Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовано тим, що між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0678042/2410/15 від 07.08.2015 року (далі - Договір страхування), згідно з яким ПрАТ «СК «Провідна» прийняло на себе обов'язок відшкодувати збитки, що може зазнати Страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі - застрахований автомобіль). 30.05.2016 року по вул. Енергетиків у м. Каневі відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). [PERSON], керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21011», державний реєстраційний номер [NUMBER], на порушення Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення із застрахованим автомобілем, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2016 року по справі № 697/1188/16-п відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Виконуючи свої договірні зобов'язання за договором страхування, ПрАТ «СК «Провідна» виплатило суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 39980,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0027146 від 24.06.2016 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» за полісом № АЕ/4445781 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50000,00 грн. 22.07.2016 року ПрАТ «СК «Провідна» звернулось до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» з претензією на суму сплаченого страхового відшкодування. За наслідками розгляду зазначеної претензії, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» здійснило часткову виплату страхового відшкодування на ПрАТ «СК «Провідна» у розмірі 22842,56 грн. Враховуючи зазначене, відповідач зобов'язаний сплатити ПрАТ «СК «Провідна» різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яке було виплачене ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», що складає 17137,79 грн. (39980,35 грн. - 22842,56 грн.). 14.06.2017 року ПрАТ «СК «Провідна» звернулася з претензією вих. №03-17/395 до відповідача. У відповідь на претензію відповідач повідомив про необхідність повторного звернення до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп». Станом на момент подачі позову коштів від відповідача на виконання вимог претензії не надходило. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Провідна» суму відшкодування у розмірі 17137,79 грн. та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позов просять задоволити повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За вказаних обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] 07.08.2015 р. було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0678042/2410/15, відповідно до якого ПрАТ «СК «Провідна» прийла на себе обов'язок відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5-7). 30.05.2016 р. в м. Каневі на перехресті кругового руху відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі відповідно до постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2016 р. (а.с.12). Тобто, наявність вини [PERSON] у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди на підставі положень ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Як вбачається з матеріалів справи, власник автомобіля [NUMBER] через свого представника звернулась до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Страхового акту № 2300110701/1 від 23.06.2016 року та рахунку № А-000008068 від 09.06.2016 року сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті власнику пошкодженого транспортного засобу «Хюндай» становить 39980,35 грн. (а.с.13-14). Страхове відшкодування у зазначеному розмірі було сплачено на рахунок ФОП [PERSON] за проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], що підтверджується платіжним доручення № 0027146 (а.с.15). Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», якою була застрахована цивільна відповідальність [PERSON], здійснила часткову виплату страхового відшкодування на ПрАТ «СК «Провідна» у розмірі 22842,56 грн. 14.06.2017 року ПрАТ «СК «Провідна» звернулася з претензією № 03-17/395 до відповідача про відшкодування різниці суми страхового відшкодування в розмірі 17137,79 грн. (а.с.17-18). У відповідь на претензію відповідач повідомив, що з питання доплати суми 17137,79 грн. за страховим випадком, який стався 30.05.2016 року необхідно звертатися до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» (а.с.19). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як закріплено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як встановлено судом цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп». Однак, суд при вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позову виходить з того, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Саме потерпілому належить право вибору способу здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або з пред'явлення вимоги до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність із вимогою про виплату страхового відшкодування. Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України при розгляді справи № 6-2808цс15 від 20.01.2016 р. і відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України вони повинні враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у справі, понесені при зверненні до суду.

Outcome: approved