Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на його користь несплачену суму боргу за Договором позики від 14.01.2020 року у розмірі 600 Доларів США (еквівалент на день подання позову за курсом НБУ 12700,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Сої вимоги мотивує тим, що 14.01.2020 року надав відповідачу в борг 600,00 Доларів США зі строком повернення до 21.01.2020 року, однак відповідач борг не повернув, тому він підлягає стягненню в судовому порядку. Ухвалою судді від 02 березня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на адресу поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 14.01.2020 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав 600,00 Доларів США, які зобов`язувався повернути до 21.01.2020 року /а.с.14/. За ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З правової позиції викладеної в постанові Великої палати Верховного суду від 23.10.2019 року по справі № 723/304/16-ц, слідує, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Наведене дає підстави вважати вимоги позивача правомірними, а відповідача таким, що повинен відповідати за цивільними зобов`язаннями, сплативши на користь позивача заявлену суму боргу. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з [PERSON] на користь позивача, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved