Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 30 листопада 2007 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши йому кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/ 70/ складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконав належним чином, в результаті чого у нього перед Банком станом на 31 жовтня 2015 року утворилася заборгованість у сумі 53259,12 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 10742,28 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 37069,34 грн., заборгованості за пенею та комісією 2673,26 грн., штрафу (фіксована частина) 250 грн., штрафу (процентна складова) 2524,24 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1218 грн. судового збору. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності на а.с.21, у судове засідання не явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.25). Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в суді належним чином (а.с.33), у судове засідання не явився, з заявами про розгляд справи за його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, з анкети-заяви [PERSON] від 30 листопада 2007 року на а.с.11 судом у судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2007 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої 30 листопада 2007 року отримав від Банку кредитну карту з грошовими коштами на ній. З анкети-заяви, складеної і підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/ 70/, складає між ним та Банком кредитний договір. [PERSON] в анкеті-заяві зобовязався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами до них на сайті ПриватБанку (а.с.11,зворот). Відповідно до п.5.5 Правил користування платіжною картою, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році. Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни тарифів і інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до пунктів 6.5 і 6.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг [PERSON] як власник кредитної карти зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 30 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 31 жовтня 2015 року виникла заборгованість у сумі 53259,12 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 10742,28 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 37069,34 грн., заборгованості за пенею та комісією 2673,26 грн., штрафу (фіксована частина) 250 грн., штрафу (процентна складова) 2524,24 грн. (а.с.5-10). У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Із ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 53259,12 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір 1218 грн. згідно платіжного доручення на а.с.24.

Outcome: approved