Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 21.02.2007 року Головне управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації отримало для інваліда І групи [PERSON] автомобіль «ЗАЗ 110270-40», реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний автомобіль був переданий безоплатно [PERSON], який зобов'язався не передавати його в користування іншій особі без дозволу в установленому порядку та не відчужувати його протягом 10 років. Однак, в порушення цього зобов'язання [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої 28 серпня 2010 року довіреності уповноважив відповідача розпоряджатись вказаним автомобілем. [INFO] року [PERSON] помер. Посилаючись на відсутність законних підстав для залишення автомобіля члену сім'ї померлого інваліда, та недійсність довіреності виданої [PERSON], оскільки він не мав необхідний обсяг цивільної дієздатності в момент її посвідчення, позивач просить визнати недійсною довіреність від 28.08.2010 року на підставі ч. 2 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України; вилучити із незаконного володіння [PERSON] автомобіль «ЗАЗ 110270-40», реєстраційний номер [NUMBER] та повернути його Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що сплатив [PERSON] за автомобіль 15000 грн, а останній оформив у нотаріуса на його ім'я довіреність на право розпоряджатись автомобілем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON], як інвалід І групи, 21.02.2007 року отримав безоплатно автомобіль «ЗАЗ 110270-40», реєстраційний номер [NUMBER] та зобов'язався не передавати його в користування іншій особі без дозволу в установленому порядку та не відчужувати його протягом 10 років.. 28 серпня 2010 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] була посвідчена довіреність, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатись автомобілем «ЗАЗ 110270-40», реєстраційний номер [NUMBER]. [INFO] року [PERSON] помер. Пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року встановлено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в нвій є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. З огляду на наведене та враховуючи відсутність законних підстав для залишення автомобіля членам сімї померлого [PERSON], а також відповідачу. Оскільки відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК україни представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка її видала, суд приходить до висновку, що позов в частині вилучення та повернення автомобіля Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації підлягає задоволенню. Статтею 30 ЦК України встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значіення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. З огляду на наведене та враховуючи, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, що в момент посвідчення 28.08.2010 року довіреності [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, суд приходить до висновкуу, що позов у частині визнання недійсною довіреності на підставі ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial