Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю №29/А, що розташована на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області за адресою: вулиця Миру село Мирне Токмацького району Запорізької області. В обґрунтування позову зазначає, що з березня 2001 року безперервно, відкрито володіє та користується нежитловою будівлею загальною площею 247,25 кв.м., що раніше належала КСП «Чистопілля» та розташована на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області в селі Мирне Токмацького району Запорізької області. Весь час позивач використовував нежитлову будівлю за її призначенням, зберігав її цілісність, утримував територію, на якій вона знаходилася. Оскільки позивач не являється власником нежитлової будівлі, то не може володіти належним чином цим нерухомим майном і оформити на нього право власності. В звязку з цим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач та його представник адвокат [PERSON] не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, позов просив задовольнити. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог \~ч.2 ст.197 ЦПК України \~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що з березня 2001 року позивач безперервно, відкрито володіє та користується нежитловою будівлею, що раніше належала КСП «Чистопілля», яка розташована на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області за адресою: вулиця Миру, 29/А в селі Мирне Токмацького району Запорізької області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області від 29.06.2017 року №296. Відповідно до довідки від 29.06.2017 №297, наданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області, КСП «Чистопілля» припинило свою діяльність з 01.03.2000 року. Відповідно до довідки архівного відділу ПП «Малі-44» від 07.07.2017 № 2520, право приватної власності на нерухоме майно за адресою Токмацький район, с. Мирне, вул. Миру, 29/А, не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за №92312855 від 19.07.2017, відомості щодо нерухомого майна за адресою: Запорізька область, Токмацький район, село Мирне, вул. Миру, 29/А, відсутні. Оскільки позивач не є власником нежитлової будівлі, то не може належним чином володіти цим нерухомим майном та оформити на нього право власності. Таким чином, наявні всі обставини, які дозволяють вважати, що позивач є добросовісним набувачем, оскільки вже протягом більш ніж 10 років відкрито та безперервно володіє нежитловою будівлею, зберігає його цілісність, утримує територію на якій майно знаходиться. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.». (Ухвала ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2012 року). Окрім того, п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», встановлено - відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала та не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; Той факт, що позивач добросовісно та відкрито володів нежитловою будівлею № 29/А понад десять років та використовував їх як фактичний власник підтверджено матеріалами справами. Статтею 16 ЦК України встановлено, що захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу здійснюється особою в судовому порядку у визначений спосіб. Відповідно до п.п.13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 5 можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК України, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з яким захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що в них є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених судом обставин і визначених до них правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, підтверджені належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved