Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що [INFO] померла його дружина [PERSON], з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 1974 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок був куплений ним 03 березня 1993 року у радгоспі «Красіно» Криворізького району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу. За життя [PERSON] заповіт не складала. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом, у зв'язку з тим, що титульним власником спадкового майна (житлового будинку) є він на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Криворізької нотаріальної контори Рогожиною А.В. 03 березня 1993 року за реєстровим номером № 329, але вищевказаний житловий будинок є спільним майном подружжя, оскільки був придбаний ним у шлюбі з померлою [PERSON], у зв'язку з чим подружжю, кожному з них, належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, не відомо чи визначалися за життя спадкодавця частки у праві спільної сумісної власності подружжя на майно, та чи укладався договір про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що не дає змогу встановити обсяг спадкового майна, яке підлягає успадкуванню. У зв'язку з тим, що він позбавлений можливості оформити спадщину, що залишилася після смерті його дружини у нотаріальній конторі, тому вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. У зв'язку з чим просить суд визначити, що йому належить, а [PERSON], яка померла [INFO], за життя належало, по 1/2 частині права власності на домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 95,0 кв.м, житловою площею 51,1 кв.м з надвірними спорудами, літня кухня літ. Б, погріб літ. В, вбиральня літ. Г, на земельній ділянці розміром 0,21 га; визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити (а.с. 109). Представники відповідача - Красівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 107). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши докази по справі, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 1974 року між [PERSON], позивачем по справі, та [PERSON] був укладений шлюб. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 14). В період шлюбу, [PERSON] придбав будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03 березня 1993 року, посвідченого нотаріусом Криворізької нотаріальної контори Рогожиною А.В. за реєстровим номером 329 (а.с. 15), зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 31-187-10187 на ім'я [PERSON], що підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» № 163042 від 20.06.2018 року (а.с. 21). Відповідно до Рішення Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 11.02.2016 року № 37-4/VII «Про перейменування населених пунктів Красінської сільської ради» село Леніна перейменоване на село Садове (а.с. 19). Рішенням Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 33 від 22.10.2009 року «Про уточнення поштової адреси [PERSON].» уточнено поштову адресу домоволодінню, що належить [PERSON], а саме: [ADDRESS] (а.с. 20). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, в тому числі і на частку домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO], до даних правовідносин належить застосовувати норми ЦК Української РСР 1963 року. З довідки Красівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 735 від 14.05.2018 року [PERSON] до дня своєї смерті, [INFO], була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], разом з нею був зареєстрований чоловік [PERSON] - позивач по справі (а.с. 22). Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу спадкового майна не здійснила, що підтверджується матеріалами спадкової справи 334/03 заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 85-103). Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] є її чоловік [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від [NUMBER] (а.с. 14). При зверненні позивача до державного нотаріуса Шостої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про спадщину після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], йому постановою від 25 червня 2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадковий будинок був набутий у шлюбі, а відтак померлій та пережившому її подружжю - чоловіку, належить шлюбна доля в вищезазначеному майну, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити не можливо (а.с. 12). Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки будинок набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя [PERSON] частки між подружжям [PERSON] та [PERSON] як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також враховуючи принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників домоволодіння є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частці нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З таких обставин, оскільки позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку захистити свої спадкові права після смерті дружини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та визначити, що йому належить, а [PERSON], яка померла [INFO], за життя належало, по 1/2 частині права власності на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved