Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], поскільки мати дитини не проживає разом із сім»єю, шлюб між сторонами було розірвано, відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не надає дитині доступу до культурних ті інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась судом належним чином через оголошення в пресі (газета «Урядовий Кур»єр» №82 від 04 травня 2017 року). Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 жовтня 2012 року (а.с.12). Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.13). Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.14). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачка [PERSON] передбачених законом обов'язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, не турбується про її життя, матеріально її не утримує, станом її здоров'я не цікавиться, не забезпечує належного харчування. Отже, відповідачка самоусунулась від піклування та утримання доньки [PERSON]. Даний факт підтверджується заявами [PERSON] (батько відповідачки) та [PERSON] (дядько відповідачки), що знаходяться в матеріалах справи (а.с.15-16). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради №06-23/1101 від 16.03.2017 р., врахувавши рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, протокол №2 від 23.02.2017 року, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.7-8). Судом встановлено, що всі зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можливо розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомо нехтування нею своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними і обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved