overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 24.02.1990 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей; як зазначається позивачем при зверненні до суду, більше року сторони не проживають разом, як сім`я, між ними немає взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, наразі вони мають різні погляди на життя та різні характери. Посилаючись у позові на те, що збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 24.02.1990 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.7). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (почуття любові та поваги, різні погляди на життя та різні характери), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 24.09.2011 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюбу, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; як зазначається позивачем при зверненні до суду, сторони останні три місяці не проживають разом, як сім`я, між ними немає взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги. Посилаючись у позові на те, що збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 24.09.2011 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7), про що свідчить свідоцтво про народження. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність, взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 24.10.1997 він уклав шлюб із відповідачем, від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подружнє життя не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, ведення домашнього господарства. Протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, на даний час сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Посилаючись у позові на те, що фактично сім'я припинила своє існування, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач в окремо поданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 24.10.1997 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с. 7). Подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (несумісність характерів, різні погляди на життя, зникнення взаєморозуміння і взаємоповаги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 25.06.2016 між сторонами в даній справі було укладено шлюб, від якого подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що все літо 2016 року і до зими 2016-2017 року подружжя проживало у його батьків. Після народження їхньої доньки [PERSON] відповідач відмовилась з дитиною їхати в с. Могилів, мотивуючи це тим, що з дитиною в селі їй буде важко, залишилась жити в м. Дніпро. Посилаючись у позові на те, що сімя розпалася остаточно, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання учасники справи не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач позов визнала та просила його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 25.06.2016 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував, що шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2017 року (після народження дитини), а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (небажання відповідача проживати разом з позивачем тощо), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 28.07.2006 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; як зазначається позивачем при зверненні до суду, спільне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки відсутні спільні інтереси, спільне господарство ними разом не ведеться приблизно з 01.09.2018. Посилаючись у позові на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить його інтересам та примирення є неможливим, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 28.07.2006 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.3). Віл шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4), про що свідчить свідоцтво про народження. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність спільних інтересів), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з вересня 2018 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 29.01.1990 р. між сторонами в даній справі було укладено шлюб, від якого подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у вересні 2015 року сімейні відносини погіршилися, та з 3 березня 2018 року шлюбні відносини були припинені, то з того часу спільне господарство не ведеться, можливості зберегти сім'ю немає. Посилаючись у позові на те, що подальше збереження шлюбу не є можливим, оскільки відповідач втратив почуття любові та поваги до сімейних стосунків, та відповідач не має намірів бути в подружньому шлюбі, примирення неможливе, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання учасники справи не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач позов визнав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 20.01.1990 р. між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво; подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем Правовідносини виникли між учасниками справи із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з'ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 3 березня 2018 р., а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відповідач втратив почуття любові та поваги до сімейних стосунків, та відповідач не має намірів бути в подружньому шлюбі), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судових збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 30.09.2011 між ним та відповідачем було укладено шлюб, подружжя має доньку Софю, [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття лобові та взаємоповаги, через що він у січні 2014 року він пішов із сімї та проживає окремо; позивач періодично прикладав зусилля для відновлення теплих подружніх стосунків, проте, безрезультатно, почастішали сварки і лайки, які травмували психіку дитини. Посилаючись у позові на те, що збереження шлюбу є недоцільними, порушує право позивача на особисте життя та створення нової сімї із сімейним затишком та взаєморозумінням, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не зявилися; позивач у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги, відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Суд, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, 30.09.2011 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.9). Від шлюбу сторони мають доньку Софю, [INFO] Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (втрата почуття любові, взаємоповаги,), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з 2014 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 04.09.1999 р. він перебуває в шлюбі з відповідачем; від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, протягом останніх десяти років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин; кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Посилаючись на те, що на даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач\~не з`явився, в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористалася правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 04.09.1999 р. між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією свідоцтва; від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Подружжя припинило шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотала про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved