Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, яка обґрунтована тим, що 13.07.2019 о 20 год. 10 хв. [PERSON] , перебуваючи на р. Десна в районі с. Вища Дубечня Вишгородського району Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив вилов раків з гумового човна забороненим сітчастим знаряддям раколовкою 19 шт. При цьому виловив раки в кількості 30 шт. загальною вагою 1,3 кг.,чим наніс збитки рибному господарству України. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02.09.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 765,00 грн. Ухвалою від 01.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди позивача у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.07.2019 о 20 год. 10 хв. [PERSON] , перебуваючи на пойменій водоймі р. Десна в районі с. Вища Дубечня Вишгородського району Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив лов забороненими сітчастими знаряддями раколовкою 19 шт., при цьому виловив раків: в кількості 30 шт., загальною вагою 1.3 кг, чим наніс збитки рибному господарству України та порушив п.п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02.09.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. з конфіскацією та знищенням знаряддя лову - раколовки в кількості 19 шт. Згідно з ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, вина відповідача у вилові раків забороненим знаряддям доказуванню не підлягає. Згідно зі ст. 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Кожен громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності Українського народу відповідно до закону. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Як визначено ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Статтею 52-1 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Положення ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природно середовища» визначають, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишньої природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природної середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» добування (вилов) - вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. У п.п.1 пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, зазначено, що забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як слідує з розрахунку матеріальної шкоди до протоколу від 13.07.2019 № 008777, скоєного [PERSON] , завдано шкоди на 765,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 765,00 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved