від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц, в якій зробив наступний правовий висновок: кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 20157,14 грн. та сплачений по цьому позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved