Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що він та відповідачка протягом 2001-2016 років проживали однією сім'єю, не перебуваючи в шлюбі між собою, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В 2016 році відносини між ними різко погіршились, спільне проживання вони припинили. Відповідачка виїхала з належної йому квартири та залишила спільних дітей проживати з ним. З того моменту вона до дітей не навідується, не дбає про їх моральний розвиток та матеріальне благополуччя. Також вона не спілкується з дітьми засобами телефонного зв'язку. Таке припинення спілкування не пов'язане з трудовою діяльністю [PERSON] чи будь-якими перешкодами у здійсненні батьківських прав, вона в односторонньому порядку припинила будь-які контакти з ними та виїхала за межі області. Де саме вона проживає - йому не відомо. Вищенаведені докази повно та достовірно підтверджують факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, а тому він вважає, що є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно їхніх дітей. В судове засідання від представника позивача надійшла письмова заява,в якій він позов підтримав і просить позбавити батьківських прав відповідачку щодо дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],справу просить слухати у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась без поважної причини, про день,час та місце слухання справи була належним чином повідомлена шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада». Представник третьої особи,що не заявляє самостійних вимог - Служби у справах дітей Коломийської міської ради подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], а також письмове клопотання про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові заяви позивача, третьої особи , суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка - [PERSON], є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка з 2016 року не проживає з позивачем,виїхала з квартири,і відповідного з того часу ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання та розвитку своїх дітей, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України. Згідно записів з домової книги для прописки громадян, що проживають [ADDRESS], підтверджено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вище вказаною адресою (а.с.9-12). Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 27.12.2017 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] за адресою реєстрації місця проживання, [PERSON] не проживає, її особистих речей в квартирі немає (а.с.15). Згідно характеристики Коломийської ЗОШ І-ІІІ ст. №8, [PERSON] виховується батьком [PERSON] Він відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Батько підтримує постійний зв'язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Мати - [PERSON] з 2016 року не бере участі у вихованні та навчанні дитини, не відвідує школи та шкільних заходів за участю дитини (а.с.16). На даний час діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком - позивачем в справі, мають всі належні умови для проживання та фізичного і духовного розвитку. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON],який затверджений рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 31.07.2018 року №143, відповідачка [PERSON] жодного разу на засідання комісії не з'являлась, дітей не провідувала, не цікавилась їхнім розвитком, станом їх здоров'я, рівнем навчання, не надає коштів на одяг та харчування,самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків,хоча жодних перешкод для зустрічі та виховання дітей їй не чиниться. Вихованням та забезпеченням дітей займається тільки батько-позивач по справі [PERSON] Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, відповідачка по справі нехтує своїми батьківськими обов'язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їхнім здоров'ям, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей. Матеріальним забезпеченням дітей займається виключно батько - позивач в справі, діти проживають з батьком в нормальних умовах, їм забезпечено хороші умови, матеріально забезпечені. Встановлене судом, підтверджується копіями, свідоцтва про народження дітей, характеристикою із ЗОШ І-ІІІ ст. №8, записами з домової книги, актом не проживання особи за місце реєстрації та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.150,164 п.2,165,166 Сімейного кодексу України, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ,

Outcome: approved