Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право користування квартирою за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 46 а, кв. 33 та зобовязати Малиновський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області взяти його на реєстраційний облік за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 46 а, кв. 33, посилаючись на наступне. У 2004 р. він з відома та зі згоди наймача, [PERSON], вселився у зазначену квартиру, на протязі трьох років вони мешкали у даній квартирі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично були однією сім'єю, у 2007 р. [PERSON] померла, після смерті позивач продовжує проживати у спірній квартирі і сплачує за комунальні послуги, у зв'язку з чим вважає, що він набув право користування даною квартирою. Представник житлово-комунального експлуатаційного підприємства «Радіалка» та ВАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що будинок № 46 а перебуває на балансі ВАТ «Одеський завод радіально- свердлильних верстатів», спірна квартира у цьому будинку була надана для проживання працівнику заводу, [PERSON], за життя вона квартиру не приватизувала, після її смерті у квартиру незаконно вселився позивач, будь-яких правових підстав для його проживання там немає. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник ЖКЕП «Радіалка» та ВАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання сповіщався. Третя особа, [PERSON], вважав, що у позивача не має законних підстав для проживання в спірній квартирі, він є працівником заводу, знаходиться на квартирному обліку на отримання квартири, на засіданні профкому йому та членам його сім'ї спірну квартиру йому було надано в тимчасове користування. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, дійшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до Довідки ВАТ «ОЗРСВ» № 154 від 02.12.2010 р. житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 46 а, перебуває на балансі ВАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів». З пояснень представника ЖКЕП «Радіалка» та ВАТ «ОЗРСВ» квартира № 33 у будинку № 46 а по вулиці Бугаївській у 1990 р. була надана працівнику ВАТ «ОЗРСВ» - [PERSON], для проживання, де вона проживала по день смерті, вересня 2007 р. Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями розрахункових книжок за оплату за квартиру, комунальні послуги та електроенергію на 2003-2004 рр., 2007-2008 1 рр. за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 46 а, кв. 33, в яких [PERSON] зазначена як наймач. Згідно зі Свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 20 вересня 2007 року (актовий запис за № 8478, зроблений 28.09.2007 р. Першим відділом РАЦС Приморського РУЮ м. Одеси). Представник ЖКЕП «Радіалка» та ВАТ «ОЗРСВ» пояснив, що після смерті [PERSON] у спірну квартиру незаконно вселився позивач без будь-яких правових підстав для проживання, оскільки ВАТ «ОЗРСВ» не приймав рішення щодо надання спірної квартири для проживання [PERSON]. Представники позивача суду не надали доказів законного вселення їх довірителя в спірну квартиру. З Протоколу сумісного рішення адміністрації і президіума профкому ВАТ «ОЗРСВ» від 23.01.2008 р. вбачається, що квартира № 33, яка звільнилась, у будинку № 46 а по вулиці Бугаївській надана [PERSON] Позивач в обгрунтування своїх позовних вимог посилається на факт сумісного проживання з померлою [PERSON] однією сім'єю з 2004 р. по день її смерті і те, що [PERSON] за життя зверталась до ЖКЕП «Радіалка» щодо можливості його рестрації за даною адресою, а також те, що він здійснив її поховання і після її смерті продовжує проживати у спірній квартирі та сплачувати за комунальні послуги. На підтвердження зазначених обставин представник позивача надав суду копію листа Директора ЖКЕП «Радіалка», в якому зазначено, що [PERSON] в серпні 2007 р. зверталася за документами на приватизацію квартири з метою її переоформлення на [PERSON]; копію акту від 26.03.2010 р., в якому підтверджено факт проживання [PERSON] зі [PERSON] однією сім'є з 2004 р. по день її смерті, факт його проживання за даною адресою і сплату комунальних послуг, а також довідку від 27.03.2010 р. про його проживання за даною адресою з 2004 р. по теперішній час. Оригіналів зазначених документів представник позивача суду не надав. Разом з тим, суд, вивчивши зазначені документи, звертає увагу, що вищезазначений акт від 26.03.2010 р., підписаний [PERSON], який з пояснень представника ЖКЕП «Радіалка» та ВАТ «ОЗРСВ» працює на посаді майстра, тобто є неуповноваженою особою. У вищезазначеній довідці від 27.03.2010 р. міститься підпис начальника без зазначення прізвища, ім'я, по батькові посадової особи. Представник відповідача пояснив, що дані довідки не реєструвались і не видавались будь- ким з адміністрації підприємств. Таким чином, суд не приймає до уваги зазначені документи як докази у справі через їх недопустимість відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України. Також представник ЖКЕП «Радіалка» та ВАТ «ОЗРСВ» зазначив, що твердження позивача про те, що [PERSON] за життя зверталась до ЖКЕП «Радіалка» щодо можливості його рестрації в квартирі не відповідає дійсності, а також те, що лист з підтвердженням даних обставин і заява ЖКЕП «Радіалка» про згоду з позовними вимогами та розгляд справи у їх відсутність за підписом начальника [PERSON], які містяться в матеріалах справи, в дійсності, не підписувалась нею. На підставі викладеного, суд також не приймає зазначені документи у якості доказів по справі. Також суд звертає увагу, що відповідно до Паспорту Серія КК 213722 [PERSON] з 07.09.2007 р. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, тобто за два тижні до смерті [PERSON], що також суперечить викладеним представником позивача обставинам щодо проживання однією сім'єю зі [PERSON], яка була в віці 60-65 років. Копії квитанцій до прибуткового касового ордеру і договорів-замовлень на організацію та проведення поховання [PERSON], в яких [PERSON] зазначений як замовник, не підтверджує його факт проживання з померлою однією сім'єю у спірній квартирі і не може бути підставою для визнання за ним права користування даною квартирою. Отже, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] з померлою [PERSON] однією сім'єю з 2004 р. по день її смерті у квартирі № 33 у будинку № 46 а по вулиці Бугаївській, нічим не підтверджується, та не дає підстав для визнання права користування спірним приміщенням. Крім того, відповідно до Паспорту Серія КК 213722 [PERSON] прописаний за адресою: м. Одеса, пров. І Майський, 36 з 12.02.1999 р. Представник позивача пояснив, що [PERSON] знявся з реєстраційного обліку за даною адресою. В матеріалах справи містяться копії заяви [PERSON] для зняття з реєстраційного обліку від 2008 р. без зазначення дня і місяця, а також копія талону реєстрації місця проживання в Україні, в якому зазначена реєстрація місця проживання [PERSON] за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 46 а. Однак суд вважає, що заява для зняття з реєстраційного обліку і талон реєстрації місця проживання не є доказом зняття позивача з реєстраційного обліку за попереднім місцем проживання, оскільки Постановою Кабінету Міністрів від 28.07.2004р. №985 «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні» затверджено зразок талона зняття з реєстрації місця проживання в Україні. Відповідно до ст. 4 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям утворюють громадський житловий фонд. Відповідно до ст. 18 ЖК України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно зі ст. 19 ЖК України управління громадським житловим фондом здійснюється органами управління колгоспів та інших кооперативних організацій, їх об'єднань, органами профспілкових та інших громадських організацій відповідно до їх статутів (положень). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. На підставі ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі у разі смерті наймача вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. На підставі викладеного, у зв'язку з тим, що [PERSON] не належить до членів сім'ї померлого наймача, [PERSON], судом не встановлено законних підстав для визнання за позивачем права користування спірною квартирою та взяття його на облік за адресою її розташування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними, безпідставними та необгрунтованими, тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed