overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2018 р., від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя не склалося, виявилось, що вони мають різні погляди на життя та сім`ю, виникали часті сварки, що призвело до розпаду сімї. Подружні стосунки припинили з 17.06.2019 р., проживають окремо, позивач вважає, що шлюб існує лише формально, збереження шлюбу є неможливим, тому просить його розірвати. 03.03.2020 р. суд відкрив провадження та з урахуванням вимог ч. 6 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 08.02.2018 р. в Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №29. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідач на користь позивача підлягають стягнення понесені та документально підтвердженні судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2019 р., дітей від якого не мають. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, збереження шлюбу є неможливим, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їх дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 16.10.2019 р. в Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області, актовий запис №400. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з зазначеним, необхідно після розірвання шлюбу відновити відповідачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2013 р., від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляд на життя та сім`ю, розбіжності в характерах. Через постійні сварки та неналежну поведінку відповідача їх стосунки значно погіршились. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, збереження шлюбу є неможливим, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач до суду не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони зареєстрували шлюб 23.02.2013 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 44. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2011 р., від якого мають дочку [PERSON], [INFO] Однак подружні відносини між сторонами не склались через різні характери та погляди на життя та сімю, втрату почуттів. На примирення позивач не згоден, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилась, до суду надійшла заява про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.11.2011 р. в виконавчому комітеті Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис №34 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.11.1993 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляд на життя та сім`ю, розбіжності в характерах. Через постійні сварки та неналежну поведінку відповідача їх стосунки значно погіршились. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, збереження шлюбу є неможливим, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, просить шлюб розірвати. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2020 р. дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. На виконання вимог вищевказаної ухвали, відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач, в установлений ухвалою суду термін, відзиву на позовну заяву чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 27.11.1993 р. у виконавчому комітеті Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 52. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2007 р.,\~ від якого мають сина [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сімю, відсутність взаємопорозуміння, втрату почуттів любові та поваги. Сторони припинили спільне проживання, і позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим,\~ тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, до суду\~ подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення з відміткою про вручення судової повістки. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.11.2007 р. в\~ відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №553, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №057700 від 27.11.2007 р. (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №066498 від 25.05.2007 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2011 р. Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сімю, різні характери. Позивач вважає, що сімя їх розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Адвокат позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України. На підставі\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 28.05.2011 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 93, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №112411. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України\~ передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України \~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2004 р., від якого мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач на примирення з відповідачкою категорично не погоджується та вважає, що сімейне життя і збереження сім`ї неможливе. Між сторонами склалися напружені стосунки, виявилось, що вони мають різні характери, погляди на життя та стосунки в сім`ї. Відповідачка нехтує сімейними цінностями, саме через це постійно виникають сварки, що впливає на психічний стан позивача і спричиняє тяжкі душевні страждання. Протягом останнього часу проживання між сторонами припинено. Вважає, що перебування у шлюбі немає сенсу, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 28.08.2004 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис, № 230. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час не надає їй матеріальної допомоги на утримання дочки. В добровільному порядку відповідач не бажає сплачувати аліменти. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Через канцелярію подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Через канцелярію подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, дитина проживає разом з мамою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач здорова, працездатна особа, інших осіб на утриманні немає, позов визнав в повному обсязі, тобто проти стягнення з нього аліментів на дочку не заперечує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 листопада 2014 року і до досягнення нею повноліття, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved