Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 11.04.2017 року обґрунтовуючи тим, що ПАТ «Київобленерго» постачає електроенергію за регульованим тарифом на території Київської області, в тому числі до будинку [ADDRESS] Білоцерківського району Київської області. Технічною перевіркою 23.11.2016 року, працівниками енергопостачальника було виявлено за вказаною адресою порушення ПКЕЕН: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, енергопостачальника з порушенням схеми обліку, за підсумками перевірки складено акт № К 032360. Згідно п. 42 ПКЕЕН та у відповідності з п. 3.1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 05.05.2006 року, протоколом № 067 засідання комісії по розгляду актів від 19.12.2016 року, відповідачу нарахована сума вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, у розмірі 7813,93 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплачувати кошти, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вартість безобліково використаної електроенергії в розмірі 7813,93 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. Представник позивача, за довіреністю у справі, Вакало Вікторія Григорівна позовні вимоги підтримала, просила задовольнити вимоги в повному обсязі та зазначила, що акт про порушення був складений в присутності власника будинку, відповідача у справі, він був запрошений на засідання комісії однак не з'явився і ніяких заяв не подав. Особистий рахунок відкрито на ім'я [PERSON], а відповідач до позивача не звертався щодо укладення договору та не надав документів для зміни абонента по особовому рахунку. Право власності на майно зобов'язує власника дотримувати вимог законодавства та виконувати відповідні обов'язки, в тому числі не допускати порушення ПКЕЕН. Щодо укладення договору споживачам направляються квитанції про сплату коштів за електроенергію в яких зазначено про необхідність укладення договору з ПАТ «Київобленерго». Акт про порушення є формою фіксації правопорушення, тому якщо він підписаним трьома представниками він є дійсним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що він являється власником будинку [ADDRESS] однак проживає за іншою адресою. Представник відповідача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову та зазначив, що договору між позивачем та відповідачем на постачання електроенергії не має, в діях відповідача не має складу правопорушення, запрошень щодо укладення договору позивачем до відповідача не було, йому невідомо хто являється власником будинку [ADDRESS], як невідомо хто там проживає. Відповідач проживає в будинку [ADDRESS], та споживає електроенергію за даною адресою відповідно до укладеного договору. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що ПАТ «Київобленерго» постачає електроенергію за регульованим тарифом на території Київської області, в тому числі до будинку [ADDRESS] Білоцерківського району Київської області. Відповідач [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстрований та проживає в будинку [ADDRESS] та являється власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2- 2973 від 11.12.2001 року, посвідченого Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою ( реєстрова книга № 4, реєстровий номер № 662), що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 8-9, 16,52-53,72). Також, встановлено, що технічною перевіркою 23.11.2016 року, працівниками енергопостачальника було виявлено за адресою: [ADDRESS], порушення ПКЕЕН: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, енергопостачальника з порушенням схеми обліку, за підсумками перевірки складено акт № К 032360 ( а.с. 9), в присутності відповідача, який зазначив у своїх поясненнях про те, що вимушений був підключити електроенергію сам, оскільки в будинку двоє дітей, про розгляд вказаного питання відповідач був повідомлений, про, що в акті міститься його підпис. 19.12.2016 року відбулось засідання комісії по розгляду вказаного акту на якому було підтверджено самовільне підключення до електромережі з порушення схеми обліку та вирішено розрахувати вартість не облікованої електроенергії за Методикою, за період 184 дні з 24.05.2016 року по 23.11.2016 року, що підтверджено протоколом № 067 ( а.с. 10). Представник відповідача в судовому засіданні зазначав про те, що акт № К 032360 було складено без відповідача, він в ньому не розписувався і його не повідомляли про зсідання комісії, однак жодних належних та допустимих доказів в підтвердження даних обставин до суду не надав, в тому числі експертного висновку почеркознавчої експертизи. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електричної енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, відповідач зобов'язаний: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Згідно абз. 5 п. 37 ПКЕЕН, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Згідно п. 14ПКЕЕНу разі виявлення зовнішнього пошкодження засобу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі побутовий споживач зобов'язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову, акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» відповідач, як споживач електричної енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергію та за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи, що за вказаною адресою між сторонами не укладено договору про постачання електроенергії, відповідач не звертався до постачальника із заявою про припинення електропостачання до будинку, який перебуває у його власності, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування витрат за безобліково використану електроенергію. Вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, визначається згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року за № 562, відповідно до якої відповідачу нарахована сума коштів, за актом № К 032360, у розмірі 7813,93 грн., що підтверджується копією розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії (а.с. 11). Відповідачем не доведено в судовому порядку обставини на які він посилається в підтвердження заперечень та не надано належних і допустимих доказів в спростування доводів позивача. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми коштів в розмірі 7813,93 грн. підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 1600,00 грн. ( а.с. 1).

Outcome: approved