Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за розпорядженням Київської міської державної адміністрації гуртожиток за адресою: [ADDRESS], було прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплено за КП «Спецжитлофонд» на праві господарського відання, надалі вказаний гуртожиток було прийнято на баланс. Також зазначено про те, що КП «Спецжитлофонд» виконує функції з утримання будинків і прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень за надані комунальні послуги. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], та за час проживання у вказаному будинку у відповідача утворилась заборгованість по квартирній платі за надані комунальні послуги за період з 01.03.2006 року по 01.11.2010 року. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість по квартирній платі та платі за надані комунальні послуги з 01.03.06 р. по 01.11.10 р., що становий 340 грн. 87 коп. та судовий збір. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав зазначених вище, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12.06.01 р. за № 1185 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади [ADDRESS]» гуртожиток на [ADDRESS] було прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплено за КП «Спецжитлофонд» на праві повного господарського відання (а.с. 7). Згідно акту прийому-передачі основних засобів від 01.08.01 р. вказаний гуртожиток було прийнято на баланс КП «Спецжитлофонд» (а.с. 8). Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 11.08.01 р. за № 1695 « Про реконструкцію будинку [ADDRESS] у Подільському районі» дозволено Головному управлінню житлового забезпечення виступити замовником та інвестором реконструкції будинку [ADDRESS] з переобладнанням під житловий будинок (а.с. 9). З даних довідки форми № 3, виданої 29.10.10 р. КП «Спецжитлофонд», вбачається, що в [ADDRESS], з 23.02.07 р. зареєстрований [PERSON] (а.с. 10). Зі змісту договору купівлі-продажу квартири від 30.01.07 р. вбачається, що відповідач придбав вказану квартиру (а.с. 14). Позивач, посилаючись на надані розрахунки вказав, що заборгованість відповідача за період з березня 2006 року по лютий 2014 року складає 340 грн. 87 коп. (а.с.а.с. 15-18). Однак, з вказаних розрахунків вбачається, що у відповідача наявна заборгованість за жовтень 2010 року нарахованих та несплачених комунальних послуг у розмірі 340 грн. 87 коп. Посилання позивача на нарахування заборгованості з березня 2006 року по січень 2007 року включно, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з наведеного вище, вказана квартира була придбана відповідачем лише 30.01.07 р. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.03.14 р. КП «Спецжитлофонду» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 340 грн. 87 коп. (а.с. 19). Відповідно до ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у визначені строки. Відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що заборгованість відповідачу нарахована поза межами позовної давності. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Зі змісту ст. 257 ЦК України вбачається, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак, від відповідача не надходило заяви про застосування строків позовної давності, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 68, 162, 179 ЖК Української РСР, ст.ст. 267 ЦК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved