Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 30 грудня 2015 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 5-4730, який був підписаний у присутності менеджера компанії. За умовами вказаного договору відповідачка отримала від позивача суму грошових коштів у розмірі 1400 грн. зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 1,50% від суми кредиту щоденно. Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується її підписом на кредитному договорі та видатковому касовому ордері від 30 грудня 2015 року. Однак, відповідачка [PERSON] зобовязання згідно умов договору належним чином не виконала, а тому станом на 18 червня 2018 року заборгованість відповідачки перед ТОВ «Інтеркеш Україна» становить 19971,00 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, що стверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Причини неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідачки не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 5-4730 від 30 грудня 2015 року відповідачці [PERSON] позивачем - ТОВ «Інтеркеш Україна» надано грошові кошти у розмірі 1400 грн. зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 1,50% від суми кредиту щоденно (а.с.6,7), що стверджується видатковим касовим ордером від 30 грудня 2015 року (а.с. 8). Згідно п.1.2. кредитного договору, кредит наданий [PERSON] на 14 календарних днів, кінцевий строк повернення кредиту 13 січня 2016 року. Однак, [PERSON] взятих на себе зобовязань по погашенню кредиту та процентів не виконала, а тому станом на 18.06.2018 року заборгованість відповідачки перед ТОВ «Інтеркеш Україна»\~ становить 19971,00 грн. та складається з наступного: 1400,00 гривень борг по тілу кредиту; 18321,00 грн. нараховані відсотки; 250 грн. нарахована пеня. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами. В силу ст. 1049 та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором) у строк та в порядку, що встановлені договором. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] не виконала умов за кредитним договором, тому з неї слід стягнути на користь позивача борг за цим договором. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимогст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved