Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 15.01.2016 року мотивуючи тим, що 16.06.1989 року на підставі ордеру № 311, виданого на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету Білоцерківського ДСК № 48 від 18.05.1989 року його сімя в складі 3- х осіб: він - [PERSON], дружина [PERSON] та син - [PERSON], вселились в однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Дана квартира не приватизована, відноситься до державного житлового фонду і перебуває на балансі ЖЕК 1, а він являється відповідальним квартиронаймачем. В подальшому сімя розпалась. Починаючи з лютого 2005 року колишня дружина та син забрали свої речі і залишили спірне житлове приміщення. [PERSON] з реєстраційного обліку знялась, а відповідач залишився перебувати на реєстраційному обліку в спірній квартирі по даний час. Протягом 10 років відповідач до квартири не зявляється, не проживає в житловому приміщенні квартири, комунальні послуги не сплачує, станом житла не цікавиться, чим створює для нього незручності і порушує його права та інтереси. Він вимушений сплачувати за нього плату за комунальні послуги і позбавлений можливості оформити субсидію. В добровільному порядку вирішити спір неможливо оскільки місце проживання відповідача невідомо. Позивач просить в судовому порядку визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову до суду не надав. Третя особа: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 1», представника до суду не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника на підставі матеріалів справи та на розсуд суду. В порядку ст.ст.224 - 226 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ст.29 ЦК України, місце проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місце знаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя в якому вона проживає. Згідно ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем - громадянином, на імя якого видано ордер. Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Судом встановлено, що 16.06.1989 року на підставі ордеру № 311, виданого на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету Білоцерківського ДСК № 48 від 18.05.1989 року сімя позивача в складі 3- х осіб: він - [PERSON], дружина [PERSON] та син - [PERSON], вселились в однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Дана квартира не приватизована, відноситься до державного житлового фонду і перебуває на балансі ЖЕК 1, а позивач являється відповідальним квартиронаймачем, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.5,6). Згідно із довідкою Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 1» від 20.03.2015 року за № 808 ( а.с.6), в зазначеній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] та його сини: відповідач у справі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] не проживає з лютого 2005 року по даний час, особистих речей в ній не має, комунальні послуги не сплачує, станом житла не цікавиться, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.6,7) та показами свідків. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не надав до суду заперечень проти позову з доказами в їх підтвердження, в тому числі щодо поважності причин відсутності в житловому приміщенні квартири [ADDRESS]. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], в жилому приміщенні квартири [ADDRESS] не проживає більше шести місяців без поважних причин, даним житлом не цікавиться, обовязки щодо утримання житла не виконує, своїми діями перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися житлом. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, тому визнає [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, рішення у даній справі є підставою для зняття [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку відповідно до зазначеного Закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 551,21 грн. (а.с.1), однак просить залишити судові витрати за ним.

Outcome: approved