Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 20.02.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ICКGMCUI.102405.004 від 20.02.2013 року, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3000 грн. на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценті в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. У рамках кредитного договору банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування, пільговий період складає 30 днів по кожній платіжній операції та поширюється на усі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001% річних. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 3-х років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за кредитним договором. Відповідач зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак ним не виконуються належним чином зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 19.03.2015 року відповідач має заборгованість в сумі 1790,01 грн., яка складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту в сумі 796,43 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 535,55 грн., поточної заборгованості за відсотками в сумі 43,30 грн., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 387,64 грн., пені в сумі 27,09 грн. Крім цього, зазначає, що по причині наявності простроченої заборгованості, відповідачу 17.03.2015 року була направлена вимога про сплату заборгованості, однак станом на дату звернення до суду борг відповідачем не погашено. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1790,01 грн. за кредитним договором № ICКGMCUI.102405.004 від 20.02.2013 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 20.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICКGMCUI.102405.004 від 20.02.2013 року. Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 3000 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних, крім пільгового періоду. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] Згідно п. 2.4 кредитного договору нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. Відповідно до п.п. 2.8, 2.9 кредитного договору у рамках кредитного договору банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування, пільговий період складає 30 днів по кожній платіжній операції та поширюється на усі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001% річних. Згідно п. 3.2 кредитного договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 3-х років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» за договором № ICКGMCUI.102405.004, станом на 19.03.2015 року становить 1790,01 грн., з яких: 796,43 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 535,55 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 43,30 грн. - поточна заборгованість за відсотками, 387,64 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 27,09 - пеня. Згідно листа від 17 березня 2015 року, що був надісланий [PERSON], відповідач повідомлялася позивачем про існуючу у неї заборгованість за кредитним договором та зобов'язання по погашенню вказаного боргу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ICКGMCUI.102405.004 від 20.02.2013 року, у загальному розмірі 1790,01 грн. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved