Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що наказом № 1625-К від 17.12.2012 року відповідач був прийнятий на ВП «Шахта «Червоний Партизан» учнем та направлений на навчання у ВП «Центр підготовки кадрів» за спеціальністю «гірник підземний, машиніст підземних установок». Між позивачем та відповідачем з цього приводу був укладений договір № 205 від 17.12.2012 року, згідно якого підприємство зобов'язується направити працівника та сплатити вартість навчання, а працівник зобов'язується сумлінно відвідувати заняття та після закінчення відпрацювати на підприємстві протягом 3 років. У випадку невиконання умов договору, а також у випадку розірвання трудового договору з ініціативи працівника протягом 3 років після закінчення навчання, працівник зобов'язаний відшкодувати вартість навчання, сплаченого підприємством. Відповідач навчався в ВП «Центр підготовки кадрів» з 17.12.2012 року по 12.04.2013 року, але не виконав умов договору, оскільки був звільнений 10.05.2013 року з підприємства на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогули, відповідно до наказу № 301-к від 27.05.2013 року. Витрати підприємства на навчання відповідача склали: з 17.12.2012 року по 31.12.2012 року - 947,98 грн.(11 днів); з 01.01.2013 року по 11.02.2013 року - 1829,52 грн.(28 днів); 12.04.2012 року - 72,24 грн. Всього: 2917,50 грн. + 20 %(ПДВ) 583,50 грн. = 3501,00 грн. Під час розрахунку з [PERSON] було утримано 369,55 грн., тому залишок заборгованості перед підприємством складає 3131, 45 грн. На адресу відповідача була направлена претензія № 1221 від 26.09.2013 року про необхідність сплатити суму заборгованості перед підприємством у добровільному порядку, але до теперішнього часу сума заборгованості не сплачена. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь суму збитків, завдану підприємству у розмірі 3131,45 грн., а також судовий збір в розмірі 229 гр. 40 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягає на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку щодо задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що наказом № 1625-К від 17.12.2012 року відповідач був прийнятий на ВП «Шахта «Червоний Партизан» учнем та направлений на навчання у ВП «Центр підготовки кадрів» за спеціальністю «гірник підземний, машиніст підземних установок» (а.с.5 ). Як убачається з договору № 205 від 17.12.2012 року ДТЕК «Сверловантрацит» в особі директора ВП «Шахта «Червоний Партизан» з одного боку, та відповідачем, його направлено на навчання в ВП «Центр підготовки кадрів» за рахунок підприємства. В разі звільнення працівника на підставі п.п. 3, 4, 7, 8 ст. 40 КЗпП України, а також в разі розірвання договору з ініціативи робітника, протягом 3-х років після закінчення навчання, він зобов'язаний відшкодувати вартість навчання в повному обсязі. В разі відмови робітника в добровільному порядку відшкодувати вартість навчання, спір вирішуються в судовому порядку(а.с.6). Згідно наказу № 301-к від 27.05.2013 року ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» ВП «Шахта «Червоний Партизан», відповідач був звільнений на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України з 03.05.2013 року (а.с.7). Як убачається з довідки за травень 2013 року, витрати підприємства за навчання відповідача складають за 11 днів січня - 947,99 грн., за 28 днів лютого 2013 року 1897, 27 грн., за 1 день квітня 2013 року - 72,24 грн. , а з урахуванням 20 %(ПДВ) 583,50 грн. загальна сума становить 3501,00 грн. Під час розрахунку з [PERSON] було утримано 369,55 грн., тому залишок заборгованості перед підприємством складає 3131, 45 грн. (а.с.18). На адресу відповідача була направлена претензія № 1221 від 26.09.2013 року про необхідність сплатити суму заборгованості перед підприємством у добровільному порядку (а.с.19), на яку останній не відреагував. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що даний спір виник з трудових правовідносин, які регулюються КЗПП України. Відповідно до ст. 130 КЗПП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності, права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов, матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що шкода підприємству причинена внаслідок невиконання умов договору відповідачем про його роботу та не звільнення протягом 3-х років після закінчення навчання, вартість якого було сплачено позивачем. Договір на вказаних умовах було підписано сторонами, та не заперечувався відповідачем, який не відпрацював обумовлений строк, а тому вартість витрачених на його навчання коштів слід стягнути з нього на користь позивача. З відповідача також на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення. На підставі ст. 130 КЗпП України,

Outcome: approved