Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, уточненим в ході судового розгляду, обґрунтовуючи його тим, що 24.09.2015р. Жовтневий районний суд м. Маріуполя видав судовий наказ про стягнення заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку з [PERSON], який ухвалою суду від 29.10.2015р. був скасований. Відповідачка мешкає у кімнаті [ADDRESS], який знаходиться на балансі структурного підрозділу «Маріупольське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке здійснює його утримання та експлуатацію. До досягнення 16-річного віку [PERSON] проживала у гуртожитку разом з батьками у кімнаті [NUMBER], була вписана в картку прописки форми А її матері [PERSON], а з 20.12.2002р. вона зареєстрована за місцем проживання у гуртожитку з оформленням особистої картки прописки форми А. З квітня 2014 р. відповідачка не здійснює оплату за проживання у гуртожитку, в результаті чого за період з 01.04.2014р. до 01.09.2015р. утворилась заборгованість по оплаті за проживання у гуртожитку. Відповідачці були вручені попередження від 16.07.2014р., 16.10.2014р. та від 24.03.2015р. про наявність заборгованості з проханням оплатити їх, однак оплату заборгованості відповідачка не здійснює, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позов та просить стягнути з відповідачки на його користь суму боргу у розмірі 8308,88 грн. та виплати по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, надавши письмові пояснення відповідно до яких гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS], знаходиться на балансі структурного підрозділу «Маріупольське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке здійснює його утримання та експлуатацію. Гуртожиток призначений для проживання одиноких громадян. Відповідно до пункту 4 розділу І Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208, яке діяло у спірний період, у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян, при необхідності, з дозволу виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів можуть бути виділені приміщення для проживання сімей. Ці приміщення повинні розташовуватися в окремих під'їздах (секціях) жилого будинку. Жодного рішення щодо надання якому-небудь приміщенню у гуртожитку статусу відособленого приміщення для проживання сімей виконавчим комітетом Маріупольської міської ради не приймалось. Відповідно до наказу № 303 від 27.05.2003р. начальника Маріупольської дистанції цивільних споруд Донецької залізниці (найменування балансоутримувача гуртожитку до 2005р.) кількість ліжко-місць у гуртожитку по вул. Зелінського, 19-б була змінена з 216 до 111. На виконання пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в установленому порядку 21.10.2015 проведено державну реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця» (код згідно з ЄДРПОУ 40075815), яке згідно з Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» є правонаступником Укрзалізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. № 200 Державне підприємство «Донецька залізниця» входить до переліку підприємств та установ залізничного транспорту, на базі яких утворюється публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». Відповідно до наказу № 01/воН від 10.12.2015р. виконуючого обов'язки начальника регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Маріупольське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Державного підприємства «Донецька залізниця» було реорганізоване в структурний підрозділ «Маріупольське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Згідно з передавальним актом ДП «Донецька залізниця» від 05.08.2015р., затвердженим міністром інфраструктури України 18.08.2015р. правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків державного підприємства «Донецька залізниця» (код ЄДРПОУ 01074957), яке розташоване на території проведення АТО не включається до зведених актів інвентаризації, відображається в балансі і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п.2 постанови КМУ від 12.11.2014р. №604. Відповідач, мешкаючи у гуртожитку, фактично займає ліжко-місце, користується послугами позивача з утримання гуртожитку, послугами водопостачання, водовідведення, теплопостачання, постачання гарячої води, з вивозу твердих побутових відходів, електропостачання, тобто між позивачем та відповідачем існують фактичні договірні відносини. Відповідач не виявляє наміру відмовитися від послуг позивача з проживання у гуртожитку та продовжує проживати у гуртожитку, народжує дитину та продовжує вже разом з дитиною проживати у гуртожитку. У спірний період 03.09.2014р. відповідач здійснив оплату за проживання у гуртожитку за травень - 100 грн., червень - 100 грн., липень - 100 грн., а всього 300грн., що підтверджується квитанцією від 03.09.2014р. та спростовує твердження відповідачки, що вона не отримувала від позивача квитанцій на оплату за гуртожиток, не знала банківських реквізитів, на які треба перераховувати оплату за гуртожиток, та вважала, що плата за проживання у гуртожитку відповідача стягується з інших членів сім'ї. Позивачем були вручені відповідачці попередження від 16.07.2014р., 16.10.2014р. та від 24.03.2015р. про наявність заборгованості з проханням оплатити її. У зв'язку з тим, що відповідачка фактично користується послугами позивача, вона зобов'язана оплатити ці послуги. Відсутність договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. На першому поверсі гуртожитку при вході на стіні розташовано інформаційний стенд, на якому розміщується Положення про порядок оплати за проживання у гуртожитках Донецької залізниці, крім того, Положення було розміщено на скляній поверхні прохідної у гуртожиток, швейцари гуртожитку, які цілодобово чергують на прохідній у гуртожиток, надавали щомісячно інформацію про нарахування оплати за гуртожиток на підставі відомостей нарахувань, наданих бухгалтерією адміністрації гуртожитку. Мешканцям гуртожитку, крім того, вручались завідуючим гуртожитком [PERSON], бланки квитанцій з банківськими реквізитами та назвою балансоутримувача гуртожитку для заповнення і подальшої оплати, і саме це підтверджується квитанцією від 03.09.2014р. про оплату відповідачем за гуртожиток за травень, червень, липень. У випадку заборгованості за проживання у гуртожитку боржнику вручаються попередження, відповідачу у спірний період були вручені попередження від 16.07.2014р., що підтверджується підписом відповідача, від 16.10.2014р., від 24.03.2015р. - попередження отримані відповідачем, але підтвердити підписом отримання попередження відповідачка відмовилась. Крім того, отримання відповідачкою повідомлень про нарахування оплати за проживання у гуртожитку підтверджується реєстрами повідомлень про нарахування оплати за проживання у гуртожитку за березень 2016р., квітень 2016р., листопад 2016р., грудень 2016р., січень 2017р., з підписом відповідачки про отримання повідомлення. Повідомлення про нарахування оплати за гуртожиток містить інформацію про номер особового рахунку, прізвище, ім'я, по батькові мешканця гуртожитку, про заборгованість, в тому числі за спірний період, нарахування за поточний період. Нарахування оплати за проживання у гуртожитку здійснюється на підставі Положення про порядок оплати за проживання у гуртожитках Донецької залізниці, затвердженого сумісною постановою керівництва Донецької залізниці та президіума залізничної профспілкової організації Донецької залізниці 01.04.2014р., протокол № 32. У зв'язку із затвердженням Положення про порядок оплати за проживання у гуртожитках Донецької залізниці» керівництвом та президіумом залізничної профспілкової організації Донецької залізниці було постановлено внести зміни до п. 7.15 колективного договору залізниці. Відповідно до розділу 2 Положення про порядок оплати за проживання у гуртожитках Донецької залізниці, затвердженого начальником залізниці та головою Дорпрофсожа 01.04.2014р., нарахування плати за проживання боржника здійснюється в обсязі фактичних витрат на утримання зайнятого ліжко-місця. Калькуляція витрат на утримання ліжко-місця щомісяця розраховується за фактичними витратами згідно з даними бухгалтерського обліку економістом Маріупольського будівельно-монтажного - експлуатаційного управління та затверджується начальником управління. Калькуляція на утримання ліжко-місця у гуртожитку складається із таких елементів витрат як фонд оплати праці обслуговуючого персоналу гуртожитку, нарахування на заробітну плату, електроенергія, інші витрати, а саме вода холодна, стоки, вода гаряча, опалення, дезроботи, послуги СЕС, вивіз побутових відходів, амортизація, поточний ремонт. При розрахунку калькуляції витрати на електроенергію, воду холодну, стоки, воду гарячу, опалення, вивіз побутових відходів, послуги СЕС визначаються відповідно до рахунків постачальників цих послуг (позивач не є постачальником комунальних послуг) з урахуванням показників пристроїв обліку (вода холодна, стоки холодної води, електроенергія, опалення), норм споживання (вода гаряча, стоки гарячої води, вивіз побутових відходів), кількості проживаючих у гуртожитку осіб. Інформація щодо кількості проживаючих у гуртожитку осіб надається економісту завідуючим гуртожитком. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] хоча і проживала у вказаному гуртожитку, проте до квітня 2014 року за неї витрати по сплаті за користування гуртожитком здійснювала її мати, яка є працівником ПАТ «Українська залізниця», яка також мешкає у цьому гуртожитку. Про зміну порядку оплати з 01.01.2014 року їй ніхто письмово не повідомляв, безпосередньо з нею письмового договору на користування гуртожитком не укладав. Вважає, що суми заборгованості є необґрунтованими та такими, що не підлягають стягненню, у зв'язку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, залишивши вирішення спору на розсуд суду. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він працює завідуючим гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. З 2001 року [PERSON] постійно мешкає у даному гуртожитку. Щомісячно він отримає із Волновахи квитанції, реєстри, повідомлення щодо оплати за комунальні послуги, які вручаються мешканцям. Безпосередньо він та на вахті вручали відповідачці відповідні квитанції. Крім того, на стенді в гуртожитку вивішена вся інформація щодо оплати. У разі незгоди з нарахуваннями мешканці гуртожитку повинні звертатись до бухгалтерії, телефони якої маються на стенді. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що мешкає у гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS], з 2009 року. Особисто не знав чи вручались [PERSON] повідомлення або квитанції щодо сплати комунальних послуг. Бачив, що на вахті у гуртожитку лежать якісь документи. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона працює економістом СМВО ПАТ «Українська залізниця» з 2012 року. Їй відомо, що [PERSON] мешкає у вказаному гуртожитку, проте не сплачує за проживання. Із документів знає, що у [PERSON] є заборгованість, при цьому остання не є працівником ПАТ «Українська залізниця», тож не має пільг щодо оплати за проживання у гуртожитку та з 01.04.2014 року має сплачувати послуги у повному обсязі з розрахунку за 1 койко місце. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.10.2015 року проведено державну реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця» (код згідно з ЄДРПОУ 40075815), яке згідно з Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» є правонаступником Укрзалізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. № 200 Державне підприємство «Донецька залізниця» входить до переліку підприємств та установ залізничного транспорту, на базі яких утворюється публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». Відповідно до свідоцтва про право власності, витягу про реєстрацію даного права власності, листа структурного підрозділу «Маріупольське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 12.08.2016 року за №764/1611, гуртожиток, розташований за адресою: Донецька область, [ADDRESS], знаходиться на балансі структурного підрозділу «Маріупольське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке здійснює його утримання та експлуатацію. Згідно ордеру на жилу площу в даному гуртожитку №8 від 01.03.1991 року [PERSON] була видана кімната [NUMBER] для сім'ї з: [PERSON] та [PERSON], остання була вписана в картку прописки форми А її матері [PERSON], а з 20.12.2002р. [PERSON] зареєстрована за місцем проживання у гуртожитку кімн. [NUMBER],[NUMBER] з оформленням особистої картки прописки форми А. При цьому, [PERSON] не має трудових відносин з позивачем. Крім того, судом встановлено, що 24.09.2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку з [PERSON] за період з 01.04.2014 року по 01.09.2015 року в розмірі 8596,53 грн., який ухвалою суду від 29.10.2015 року був скасований. Суд погоджується із правильністю розрахунку сум заборгованості, наданим позивачем, згідно якого нарахування плати за проживання відповідачки у гуртожитку за період 01.04.2014 року по 01.09.2015 року в розмірі 8308,88 грн. було проведено відповідно до пункту 2. Положення про порядок оплати за проживання у гуртожитках Донецької залізниці, затвердженого начальником залізниці та головою Дорпрофсожа 01.04.2014р., згідно якого нарахування плати за проживання боржника здійснюється в обсязі фактичних витрат на утримання зайнятого ліжко-місця. Калькуляція витрат на утримання ліжко-місця щомісяця розраховується за фактичними витратами згідно з даними бухгалтерського обліку економістом Маріупольського будівельно-монтажного експлуатаційного управління та затверджується начальником управління. При цьому, зазначає, що інших розрахунків заборгованості стороною відповідачки суду не надано. Також позивачем були винесені попередження від 16.07.2014р., 16.10.2014р. та від 24.03.2015р. про наявність заборгованості з проханням оплатити її, які не виконані. Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з наступного. Фактичні договірні відносини, що склалися між Позивачем та Відповідачем регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208, яке діяло у спірний період, які передбачають обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч.2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до п. 2.ч.1 ст. 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особами. Разом з тим недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом (ч.1 с. 218 ЦК України). У зв'язку з тим, що відповідачка фактично користується послугами позивача, вона зобов'язана оплатити ці послуги, при цьому даний факт стороною відповідачки не оскаржується. Відсутність договору само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до п.18 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03 червня 1986 року робітники, службовці, студенти, учні, а також інші громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов'язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги. Відповідно до абз.2 п.38 Примірного положення громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Відповідно до п.39 Примірного положення плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяцем. За змістом ст. 130 ЖК УРСР та п. 1 Розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №84 від 27 квітня 2015 року, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР та Української РСР. Відповідно до п.4 Розділу ІІІ цього Положення особи, які проживають у гуртожитку, зобов'язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.7 Розділу ІІІ цього Положення особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв'язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд не бере до уваги заперечення сторони відповідача з посиланням на неналежне повідомлення про зміну умов оплати, оскільки діючим законодавством України не передбачає звільнення від оплати за спожиті послуги внаслідок вказаної обставини. Крім того, будучи повнолітньою особою, мешкаючою окремо від батьків, [PERSON] користувалася комунальними послугами, проте не сплачувала за них, тому мала можливість знати щодо необхідності у проведенні відповідних платежів. Будь яких доказів того, що відповідачка зверталась до позивача щодо надання інформації про розмір оплати за послуги або щодо питань неправильності розрахунку, суду не надано. З урахуванням вищевикладених вимог закону, встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідачки заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку у розмірі 8308,88 грн. Крім того, в порядку ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved