Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 09.06.2006 року відповідач отримав у нього в борг кошти в сумі 252 500, грн., еквівалент 50 000,00 доларів США; 11.05.2006 року отримав позику в сумі 50 000,00 доларів США; 22.06.2007 року отримав позику в сумі 505 000,00 грн., еквівалент 100 000,00 доларів США; 29.08.2006 року отримав позику в сумі 252 500,00 грн., еквівалент 50 000,00 доларів США. Згідно умов даних договорів відповідач зобов'язався повернути кошти на його (позивача) вимогу. Однак, незважаючи на неодноразові вимоги, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, кошти не повернув. У зв'язку з чим просив сягнути з відповідача частину боргу в сумі 2 000,00 доларів США. В процесі розгляду справи збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача суму боргу за договорами позик в сумі 250 000,00 доларів США, що еквівалентно 6 274 250,00 грн. за курсом НБУ станом на 02.06.2016 року, та судові витрати за послуги адвоката та сплату судового збору. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, збільшені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що між позивачем та відповідачем були укладені договори позик, які посвідчені нотаріально. За договором від 11.05.2006 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 50 000,00 доларів США, еквівалент 252 500,00 грн. Борг зобов'язався повернути протягом одного місяця від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. За договором від 09.06.2006 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 252 500,00 грн., еквівалент 50 000,00 доларів США. Борг зобов'язався повернути протягом одного місяця від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. За договором від 29.08.2006 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 252 500,00 грн., еквівалент 50 000,00 доларів США. Борг зобов'язався повернути протягом одного місяця від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. За договором від 22.06.2007 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 505 000,00 грн., еквівалент 100 000,00 доларів США. Борг зобов'язався повернути до 22.06.2009 року, за вимогою позикодавця кошти мають бути повернуті за два місяці до повернення грошей. 02.06.2016 року та 01.07.2016 року [PERSON] позивач направляв вимоги [PERSON] щодо повернення коштів за договорами позик. Однак, кошти позичальником до цього часу не повернуті. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред'явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо. Враховуючи докази надані стороною позивача та вимоги законодавства, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, та стягнути з відповідача борг за договорами позик в сумі 250 000,00 доларів США. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця права. Несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 6 890,00 грн. (максимальний розмір). За послуги адвоката позивач платив 4 500,00 грн. Всі судові витрати позивача підтверджені належним чином, і має бути відшкодовані відповідачем на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved