Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому вточнив, мотивуючи його тим, що 29.12.2014р. між ним та банком було укладено договір №313731/57500/7-14 про строковий банківський вклад (депозит) «Пенсійний», відповідно до якого вона внесла на вкладний рахунок № 2630.4.011431.002, відкритий у відділенні № 5 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», 32300,00 доларів США на строк до 29.07.2015р., під процентну ставку 13,10% річних. 29.07.2015р. вона звернулася до Банку з письмовою заявою про повернення банківського вкладу в сумі 33524,98 доларів США у звязку з закінченням строку дії договору. Після закінчення строку дії договору Банк перерахував кошти в сумі 33524,98 доларів США з вкладного рахунку №2630.4.011431.002 на рахунок до вимоги №2620.2.011431.007. Вона тричі зверталась до Банку із заявами про виплату вказаних грошових коштів, але до теперішнього часу банк її вимоги не задовольнив, вказані кошти не виплатив, чим порушив її права. Просить стягнути з відповідача на її користь банківський вклад в сумі 33524,98 доларів США. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, причини неявки не\~ повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Суд встановив, що 29.12.2014р. між сторонами було укладено договір №313731/57500/7-14 про строковий банківський вклад (депозит) «Пенсійний», відповідно до якого позивач внесла на вкладний рахунок № 2630.4.011431.002, відкритий у відділенні № 5 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», 32300,00 доларів США на строк до 29.07.2015р., під процентну ставку 13,10% річних. (п.1,2 договору). Відповідно до п.6 договору після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних умов. Відповідно до п.10 договору цей договір набуває чинності після його підписання сторонами з дня надходження коштів на вкладний рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором банківського вкладу. За період дії договору відповідач нараховував проценти за користування вкладними грошовими коштами. У звязку з цим загальна сума вкладу на момент закінчення строку дії договору становить 33524,98 доларів США, яка складається з суми вкладу в розмірі 32300,00 доларів США та суми нарахованих процентів на вклад в розмірі 1224,98 доларів США. Зі спливом строку дії договору, визначеного сторонами при укладанні договору до 29.07.2015р., позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення її банківського вклад у звязку з закінченням строку дії договору, відмовившись від продовження його дії. 29.07.2015р. у звязку з закінченням строку дії договору відповідач перерахував суму вкладу в розмірі 33524,98 доларів США з вкладного рахунку №2630.4.011431.002 на рахунок до вимоги №2620.2.011431.007, однак до теперішнього часу грошові кошти позивачу фактично не виплатив. Згідно ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідност.1060 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч.1); якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин, договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором (ч.4). Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору. Крім того, на відносини між сторонами по договору банківського вкладу та банківського рахунку, за якими послуги надані для задоволення власних побутових потреб, поширюються положення\~\~Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч.1\~\~ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Оцінивши обставини справи і надані сторонами докази в їх сукупності, достатності, належності та взаємозвязку, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача вкладних грошових коштів, оскільки між сторонами було укладено договір банківського вкладу на строк до 29.07.2015р., після закінчення строку дії договору позивач відмовився продовжувати строк дії договору і подав до відповідача відповідну заяву про виплату йому банківського вкладу у звязку з закінченням строку дії договору, але відповідач, незважаючи на те, що строк дії договору скінчився, до теперішнього часу вклад не повернув, чим допустив порушення вимог ст.530,1058 ЦК України та умов укладеного між сторонами договору банківського вкладу. У звязку з цим грошові кошти в сумі 33524,98 доларів США підлягають стягненню в судовому порядку. Суд не приймає до уваги при постановленні рішення на підтвердження виконання Банком свого обовязку по поверненню вкладу той факт, що сума вкладу після закінчення строку дії договору банківського вкладу була перерахована Банком з вкладного рахунку на рахунок на вимогу, відкритий на імя позивача, оскільки за змістом ст.526 та 1058 ЦК України зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобовязання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Саме такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України 25 грудня 2013 року при розгляді справи № 6-140 цс 13, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для застосування усіма судами України. Судом встановлено, що після закінчення строку дії договору про банківський вклад відповідач перерахував суму вкладу з нарахованими відсотками з вкладного рахунку на інший рахунок, відкритий в банку на імя позивача, але позивач позбавлений можливості зняти ці кошти або здійснювати на власний розсуд інші операції з ними, у звязку з чим зобовязання відповідача з повернення вкладу є невиконаним. Таким чином, вказаний позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам на суму 33524,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день постановлення рішення становить 737 214,31 грн., з урахуванням вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону, що діє з 01.09.2015р.), судовий збір в сумі 6090,00грн.

Outcome: approved