Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що товариством було укладено договір будівельного підряду від 16.12.2013 року з відповідачем - [PERSON] Згідно п. 1.1 договору відповідач взяв на себе зобов'язання виконати увесь комплекс робіт із організації реконструкції нежилої будівлі в літ. «А» по [ADDRESS] а також зобов'язався передати виконані роботи (результат виконаних робіт) та здати об'єкт у встановлені договором строки. В п. 2.1 договору зазначено, що загальний строк, протягом якого відповідач повинен виконати усі роботи і передати їх замовнику по останньому акту виконаних робіт становить 60 календарних днів. Цей строк розпочинається з дати підписання сторонами договору. Підпунктом 3.1.10 пункту 3.1 договору вказано наступне: «після повного завершення усіх робіт повернути об'єкт замовнику протягом трьох робочих днів. Об'єкт повинен бути переданим виконавцем обов'язково в незалежності від існування між сторонами будь-яких суперечок (несплата послуг, недоліки в роботі інше) за актом приймання-передачі.». Тобто, відповідач, у відповідності до п. 2.1 договору повинен був виконати весь комплекс робіт по договору у строк до 16.02.2014 року, та у будь-якому випадку передати побудований об'єкт - нежитлову будівлю в літ. А по [ADDRESS] загальною площею 250,0 кв.м. за актом приймання-передачі. 16.12.2013 року на виконання договору між сторонами було підписано акт приймання-передачі об'єкту, проектної документації, оригіналів правовстановлюючих документів. Після проведених будівельних робіт у відповідності до проекту, загальна площа збудованого об'єкту складає 250,0 кв.м. Не дивлячись на закінчення реконструкції відповідач, станом на день подання позовної заяви, не виконав пункт 2.1 договору та не передав товариству зазначений об'єкт за актом приймання-передачі. Також, відповідачем не було повернено оригінали правовстановлюючих документів на нежитлову будівлю, а саме: договір купівлі-продажу та технічний паспорт. Крім того, відповідач змінив дверні замки та безпідставно не допускає до їх власної будівлі, мотивуючи це тим, що він створив нове майно, яке належить йому, а не позивачеві, та що після того, як товариство сплатить йому заборгованість та штрафні санкції по договору у повному обсязі, він можливо поверне реконструйовану нежитлову будівлю. У зв'язку з чим, звернулися до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. У своїй заяві пояснив, що 16.12.2013 року між ним та позивачем було укладено договір будівельного підряду. Згідно даного договору він взяв на себе зобов'язання щодо проведення реконструкції нежилої будівлі в літ. «А» по [ADDRESS], а позивач повинен був сплатити йому винагороду у розмірі 100 000,0 грн. Але, позивач шляхом обману поцупив у нього додаток до договору № 1 від 16.12.2013 року, у якому згідно розділу 4 пункту 4.1 була визначена вартість його винагороди та вартість реконструкції. Позивачем його послуги не було винагороджено. Фактично своїми зусиллями він створив новий об'єкт нерухомості по [ADDRESS], а тому вважає, що він належить йому на підставі ст. 331 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що 16.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір будівельного підряду. Згідно п. 1.1 договору відповідач взяв на себе зобов'язання виконати увесь комплекс робіт із організації реконструкції нежилої будівлі в літ. «А» по [ADDRESS] а також зобов'язався передати виконані роботи (результат виконаних робіт) та здати об'єкт у встановлені договором строки. В п. 2.1 договору зазначено, що загальний строк, протягом якого відповідач повинен виконати усі роботи і передати їх замовнику по останньому акту виконаних робіт становить 60 календарних днів. Цей строк розпочинається з дати підписання сторонами договору. Підпунктом 3.1.10 пункту 3.1 договору вказано, що після повного завершення усіх робіт генпідрядник має повернути об'єкт замовнику протягом трьох робочих днів. Об'єкт повинен бути переданим виконавцем обов'язково в незалежності від існування між сторонами будь-яких суперечок (несплата послуг, недоліки в роботі інше) за актом приймання-передачі.». Тобто, відповідач, у відповідності до п. 2.1 договору повинен був виконати весь комплекс робіт по договору у строк до 16.02.2014 року, та у будь-якому випадку передати побудований об'єкт - нежитлову будівлю в літ. А по [ADDRESS] загальною площею 250,0 кв.м. за актом приймання-передачі. 16.12.2013 року на виконання договору між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі об'єкту, проектної документації, оригіналів правовстановлюючих документів, а саме: проектно-кошторисну документацію 1 том, нежитлову будівлю по [ADDRESS] оригінал договору купівлі-продажу нежитлової будівлі по [ADDRESS] оригінал технічного паспорту нежитлової будівлі по [ADDRESS] Відповідно до технічного паспорту на нежитловий будинок (приміщення) за адресою [ADDRESS] виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, приміщення складається з п'яти приміщень: гараж - 28,3 кв.м., гараж - 28,9 кв.м., гараж - 148,7 кв.м., підсобка - 15,1 кв.м., загальна площа 250,0 кв.м. У строки, які визначені договором, реконструкція нежилої будівлі в літ. «А» по [ADDRESS] відповідачем була завершена. Після проведених будівельних робіт у відповідності до проекту, загальна площа збудованого об'єкту складає 250,0 кв.м. Після виконання реконструкції, відповідач порушив п. 3.1.10 договору підряду, та протягом трьох робочих днів не повернув спірний об'єкт замовнику - позивачу по справі. Натомість, відповідач вважає об'єкт реконструкції власним майном, так як замовник не винагородив його послуги. Як і не була повернута замовнику уся документація, яка була передана відповідачу за актом приймання-передачі від 16.12.2013 року, а саме - проектно-кошторисна документація, оригінал договору купівлі-продажу нежитлової будівлі по [ADDRESS] оригінал технічного паспорту нежитлової будівлі по [ADDRESS] Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 331 право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 654,00 грн. (максимальний розмір судового збору), дана сума має бути відшкодована відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved