Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, під час розгляду справи позовні вимоги уточнював, остання редакція від 28.05.2019 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.12.1996 року по 10.04.1991 року він знаходився в шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мали двох синів, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В період спільного життя разом з дружиною на земельній ділянці по [ADDRESS] побудували будинок. В подальшому рішенням сільради від 04.11.2005 №37-24-ІY вулиця була перейменована в Опитну, будинок став мати номер [INFO] . 07.11.1987 року між мною та [PERSON] за рішенням сільської ради був проведений розподіл майна: [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину будинку, яке було зареєстроване в БТІ 23.01.1999 року за № 76-1; він отримав свідоцтво про право власності на 1/2 частину, видане за рішенням Дніпропетровського райвиконкому від 29.06.1990 року та зареєстроване в БТІ 14.08.1990 року за №76-1. 19.06.1992 року свою 1/2 частину будинку він подарував [PERSON] за договором дарування № 25. Він працював багато років на Півночі Радянського Союзу, м. Надим Тюменської області, і йому була виділена державна квартира за довгу і добросовісну працю. 26.10.1995 року він зареєстрував другий шлюб з [PERSON] . Від шлюбу з нею має доньку [PERSON] . 28.11.1995 року [PERSON] подарував 1/2 частину будинку [ADDRESS] його другій дружині з донькою, які стали власницями по 1/2 частині кожна. 29.11.1995 року право власності зареєстроване в БТІ за реєстром № 76-1. Він продовжував працювати на Півночі, продав квартиру, а отримані кошти від продажу частково надав синам, а частково витратив на поліпшення всього будинку, де жили і перша, і друга дружини, оскільки, це був єдиний житловий об`єкт та двір. Він постійно надавав гроші для поліпшення: на ремонти, на купівлю будівельних матеріалів і побутових речей. Також і особистою працею допомагав на подвір`ї. Будинок стоїть під загальним дахом і має одну адресу. В зазначеному будинку він періодично реєстрував місце проживання, то знімався з реєстрації, то реєструвався знову. З 23.01.1997 року він постійно зареєстрований і проживає в буд. [ADDRESS] . 29.07.2002 року з КП «НБТІ» він в черговий раз отримав довідку за № 93 щодо власників буд. [ADDRESS] , згідно з якою: 1/2 жилого будинку [ADDRESS] з відповідними господарчими будівлями та спорудами належить [PERSON] свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя від 07.11.87, зареєстроване в БТІ 23.01.92 за №76-1; 1/2 жилого будинку [ADDRESS] з відповідними господарчими будівлями та спорудами в рівних частках (по 1/4 кожній) належить [PERSON] і [PERSON] на підставі поговору дарування від 28.11.1995 № 2-5409, зареєстрованого в БТІ 29.11.1995 року № 76-1. Тобто завжди будинок [INFO] , хоч і мав співвласників, але мав одну адресу і номер [INFO] , ніяких квартир за даними технічної документації не значиться. [INFO] померла [PERSON] . Згідно з ст.1261 ЦК України її спадкоємцями є їхні сини - [PERSON] та [PERSON] , які на день смерті матері були зареєстровані і проживали в цьому будинку. За отриманням свідоцтва про право на спадщину вони не зверталися до нотаріальної контори, але були такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до ст. 1269 ЦКУ 1/2 частини будинку в рівних частках, по ј частини кожному. [INFO] помер син [PERSON] , був одинокий. [INFO] помер син [PERSON] , був одружений і мав сина. [PERSON] та [PERSON] - це відповідачі за позовом. Він і Відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем є він один. Ще після смерті сина [PERSON] у липні 2008 року, він звернувся до нотаріуса за консультацією. Йому пояснили, оскільки він зареєстрований і проживає з ним в одному будинку, то йому подавати заяву про прийняття спадщини не потрібно, тому після смерті двох синів до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не зертався, вважаючи себе таким, що прийняв спадщину. Він є\~інвалідом II\~групи безстроково\~за загальним\~захворюванням :\~гостра форма\~подагри,\~артрит ніг\~та рук,\~виразка 12-перстної\~кишки -\~йому 76\~років і\~вже дуже\~важко пересуватися. Він дуже хвора людина: як до смерті дітей, так і після цього постійно знаходиться на лікуванні або в лікарнях чи вдома. За період після смерті дітей він більше 15 разів знаходився на стаціонарному лікуванні у різних лікарнях Дніпра: ім. Мечнікова, ЦРБ, міська лікарня № 6, два рази робилися операції, потім тривалий час був на амбулаторному лікуванні і не мав фізичних сил займатися спадщиною. В листопаді 2018 року звернувся до Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право спадкування за законом. Отримання фактично прийнятої спадщини не обмежено законом, тому він зміг тільки зараз звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва. 09.11.2018 року він отримав дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в яких зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину як за сином [PERSON] , так і за сином [PERSON] неможливо, оскільки він зареєстрований за адресою [ADDRESS] , а померлі були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Тобто, відсутній факт прийняття ним спадщини. Крім того, оскільки місця реєстрації спадкодавців і його як спадкоємця різні, ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1269 ЦК України. З відмовою третьої особи видати йому свідоцтво про право на спадщину не згоден. Він знав, що будинок [ADDRESS] складається з двох часток унаслідок поділу спільного майна з першою дружиною [PERSON] , але ніколи за час проживання в цьому будинку не знав про те, що існує окрема адреса і місце реєстрації проживання його синів - [ADDRESS] взагалі відсутній на їхній земельній ділянці. Як свідчать відповіді КП «НБТІ» від 23.05.2000 № 30 і від 29.07.2002 № 93 на його звернення усіх співвласників - [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] завжди зазначали як власників і мешканців буд. [ADDRESS] . Цю обставину станом на 31.12.2012 року, у відповідь на адвокатський запит від 23.11.2018 року підтверджує КП «Бюро технічної інвентаризації «Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» від 29.11.2018 р. № 2448 (як правонаступника КП «НБТІ»): співвласникам буд. [ADDRESS] належать частки у спільному майні (опис майна в цілому без виділення часток в натурі) - 1/2 частка [PERSON] , по 1/4 - [PERSON] та [PERSON] . Тобто у відповідях БТІ ніколи не надавалося даних, що будинок має подвійну нумерацію - 98/1 та [INFO] , усіх співвласників зазначали як власників, мешканців будинку [ADDRESS] . Також у відповідях БТІ відсутня інформація про будинок [ADDRESS] та про наявність поділу його на квартири - [ADDRESS] та [ADDRESS] до даного часу є померла [PERSON] - за даними БТІ. Таким чином, всі офіційні відповіді запевняли його у відсутності іншої нумерації будинку чи іншої адреси, що будинок є одним цілим, має адресу [ADDRESS] та скдається: з самого будинку А, житлової прибудови A1 та надвірних будов (Б-літня кухня, В- погріб, Г,Н - вбиральня, Д,І - літній душ, Е - гараж, Ж - гараж, сарай, 3-літня кухня, Л- навіс, K - колодязь, З/Я, № 2-11 - споруди). Це надавало йому право вважати себе таким спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцями на момент відкриття спадщини і таким, що фактично прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Від спадщини він не відмовлявся, цей будинок є єдиним його місцем проживання і він має право на отримання спадщини за законом. Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті синів, є для нього несподіванкою: що сини та він мали різну реєстрацію місця проживання, проживаючи при цьому в одному будинку, який по документам має одну адресу [ADDRESS] . За відсутності у нього будь-яких документів на спірний будинок, а також через відмову КП «Бюро технічної інвентаризації «Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» видати йому копію технічного паспорту на будинок, були здійснені заходи по отриманню необхідних доказів. Так, з метою усунення виниклих суперечностей в адресах місця реєстрації спадкодавців та його як спадкоємця, на виконання процесуального обов`язку щодо доведення факту прийняття ним спадщини, був направлений адвокатський запит від 18.04.2019 до Олександрівської сільської ради про отримання інформації та/або документів, які підтверджують правові підстави присвоєння об`єкту і якому саме адреси [ADDRESS] . А також документів про розподіл між ним і [PERSON] спільного майна подружжя у 1987 році - будинку [ADDRESS] та про правові підстави реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідь Ради від 13.05.2019 надана до суду у якості доказу та приєднана до матеріалів справи 17.05.2019, в ній зазначено, що поштова адреса « [ADDRESS] » жодному із об`єктів в період із 2002 року по теперішній час не присвоювалася; на підставі яких документів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] реєструвалися за цією адресою - невідомо. 18.04.2019 року також був направлений адвокатський запит до КП «Бюро технічної інвентаризації «Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» про надання копії свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, виданого 07.11.1987 року виконкомом Олександрівської сільради [PERSON] на 1/2 частину будинку по [ADDRESS] . У отриманій від БТІ копії свідоцтва про право власності від 07.11.1987 зазначена адреса - [ADDRESS] . Тобто, адреси реєстрації місця проживання спадкодавців повинні були змінюватися поступово, як офіційно змінювалася адреса будинку - [ADDRESS] , [ADDRESS] . Дані докази спростовують інформацію, надану у листі від 24.07.2018 за № 87/02.19 Олександрівської сільської ради, що він зареєстрований за адресою [ADDRESS] , а власницею домоволодіння значаться [PERSON] згідно з договором дарування від 28.11.1995 року № 2-5409. Також спростовується інформація, надана Олександрівською сільською радою у довідках на адресу Третьої особи про те, що на момент смерті спадкодавців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - вони мешкали і були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Вбачається, що спадкодавці були зареєстровані за неіснуючою адресою неіснуючого житлового об`єкту, що само по собі є абсурдним. Однак, за наслідками договору від 28.11.1995 року № 2-5409, посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з 1995 року і по теперішній час, [PERSON] і [PERSON] значаться власниками 1/2 частини житлового будинку (по 1/4 кожній) з відповідною частиною господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці місцевої ради. Ця 1/2 частина житлового будинку, до переходу прав власності до [PERSON] та [PERSON] належала дарителю [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 19.06.1992 року виконкомом Олександрівської сільради в реєстрі № 25. Згідно з цим договором дарування від 19.06.1992 року, він дарував [PERSON] 1/2 частину індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] . Ця 1/2 частина належала йому на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого Дніпропетровським райвиконкомом 29.06.1990 року і зареєстрованому у КП «НБТІ» 26.05.1992 № 76-1. Відтак, адреса [ADDRESS] існувала деякий час лише у 1992 році, але вона відносилася до 1/2 частини будинку інших співвласників - [PERSON] та [PERSON] , але аж ніяк не відносилася до спірної іншої 1/2 частини будинку, де проживали спадкодавці. Через те, що прізвища його першої дружини померлої [PERSON] , невістки [PERSON] та доньки [PERSON] (від другого шлюбу з [PERSON] ) співпадають, могла виникнути помилка у реєстрації. Він має копії цих договорів дарування від 28.11.1995 року № 2-5409 та від 19.06.1992 року №25, підтвердити оригіналами не має можливості, бо при переході права власності оригінали залишаються у нотаріуса. Тому до суду буде подано клопотання про витребування належних копій цих доказів від Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори. Відтак, вбачаються суперечності в вище перелічених документах, які стали підставою для звернення позивача до суду та які унеможливлюють Позивачу реалізувати свої права щодо спадщини. Так у період з 1987 до 2012 включно житловий будинок мав різні адреси послідовно - [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . При цьому, деякий час адресу [ADDRESS] будинок мав у 1992 році - безпідставно, до офіційної зміни адреси відповідно до рішення сільради від 04.11.2005 №37-24-ІУ про перейменування вулиці Дослідна в Опитну і присвоєння будинку номеру [INFO] . Таким чином, будь-які інші адреси місця реєстрації і місця проживання його, спадкодавців, надані в довідках Олександрівської сільської ради є неправильними. Дана помилка виникла, можливо, також внаслідок передачі функцій реєстрації місця проживання від Міграційної служби до виконавчих органів територіальних громад міст, селищ, сіл з набранням чинності з 04.04.2016 року постанови КМУ «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Прядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації адміністративних послуг» від 10.12.2015 № 888-УШ. Фактичною адресою місця реєстрації та проживання з 04.11.2005 його, [PERSON] і його синів, ще до їх смерті у 2007, 2008, 2010 роках відповідно, є адреса [ADDRESS] . Подружнє життя з другою дружиною [PERSON] у нього також не склалося, тому після смерті [PERSON] він проживав з сином [PERSON] , він одинокий і бездітний, помер у 2008. За ним слідом у 2010 помер син [PERSON] . Через неприязні стосунки з Відповідачами (невісткою і онуком) та [PERSON] вже кілька років не має можливості проживати у будинку, який він побудував для своїх дітей - квартирує у інших людей. Вважає, що має право на спадкування за законом після смерті сина [PERSON] на ј частину спірного житлового будинку як єдиний його спадкоємець. Після смерті сина [PERSON] спадкоємцями 1/4 частини будинку в рівних частках по 1/12 кожному, окрім нього, є його дружина [PERSON] (Відповідач 1) та син [PERSON] (Відповідач 2) - він має право спадкування 1/12 від цієї частини. У свою чергу, сини [PERSON] і [PERSON] успадкували 1/2 частину будинку, по 1/4 кожному, після смерті їх матері [PERSON] [INFO] , фактично прийнявши спадщину за законом. Після смерті [PERSON] та синів до даного часу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався. Для визначення кола спадкоємців (за законом та за заповітом) і усунення можливого порушення їх прав та інтересів поданням цього позову, подано клопотання до суду про витребування від Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори спадкових справ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Просить суд встановити факт прийняття спадщини за законом [PERSON] після смерті [PERSON] [INFO] 1/4 частки будинку за адресою [ADDRESS] . Встановити факт прийняття спадщини за законом [PERSON] після смерті [PERSON] [INFO] 1/4 частки будинку за адресою [ADDRESS] . Встановити факт постійного проживання [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою [ADDRESS] . Встановити факт постійного проживання [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою [ADDRESS] . Встановити факт\~прийняття спадщини\~за законом\~ [PERSON] (ІПН\~ [NUMBER] )\~після смерті\~ [PERSON] [INFO] 1/4 частки будинку за адресою [ADDRESS] . Встановити факт прийняття спадщини за законом [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) після смерті [PERSON] [INFO] 1/12 частки будинку за адресою [ADDRESS] . Визнати за\~ [PERSON] (ІПН\~ [NUMBER] )\~право власності\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [PERSON] \~на 1/12 частину будинку [ADDRESS] , який складається з житлового будинку А загальної площі 109,9 кв.м, житлової площі 74,4 кв.м, житлової прибудови А1, а - сіни, Б- літня кухня, Г сарай, В погріб, Г, Н- вбиральні, Д,І літні душі, Б-гараж. Ж-гараж-сарай, 3 - літня кухня, Л-навіс, К-колодязь, З/Я, № 2-11 - споруди. Визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/12 частину будинку [ADDRESS] , який складається з житлового будинку А загальної площі 109,9 кв.м, житлової площі 74,4 кв.м, житлової прибудови А1, а - сіни, Б-літня кухня, Г сарай, В погріб, Г, Н- вбиральні, Д,І літні душі, Б-гараж. Ж-гараж-сарай. З - літня кухня, Л-навіс, К-колодязь, З/Я, № 2-11 - споруди. Не погодившись з уточненими позовними вимогами представником відповідачів [PERSON] , надано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відповідачі не визнають, так як вважають їх необгрунтованими, надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам, перекрученими, викладеними у вигідному для позивача світі. У позовній та подальших уточнених заявах [PERSON] зазначає адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] у будинку [ADDRESS] , що не відповідає дійсності, так як в матеріалах справи містяться відомості, отримані за запитом суду, з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області про реєстрацію: [PERSON] з 02.09.1991 року у будинку [ADDRESS] ; [PERSON] з 22.11.2007 року також у будинку [ADDRESS] . При викладанні фактичних обставин справи [PERSON] посилається на рішення сільради від 04.11.2005 року № 37-24-IY, яким нібито спірний будинок по [ADDRESS] . Цей факт є надуманим та викладеним у вигідному для позивача світі, а саме: Зазначеним рішенням була перейменована в селі Олександрівка тільки назва вулиці «Дослідна» на «Опитну», з метою упорядкування назв вулиць в населених пунктах сільської ради, а не присвоєно будинку номер [INFO] . Посилання у\~позовній заяві\~про надання\~позивачем коштів\~начебто синам\~та витрачання\~ним начебто\~коштів на\~поліпшення всього\~будинку,\~оскільки це\~був єдиний\~житловий об`єкт\~та двір,\~є надуманим\~та не\~відповідає дійсності.\~У позовній\~заяві позивач\~зазначив,\~що його\~місце проживання\~та реєстрація\~з 23.01.1997\~року є:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджено\~матеріалами справи.\~А місце\~реєстрації відповідачів\~та померлих\~синів є:\~ [ADDRESS] ,\~що те\~ж підтверджено\~матеріалами справи.\~Є дивним\~посилання позивача\~на те,\~що він\~начебто взагалі\~ніколи не\~знав та\~не чув\~про наявність\~номеру будинку\~«98/1»,\~не дивлячись\~на те,\~що він\~особисто зазначає,\~що у\~1992\~році подарував\~ [PERSON] \~належну йому 1/2 частину за адресою [ADDRESS] », а у 1995 році у Договорі дарування вже з`явилася адреса, [ADDRESS] », за якою він з 1997 року і до тепер зареєстрований. Тобто, викладені позивачем аргументи перекручені, не правдиві та викладені у потрібному для позивача світі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Згідно з положеннями статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 статті 1218 ЦК України). Згідно з положеннями статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (стаття 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Частина 1 статті 1268\~ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). В той же час згідно з положеннями ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , помер [INFO] , як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , актовий запис про смерть №25 від 16.06.2008 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 7) [PERSON] є батьком [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , помер [INFO] , як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , актовий запис про смерть №12 від 07.04.2010 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 8) [PERSON] є батьком [PERSON] . [PERSON] звернувся до Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина [PERSON] , але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2018 року у його видачі йому було відмовлено, оскільки відсутній факт прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] , спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, а також фактично не прийняв спадщину, так як не проживав та не був зареєстрованим разом з померлим за однією адресою на день його смерті. [PERSON] звернувся до Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина [PERSON] , але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2018 року у його видачі йому було відмовлено, оскільки відсутній факт прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] , спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, а також фактично не прийняв спадщину, так як не проживав та не був зареєстрованим разом з померлим за однією адресою на день його смерті. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що на час смерті синів він постійно проживав, що з одним сином, що з іншим за однією адресою. Як вбачається з довідки наданої Олександрівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 24.07.2018 року №287/02.19, за відомостями адресного бюро. Відповідно до документації з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та записів погосподарських книг сільської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням сесії сільської ради №37-24-ІУ від 04.11.05 року з метою упорядкування назв вулиць в населених пунктах сільської ради, вул. Дослідна в с. Олександрівка перейменована на «Опитна». Власницею домоволодіння значиться [PERSON] згідно договору дарування від 28.11.1995 року №2-5409. (а.с.19). З копії відповіді на запит від 13.05.2019 року №196/02.19 наданої Олександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області, вбачається, що згідно записів в книгах погосподарського обліку із 1977 року з`ясовано, що адреса домоволодіння, яке зазнало розподілу між подружжям [PERSON] протягом цих років змінювалася: 1977-1979 рр. значився [ADDRESS] , власник [PERSON] , зареєстровано 4 особи, подружжя [PERSON] та двоє синів; 1980-1985 рр. значився №68 (змінено) власник [PERSON] зареєстровано 4 особи подружжя [PERSON] та двоє синів. 1986-1990 рр. значився №76 (змінено) зареєстровано 4 особи подружжя [PERSON] та двоє синів. Жодних записів щодо розподілу даного домоволодіння не значиться. 1991-1995 рр. в книгу внесено записи двох домоволодінь, утворених внаслідок розподілу за адресами: - [ADDRESS] , власник [PERSON] існує запис: Ѕ часть свідоцтво про право власності від 07.11.1987 р.). В цій же книзі відображено запис щодо зміни власника: [PERSON] на підставі: «Договір дарування від 19.06.1992 року, [ADDRESS] власник [PERSON] існує запис: «1/2 частина . Свідоцтво про право власності від 07.11.1987 р. Зареєстровано 3 особи [PERSON] та двоє синів [PERSON] , [PERSON] ); 1996-2000 рр. в книгу внесено записи двох домоволодінь, утворених внаслідок розподілу за адресами: - [ADDRESS] власники [PERSON] та [PERSON] (Договір дарування від 28.11.1995 року №2-5409). Зареєстровано дві особи [PERSON] та [PERSON] ; - [ADDRESS] власник [PERSON] Зареєстровано 5 осіб: мама [PERSON] , двоє синів: [PERSON] .. [PERSON] , дописані [PERSON] та [PERSON] дружина та син померлого [PERSON] . На сьогоднішній день книги на 2016-2020 рр.) існує два домоволодіння: - [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: [PERSON] та [PERSON] ; - [ADDRESS] , власниця [PERSON] зареєстровано 4 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (2015 р.н.). [PERSON] . (а.с.42-43). З копії спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що 09.11.2018 року з заявою про прийняття спадщини до Дніпровської районної державної нотаріальної контори, звернувся батько [PERSON] . Також в спадковій справі міститься довідка видана Олександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області від 11.10.2018 року №1469, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , в будинку [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] брат, [PERSON] братова дружина, [PERSON] племінник. (а.с.135). З довідки виданої Олександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області від 11.10.2018 року №1468, вбачається, що [PERSON] із 29.09.1977 р. до дня своєї смерті [INFO] був зареєстрований по [ADDRESS] . (а.с.135). З копії спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що 22.05.2010 року з заявою про прийняття спадщини до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори звернулася дружина, [PERSON] (а.с.98), 18.05.2010 року з заявою про прийняття спадщини також звернувся син [PERSON] (а.с.99); 09.11.2018 року з заявою про прийняття спадщини звернувся батько, [PERSON] , тобто після спливу передбаченого законом шестимісячного строку (а.с.114). Також в спадковій справі міститься довідка видана Олександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області від 11.10.2018 року №1466, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , в будинку [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] дружина, [PERSON] син. (а.с.120). З довідки виданої Олександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області від 11.10.2018 року №1465, вбачається, що [PERSON] із 1971 року до дня своєї смерті [INFO] був зареєстрований по [ADDRESS] . (а.с.121). Як вбачається з акту про не проживання особи від 07 червня 2019 року (а.с.199), складеного секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] не проживав разом ані до смерті, ані після смерті, з померлим [INFO] сином [PERSON] . [PERSON] не проживав разом ані до смерті, ані після смерті, з померлим 05.04.2010 року сином [PERSON] . Будинок [ADDRESS] має два різних входи, з різними подвір`ями. У частині будинку, вхід якого направлений на [ADDRESS] , разом проживали: померлий у 2008 році [PERSON] ; померлий у 2010 році [PERSON] ; жінка померлого у 2010 році [PERSON] [PERSON] ; син померлого у 2010 році [PERSON] [PERSON] . Після смерті у 2008 році [PERSON] та після смерті у 2010 році [PERSON] , у зазначеній частині будинку продовжують проживати проживати [PERSON] та [PERSON] . В іншій частині будинку проживають [PERSON] , [PERSON] зі своїм малолітнім сином [PERSON] . Згідно відповіді Олександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 21.05.2019 року №214/02.19 вбачається, що інформація щодо прийняття рішень про зміну нумерації домоволодінь, які на сьогоднішній день значаться за адресами: « [ADDRESS] », « [ADDRESS] » у сільській раді відсутня. Навіть якщо такі рішення приймалися, то протоколи рішень, зокрема до 2009 року передані на зберігання до архіву Дніпропетровської районної держадміністрації. Отже, який документ слугував занесенню у Договір дарування від 19.06.1992 року адреси відчужуваної частини будинку « [ADDRESS] » невідомо. (а.с.218). Згідно з положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пункт 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~N\~7 роз`яснює, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що під час розгляду справи позивачем не підтверджено документально та не доведено в судовому засіданні, що він, [PERSON] , проживав за однією адресою зі спадкодавцями [PERSON] , на час його смерті [INFO] та [PERSON] на час його смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] ». Крім того позивачем будучи присутнім в судових засіданнях неодноразово повідомляв, що він не проживав з синами, а також наголошував, що після поділу майна з його першою дружиною [PERSON] , будинок було розподілено в натурі на дві частини, посуті на два будинки. Посилання позивача, що адреса [ADDRESS] » та [ADDRESS] » є однією і тієюж адресою не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцями [PERSON] на час його смерті [INFO] та [PERSON] на час його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] » та встановлення факту прийняття спадщини після їх смерті задоволенню не підлягають. Відмовляючи позивачеві в цій частині позову, суд відповідно відмовляє і у задоволені позову в іншій його частині, оскільки інші позовні вимоги є похідними. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed