Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 23055,7 грн. як відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, суму сплаченого судового збору, а також витрати на юридичні послуги в розмірі 1000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 17.02.2011 року відповідач, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номер [NUMBER], по пров. Картамишевському в м. Одесі, порушив правила дорожнього руху, у результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Тойота», державний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами не була застрахована. Згідно зі звітом № 16/2011 розмір збитків, завданих володільцю автомобіля марки «Тойота», державний номер [NUMBER], складає 27666,84 грн. Позивач виплатив потерпілому суму відшкодування в розмірі 23055,7 грн. 04.11.2011 року позивач направив на адресу відповідача лист про добровільне врегулювання спору, який був залишений без відповіді. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право пред'явити регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував цивільно-правову відповідальність. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що мала місце вина обох водіїв, разом із тим винесену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності він не оскаржував через брак грошових коштів. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.06.2011 року, 17.02.2011 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номер [NUMBER], по пров. Картамишевському в м. Одесі, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг з вулицею Картамишевською, при виїзді з другорядної дороги та виконанні повороту праворуч, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, не надав дорогу автомобілю марки «Тойота», державний номер [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. У зв'язку з цим транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеною постановою Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль марки «Тойота», державний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON]. Згідно зі звітом, складеним ФОП «[PERSON].», № 16/2011 від 23.02.2011 року загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт вищезазначеного автомобіля складає 27666,84 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами в порушення вимог чинного законодавства України не була застрахована на момент скоєння ДТП, 05.08.2011 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно з довідкою № 1 від 18.08.2011 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та наказу МТСБУ від 26.08.2011 року № 2237 [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 23055,7 грн., що підтверджується копією платіжного дорученням № 3749 від 29.09.2011 року в матеріалах справи. 09.08.2011 та 04.11.2011 року позивач направив на адресу відповідача лист про добровільне врегулювання спору, який був залишений без відповіді. Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: автотранспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved