Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 30.03.2010 року відповідач взяла у нього в борг 25 000 гривень, які зобов'язався повернути до 30 березня 2011 року, про що написала відповідну розписку. В зазначений термін 30.03.2011 року, відповідач суми позики не повернула, на прохання позивача про добровільну сплату боргу ніяким чином не прореагувала. Оскільки відповідач гроші не повернула, то у відповідності до ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за період прострочення. Просить стягнути суму заборгованості за розпискою з урахуванням індексу інфляції у розмірі 25 573,55 грн., 3% річних від суми боргу у розмірі 2 239,73 грн., а всього 27 813,28 грн., а також витрати пов»язані з оплатою судового збору в розмірі 278 грн. 13 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, надала суду письмову заяву, позов підтримує, просить його розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала суду письмову заяву, просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Як вбачається з розписки, наданої суду відповідач 30.03.2010 року взяла у позивача в борг 25 000 гривень, які зобов'язалась повернути до 30.03.2011 року. У зазначений строк відповідач гроші не повернула. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку наданого позивачем інфляційні втрати складають 573,55 грн., 3% річних - 2 239,73 грн.. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Беручи до уваги наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та доведеними, а тому задовольняє їх. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки відповідач до цього часу борг не повернув, заперечень проти позову не надав, то суд задовольняє позовні вимоги про стягнення боргу. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 278 грн. 13 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved