Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд захистити його права та законні інтереси у спосіб передбачений законом, а саме визнати за ним, як особою, що має право на земельну частку (пай), право власності на земельну частку (пай) в пайовому фонді КСП «Україна» с. Северинівка Таращанського району Київської області, в розмірі 3,2 в умовних кадастрових гектарах землі, вартістю 130 000 грн., із земель резерву а запасу, які відносяться до Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.07.1983 року він був прийнятий на роботу в колгосп ім. ХХ з`їзду КПРС с. Северинівка Таращанського району Київської області, тоді ж рішенням загальних зборів колгоспу його було прийнято до членів колгоспу, який 06.01.1992 року було переіменовано у колгосп «Україна», який в свою чергу у зв`язку з перетворенням колгоспів району у колективні сільськогосподарські підприємства 21.02.1995 року було реорганізовано у КСП «Україна». Пізніше рішенням зборів уповноважених членів КСП «Україна» від 18.12.1999 року шляхом реорганізації на його базі створено СТОВ «Северинівка». В 1995 році в КСП «Україна» було проведено розпаювання земель відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Згідно п. 2 вищевказаного Указу право власності на земельну частку (пай) мають члени КПС, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства. Згодом були проведені збори пайовиків КПС «Україна», якими був затверджений список працівників та пенсіонерів по розпаюванню земель. На момент складання цих списків він мав право на земельний пай. 12.10.2002 року йому було видано свідоцтво про прав власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] за [NUMBER] . Згодом він дізнався, що його помилково не включили в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), а згодом і те, що у підприємства не було інформації про наявність земель резерву та запасу та в подальшому змінилася форма власності, тому це питання вирішено не було і відповідно його не було включено до даного додаткового списку. При зверненні в поза судовому порядку до Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області та Таращанської РДА з даного приводу, він отримав рекомендації про вирішення питання в судовому порядку. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належно, про причини неявки до суду не повідомили, проте представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлені, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача СТОВ «Северинівка» в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлені, про що свідчить вручення рекомендованого поштового відправлення, про опричини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлені, про що свідчить вручення рекомендованого поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.07.1983 року [PERSON] був прийнятий на роботу в колгосп ім. ХХ з`їзду КПРС с. Северинівка Таращанського району Київської області. 20.10.1991 [PERSON] був звільнений з членів колгоспу, в зв`язку із зміною місця роботи. 06.01.1992 року колгосп ім. ХХ з`їзду КПРС с. Северинівка було переіменовано у колгосп «Україна», який в свою чергу у зв`язку з перетворенням колгоспів Таращанського району у колективні сільськогосподарські підприємства, 21.02.1995 року було реорганізовано у КСП «Україна». ПСП «Україна» реформовано у СТОВ «Северинівка» з 01.04.2000 року на підставі протоколу №4 від 18.12.1999. СТОВ «Северинівка» є правонаступником ПСП «Україна». ( а.с.26) 16.07.1994 [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду водія колгоспу. 21.12.1996 [PERSON] звільнений з посади водія в зв`язку з виходом із членів колгоспу. ( а.с.10-14, 29). 28.11.1995 КСП «Україна» отримано Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] . Рішенням загальних зборів уповноважених пайовиків колгоспу від 21.12.1996 затверджено список пайовиків, які мають право на земельну частку ( пай) та вирішено виключити із списків пайовиків на підставі порушення Статуту підприємства та правил внутрішнього розпорядку ( не виробленого мінімуму), в тому числі і [PERSON] . ( а.с.15-22) 12.10.2002 року Северинівською сільською радою Таращанського району Київської області позивачу було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] ( а.с.25). Відповідно до повідомлення архівного сектору Таращанської районної державної адміністрації Київської області за № 01-36/6 на запит позивача від 20.01.2017 - у переглянутому протоколі № 15 від 21.12.1996 року ПСП «Україна» та списку членів ПСП «Україна», які мають право на земельну частку, інформації щодо [PERSON] немає (а.с.30). Позивач стверджує, що в березні 2019 року йому стало відомо про наявність землі розміром 5 га на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, в зв`язку з чим він звернувся до адвоката на консультацію. На адвокатський запит від 04.03.2019 надійшла інформацію про наявність в запасі Северинівської сільської ради 30,0000 га земель сільськогосподарського призначення, що підтверджується інформацією ГУ Держгеокадастру у Київській області від 21.02.2019 та довідкою за № 136 від 04.03.2019. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 року 2114-ХІІ, членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до колективного підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Відповідно з п. 1 Указу Президента України від 08.08.1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств» здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до вимог п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 право на земельну частку ( пай ) мають члени колективного сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі й пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п.24 ППВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. За нормами ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено факт його членства в КСП «Україна» с.Северинівка Таращанського району Київської області на момент отримання останнім Державного акта на право колективної власності на землю, що мало місце 28.11.1995 року. Проте, рішенням загальних зборів уповноважених пайовиків колгоспу ( КСП «Україна») від 21.12.1996, яким було затверджено список пайовиків, які мають право на земельну частку пай, позивача було виключено з даного списку на підставі порушення Статуту підприємства та правил внутрішнього розпорядку ( не виробленого мінімуму, а саме не відпрацьовано 250 днів). Суд звертає увагу на те, що відповідно до повідомлення Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області ( лист від 09.04.2019 №211), [PERSON] був виключений із списку осіб, які мали право на земельну частку ( пай) не помилково, як зазначає позивач, а на підставі рішення загальних зборів підприємства. Всі особи, які не були включені в списки на право на отримання земельної частки (паю), були повідомлені про дане рішення, причини їх виключення із списків. ( а.с.49). Отже, позивачем та його представником не доведено ту обставину, що саме діями відповідачів порушено і не визнаються його права, згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Outcome: dismissed