Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 08.05.2013 року між спілкою та відповідачем було укладено договір № 347/13-10570/02 про надання споживчого кредиту члену Кредитної спілки «Сімейна позика». Згідно з договором, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до умов договору плата за користування кредитом становить 18,08 % річних та 1,47 щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 08.05.2015 року. 08.05.2013 року між ними та відповідачем укладено договір № 347/13-10570/02 про внесення цільового внеску члена Кредитної спілки в сумі 2 860,00 грн., який залучається як забезпечення зобов'язань за договором. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, в установлені терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого має заборгованість, яка станом на 01.03.2016 року становить 14 338,21 грн., з яких: 6 539,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7 798,30 грн. - заборгованість по відсоткам. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 08.05.2013 року між Кредитною спілкою «Сімейна позика» та членом Кредитної спілки «Сімейна позика» - [PERSON], було укладено Договір № 347/13-10570/02 про надання споживчого кредиту. Згідно з договором, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до п. 2.3 договору плата за користування кредитом становить 18,08 % річних та 1,47 щомісяця від суми кредиту. Позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному договором та графіком місячних платежів. Строк користування кредитом становить 24 місяці. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, в установлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого наявна заборгованість, яка станом на 01.03.2016 року становить 14 338,21 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 539,91 грн., заборгованість по відсоткам - 7 798,30 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 378,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved