Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6879,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 165535,08 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01 квітня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», назву якого було змінено на ПАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/146634/3177/74, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 25000,00 доларів США строком до 01 квітня 2028 року зі сплатою 13,00% річних за користування коштами. В якості забезпечення зобовязань передбачених кредитним договором, між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 14049/3177/305653/49 від 01 квітня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання взятих на себе боржником зобовязань в повному обсязі. При цьому, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Позивач зазначає, що відповідачі належним чином не виконали умови вказаного договору, порушили графік погашення кредиту та сплати процентів, у звязку з чим станом на 24.11.2015 року загальна заборгованість по кредиту становить 6879,06 доларів США, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, його представник надіслав заяву про відкладення розгляду справи на другу дату, оскільки він перебуває в іншому судовому засіданні, проте дана заява не була підписана та жодного належного доказу на перебування представника в іншому судовому засіданні надано не було. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомила. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», назву якого було змінено на ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/146634/3177/74, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 25000,00 доларів США строком до 01 квітня 2028 року зі сплатою 13,00% річних за користування кредитними коштами. Факт отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] підтверджується випискою по рахунку від 01.04.2008 року №262041479703. В якості забезпечення зобовязань передбачених кредитним договором, між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 14049/3177/305653/49 від 01 квітня 2008 року, яким встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Станом на 24.11.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складає: - заборгованість по кредиту 6329,57 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 152312,36 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 94,87 доларів США, що еквівалентно 2289,92 грн.; - заборгованість по відсоткам 549,49 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 13222,72 грн. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до постанови № 5 Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову, а саме з відповідачів на користь позивача солідарно підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 6879,06 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту 6329,57 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 152312,36 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 94,87 доларів США, що еквівалентно 2289,92 грн.; заборгованість по відсоткам 549,49 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 13222,72 грн. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача [PERSON], оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами. Крім того, додаток №1 до кредитного договору містить розрахунок сукупної вартості кредиту, з якою ознайомлений відповідач [PERSON], що останній підтвердив своїм підписом. Також кредит надавався відповідачу у іноземній валюті відповідно до норм діючого законодавства на час видачі кредиту, а факт отримання кредиту саме в іноземній валюті ( крім виписки по рахунку) також підтверджується фактом виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за цим кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 2483,03 грн. по 1\~241,51 грн з кожного.

Outcome: approved