Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказав, що 07 вересня 2011 року у селі Русава Ямпільського району Вінницької області помер його батько [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вулиці Леніна,10 у селі Русава Ямпільського району Вінницької області. Зазначив, що на час відкриття спадщини, у строк до шести місяців, він звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини шляхом написання заяви. Також, на час смерті батька, разом із ними в будинку проживала мати позивача та дружина покійного батька позивача [PERSON], яка звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від спадкового майна після смерті чоловіка. Інший спадкоємець відповідач у справі [PERSON]В, яка доводиться рідною сестрою позивачу, в спадщину належним чином не вступила та на час смерті спадкодавця з останнім не проживала. На даний час позивач вирішив оформити спадщину належним чином, а саме на житловий будинок, але звернувшись до нотаріуса він не зміг надати правовстановлюючий документи на спадковий будинок, так як за життя покійний батько не оформив належним чином вказаний будинок. Крім цього, відповідач [PERSON] також стала претендувати на спадкове майно, тому нотаріус відмовив йому вмотивованою постановою в проведенні нотаріальних дій. На даний час позивач продовжує проживати у спадковому будинку разом із своєю сімєю. Із метою оформлення належним чином своїх спадкових прав він змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку із надвірними будівлями, який розташований по вулиці Леніна,10 у селі Русава Ямпільського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 07 вересня 2011 року. У судовому засіданні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав, заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог. Просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки викладення позовних вимог заявлених позивачем немає правових підстав для задоволення позову. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~\~\~\~ Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи доказами, якими кожна сторона обґрунтувала свої вимоги приходить до наступного висновку.\~\~ Сторонам були розяснені права та обовязки щодо подання доказів у розумінні ст.10, 11 ЦПК України, тому суд приймає рішення на основі досліджених доказів, що є у матеріалах даної цивільної справи. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторонам розяснено під час судового розгляду наслідки неподання доказів, які своїм правом на подання суду доказів не скористалися, і повідомили суду, що доповнень, до доказів, які є у матеріалах справи, у них немає. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] з наступних міркувань. Судом встановлені такі обставини та визначенні відповідно до них правовідносини: Із досліджених письмових доказів [PERSON] про народження серії ІV-АМ №386682 виданого 10 квітня 1992 року (а.с.5) судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та спадкодавця [PERSON]. [PERSON] про смерть серії 1-АМ №212464 виданого 09 вересня 2011 року (а.с.6) судом встановлено, що [PERSON] помер 07 вересня 2011 року у селі Русава Ямпільського району Вінницької області. Із довідки вих.№375 від 15 липня 2013 року виданої виконкомом Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.7) судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований [INFO] з 15 листопада 2010 року. Із довідки вих.№51 від 08 листопада 2011 року виданої Комунальним підприємством «Ямпільське бюро технічної інвентаризації» (а.с.11) судом встановлено, що за [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований по вулиці Леніна, 10 у селі Русава Ямпільського району Вінницької області не зареєстровано. Із виписок із по господарського номеру встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] із 15 листопада 2010 року (а.с.12-13), разом із ним за тією ж адресою зареєстровані [PERSON] (помер 07 вересня 2011 року) та [PERSON] (померла 20 січня 2015 року а.с.107). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №873/02-31 від 23 липня 2013 року (а.с.16) судом встановлено, що державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видач свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Леніна, 10 у селі Русава Ямпільського району Вінницької області після смерті [PERSON], у звязку із відсутністю юридичних документів, тобто право власності на будинок не зареєстровано в відповідних органах державної реєстрації, в тому числі спадщина є спірною. Із копії заяви від 21 вересня 2011 року (а.с.18). Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 травня 2014 року (а.с.42), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09 липня 2014 року судом встановлено, що даним рішенням визнано недійсною відмову [PERSON] від прийняття належної їй частки у спадщині за законом, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], оформлену у заяві від 21 вересня 2011 року та посвідчену секретарем Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. [PERSON] померла 20 січня 2015 року у селі Русава Ямпільського району Вінницької області (копія свідоцтва про смерть серії І-АМ №314117 а.с.107). За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], яка померла 20 січня 2015 року у селі Русава Ямпільського району Вінницької області - перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який помер 07 вересня 2011 року у селі Русава Ямпільського району Вінницької області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON], та діти: син, позивач у справі - [PERSON], та донька, відповідач у справі - [PERSON] Відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час його смерті. Позивач [PERSON] у визначений чинним законодавством строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документі на спадкове майно. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], заявляючи вимоги до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, посилався на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім цього, встановлено, що у період шлюбу, у 1957 році [PERSON] та [PERSON] було побудовано будинок № 10 по вул. Леніна у селі Русава Ямпільського району Вінницької області. Інші надвірні будівлі за вказаною адресою побудовано до 1992 року. На вказаний будинок 08 листопада 2011 року (після смерті [PERSON]П.) комунальним підприємством «Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації», видано технічний паспорт (а.с.8-10). Із виписок погосподарських книг, виданих Русавською сільською радою Ямпільського району Вінницької області (а.с.12-13), встановлено, що за особовим рахунком № 332 за адресою: Вінницька область, Ямпільський район, смт. Русава, вул. Леніна, 10, головою домогосподарства є [PERSON] Із довідки КП «Ямпільське РБТІ» від 08 листопада 2011 року (а.с.11) вбачається, що за [PERSON] право власності на житловий будинок № 10 по вулиці Леніна у селі Русава Ямпільського району Вінницької області не зареєстровано. За таких обставин, враховуючи, що житловий будинок по вулиці Леніна, 10 у селі Русава Ямпільського району Вінницької області є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] та 1/2 частина спірного будинку належить останній відповідно до положень СК України, а рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09 липня 2014 року (а.с. 43), визнано недійсною відмову [PERSON] від прийняття належної їй частки у спадщині за законом, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], оформлену у заяві від 21 вересня 2011 року та посвідчену секретарем Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Тому, суд вважає, що покійна [PERSON] на момент подачі вказаного позову мала право на ? частку на спадкове майно після покійного чоловіка, тому вона за законом мала право претендувати на ? частки в спільному сумісному майні після покійного чоловіка [PERSON], а позивач відповідно має право на ? частину житлового будинку та надвірних будівель, які розташовані по вулиці Леніна, 10 у селі Русава Ямпільського району Вінницької області, які до дня смерті належали спадкодавцю [PERSON], який помер 07 вересня 2011 року, в селі Русава Ямпільського району Вінницької області, а отже до задоволення позовних вимог частково. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Outcome: partial