Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Позивач зазначає, що відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти та не сплатила відсотки. У зв'язку з цим, станом на 30.09.2016 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам становить 13215,69 грн., яка складається з: 4934,27 грн. - заборгованість за кредитом; 6405,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 770,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 605,51 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачка заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 13215,69 грн., а також понесені витрати по справі - 1378,00 грн. по сплаті судового збору. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. [PERSON] належним чином не виконала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти та не сплатила відсотки. У зв'язку з цим, станом на 30.09.2016 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам згідно з наданим позивачем розрахунком становить 13215,69 грн., яка складається з: 4934,27 грн. - заборгованість за кредитом; 6405,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 770,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 605,51 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, - відповідно рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 та відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, в частині стягнення суми комісії за обслуговування кредиту - 770,00 грн. та суми штрафу за кредитним договором у розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 605,51 грн. - штраф (процентна складова), суд вважає - відмовити. Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. На думку суду, умова про сплату комісії не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч.1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому вважає в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по комісії у розмірі 770,00 грн. - відмовити. З огляду на те, що до теперішнього часу відповідач заборгованість у повному обсязі не погасила, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 4934,27 грн. - заборгованість за кредитом; 6405,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Outcome: partial