Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь інфляційні витрати в сумі 206790 грн. 60 коп., три відсотка річних в сумі 23380 грн. 84 коп., та понесені судові витрати. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що 11.01.2013 року Броварським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором позики в розмірі 259787 грн. 20 коп. Однак, відповідач заборгованість не погашає. Тому позивач, посилаючись на знецінення грошових коштів, які він давав відповідачу у борг і які вона не повертає, звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направила, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступне. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості за договором позики в розмірі 259787 грн. 20 коп., що складається з: суми основного боргу в розмірі 227250 грн., суми на яку збільшився розмір основного зобов'язання з урахуванням індексу інфляції 25906 грн. 50 коп., 3% річних в розмірі 6630 грн.. 16.06.2016 року постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області було відкрито виконавче провадження № 51465045, на підставі виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області № 1007/11516/2012 від 11.01.2013 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 259787,20 грн. Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нормою ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України покладено на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки рішення боржником не виконано, правовідносини між сторонами договору не припинені, що не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє позивача права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК. Ствном Ця правова позиція підтверджена і судовою практикою Верховного Суду України (Постанова Верховного Суду України від 20 грудня 2010 р. у справі № 3-57гс10, від 4 липня 2011 р. у справі № 3-65гс11, від 12 вересня 2011 р. у справі № 3-73гс11, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 3-89гс11, від 14 листопада 2011 р. у справі № 3-116гс11, від 23 січня 2012 р. у справі № 3-142гс11). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2301 грн. 72 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved