Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, свої вимоги мотивує тим, що він згідно Державного [PERSON] на право власності на земельну серія ЯЖ № 413722 виданого Баришівською селищною радою 25 червня 2008 року та Договору купівлі-продажу частки земельної ділянки посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори 21 жовтня 2010 року за реєстровим № 1-3905, є власником земельної ділянки площею 0,1025 га., кадастровий № 3220255101:01:027:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Баришівка, пров. Клубний, 10. Відповідачка є власником сусідньої земельної ділянки що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Баришівка, пров. Клубний, 12, та під час будівництва забору між їх земельними ділянками порушила межі його ділянки внаслідок чого, його земельна ділянка була зменшена на 0,0010 га. Просить суд забовязати відповідачку [PERSON] усунути йому перешкоди, у користуванні належною йому земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Баришівка, провулок Клубний, № 10, кадастровий № 3220255101:01:027:0010, зобовязавши [PERSON] демонтувати (знести) паркан що розташований вздовж межі належної [PERSON] земельної ділянки від точки Г до точки Д довжиною 39,5 м та від точки Д до точки А довжиною 3,64м., згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 413722, та земельною ділянкою відповідачки, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Баришівка, провулок Клубний, № 12. В судовому засіданні позивач та його представники [PERSON] [PERSON] заявлений позов підтримали в повному обсязі. Відповідач та її представник [PERSON] позов не визнали в повному обсязі та пояснили суду, що паркан між земельними ділянками був встановлений за погодженням з позивачем та згідно обліків та розрахунків представника відповідача земельні ділянки залишились в тих самих розмірах тільки була змінена конфігурація. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно Державного [PERSON] на право власності на земельну серія ЯЖ № 413722 виданого Баришівською селищною радою 25 червня 2008 року та Договору купівлі-продажу частки земельної ділянки посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори 21 жовтня 2010 року за реєстровим № 1-3905, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1025 га., кадастровий № 3220255101:01:027:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Баришівка, пров. Клубний, 10. Відповідачка є власником сусідньої земельної ділянки що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Баришівка, пров. Клубний, 12. В 2013 році на межі земельних ділянок відповідачкою було встановлено паркан, при цьому, маючи мету вирівняти лінію розмежування між земельними ділянками відповідач відступила від встановлених меж, що відповідач сама визнала в письмовому запереченні поданому нею до суду 25.06.2015 року, та підтверджено представником відповідачки в судовому засідання. При цьому відповідач вважає, що оскільки при вирівнюванні межі вона не тільки відгородила частину земельної ділянки позивача, але й навпаки частину своєї ділянки пригородила позивачеві, то права позивача вона не чим не порушила. Оскільки відповідачем фактично визнаний факт того, що при будівництва паркану нею було порушені межі земельної ділянки позивача, суд вважає даний факт доведеним, оскільки відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 41 Конституції України зазначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, оскільки відсутні будь-які докази погодження встановлення та зміни меж, визначених відповідно до держаних актів на право власності на землю та кадастрових планів між позивачем, [PERSON] та відповідачем [PERSON], відповідачка діючи на власний розсуд при будівництві паркану, порушила права позивача гарантовані Конституцією та законами України. Встановлене судом підтверджується: - [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 413722; - [PERSON] договору купівлі-продажу від 21.10.2010 року; - [PERSON] витягу з державного реєстру правочинів № 9144224 від 21.10.2010 року; - [PERSON] паспорта позивача СН 302087; - [PERSON] кадастрових планів складених ТБ «Баришівська Універсальна» 15.04.2015 року; - [PERSON] обстеження від 08.12.2014 року; - [PERSON] листа Баришівської селищної ради №М-59-02-38 від 02.12.13 Іншими матеріалами справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved