Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначив, що [INFO] померла його тітка [PERSON], [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті тітки відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,7 умовних кадастрових гектарах розташована на території Германівської сільської ради Обухівського району Київської області, яку фактично мати прийняла в спадщину однак її юридично не оформила. У встановлений законом він звернувся до Обухівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та житловий будинок та земельну ділянку, що належали померлій матері, однак на вказаний пай йому було відмовлено, оскільки сертифікат виданий після смерті власника. Тому він просить задовольнити позовні вимоги та визнати за ним право в порядку спадкування на земельну частку (пай) [NUMBER] площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах , що розташована на території Германівської сільської ради Обухівського району. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Германівської сільської ради, в судове засідання не з'явився направивши суду лист в якому просять слухати справу в відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують. Представник третьої особи Обухівська РДА, в судове засідання не з'явився направивши суду лист в якому просять слухати справу в відсутності їх представника. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим [INFO] Германівською сільською радою Обухівського району Київської області (а.с.8). Відповідно до сертифікату на право власності на земельну частку (пай) [NUMBER][PERSON] належало право на земельну частку (пай) [NUMBER] площею 2,7 в умовних кадастрових гектарах , що розташована на території Германівської сільської ради Обухівського району (а.с.9). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 13 липня 1999 року Германівською сільською радою Обухівського району Київської області (а.с.28). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Згідно з положеннями ст. 529 ЦК УРСР від 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями , згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, що підтверджується копіями документів, в зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом, і її звернення до суду є правомірним . Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 30 вересня 1996 року №675 було затверджено технічну документацію по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП «Германівське». Пунктами 2, 3 та 4 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 встановлено наступне: «Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай)…». Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (п. 3.5.) передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну часку (пай) в порядку спадкування. Право померлого на земельну частку (пай) виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність належного правовстановлюючого документа не позбавляє таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов'язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на землю. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач набув право на спадкове майно набув на нього правомірно право власності, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, вказуючи на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд, для захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати його власником майна в порядку спадкування. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України , передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved