overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 18.01.2014 р. він та відповідач уклали шлюб. За час сумісного мешкання з відповідачем вони взаєморозуміння не знайшли. В родині усе частіше стали виникати сварки, скандали, тому спільне мешкання стало не можливо. Шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просить шлюб розірвати. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18 січня 2014 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після державної реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Спільне проживання у сторін не склалося через те, що втрачено почуття взаємної поваги та любові, між подружжя немає взаєморозуміння. На ґрунті цього в родині часто виникають конфлікти, панує негативна атмосфера. Шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. Суд вважає, що причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї не можливе, так як це суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 112 СК України визначено, що суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 18.01.2014 р. він та відповідач уклали шлюб. За час сумісного мешкання з відповідачем вони взаєморозуміння не знайшли. В родині усе частіше стали виникати сварки, скандали, тому спільне мешкання стало не можливо. Шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просить шлюб розірвати. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18 січня 2014 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після державної реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Спільне проживання у сторін не склалося через те, що втрачено почуття взаємної поваги та любові, між подружжя немає взаєморозуміння. На ґрунті цього в родині часто виникають конфлікти, панує негативна атмосфера. Шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. Суд вважає, що причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, так як це суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 112 СК України визначено, що суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 20.02.1999 р. він та відповідач уклали шлюб. Але вже близько восьми років вони разом не живуть, шлюбні відносини були фактично припинені. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що спільне життя з відповідачем не склалося, з 2006 року вони живуть окремо. Просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, але пояснила, що не проживають разом як родина з вересня 2014 року, а не 8 років, як каже позивач, причиною розлучення є зрада чоловіка. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 20 лютого 1999 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після державної реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про одруження (а.с. 3). У сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 4). Спільне проживання у сторін не склалося через те, що втрачено почуття взаємної поваги та любові. Внаслідок цього сторони разом не живуть на день розгляду справи, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подружніх стосунків не підтримують. При цьому шлюб існує лише формально. Суд вважає, що причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, так як це суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 112 СК України визначено, що суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який працював охоронцем в державному підприємстві « Сумський державний селекційний центр» . Після смерті батька залишилась спадщина у вигляді неотриманої заробітної плати. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача 6252 грн.23 коп., на які він отримав свідоцтво на право на спадщину, так як відповідач добровільно не сплачує гроші. В судовому засіданні позивач на своєму позові наполягає. Представник відповідача- Державного підприємства « Сумський державний селекційний центр» в судове засідання не з'явився, хоча судом на його адресу двічі направлявся лист- повідомлення. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]знаходився у трудових відносинах з підприємством « Сумський державний селекційний центр». працював там охоронцем. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно довідки ДП «Сумський державний селекційний центр» від 09.04.2014 року № 123 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] за період роботи з 1 липня 2013 року по [INFO] складає 6252 грн. 23 коп. Відповідно до ст.1227 ЦК України право на одержання сум заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не були їм одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з неотриманих коштів по заробітній платі в сумі 6252 грн. 23 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він є власником гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок знаходиться на обслуговуванні КП «Наше місто». В кімнаті [NUMBER] вказаного гуртожитку зареєстрований відповідач [PERSON] , який тривалий час в кімнаті не проживає, відомості про його місце знаходження невідомі, особистих речей в кімнаті немає, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Вважає, що у зв`язку з цим відповідач втратив право користування вказаною квартирою, оскільки без поважних причин не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору. Ршенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2020 року позовні вимоги задоволено однак не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат. Сторони по справі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове судове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З огляду на десятиденний строк розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суд ухвалив, розглядати справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи те, що суд у рішенні від 10.02.2020 року дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає, що суму судового збору слід стягнути на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. Відповідач не проживає в цьому будинку більше 3 років. При цьому позивач несе всі витрати по утриманню будинку. Позивач в судове засідання не з»явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач не з'явився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Представник третьої особи про розгляд справи також повідомлений належним чином, в судове засіданні не з»явився. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України) Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6-8). У даному будинку з 15.03.2010 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.5). Також з обставин позову, судом встановлено, що відповідач у вказаному будинку не проживає більше 3 років. Реєстрація відповідач у житловому будинку належному позивачу порушує право останнього, передбачене ст. 317 ЦК України. За встановлених судом обставин позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 01.03.1997 зареєстрував шлюб з відповідачем. За час проживання в шлюбі в них народились двоє дітей, одна з яких на даний час є неповнолітньою - донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, внаслідок чого вони втратили почуття один до одного. Посилаючись на ці обставини просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю і крім того пояснив, що відповідач зловживає спиртними напоями, тому збереження родини є неможливим. Відповідач\~ позов визнала повністю і пояснила, що прожила з позивачем, відносно якого встановлено інвалідність, двадцять років, шістнадцять з яких здійснювала за ним догляд. На даний час вона спиртними напоями не зловживає. Зазначила, що і позивач також зловживав спиртними напоями. Вважає, що подальше подружнє життя є неможливим. Заперечувала проти надання строку для примирення та просила відновити їй дошлюбне прізвище Гальченко. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статі 109 цього Кодексу. Частиною третьою\~ст.109 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оскільки судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, наполягають на розірванні шлюбу та зберегти сімю не бажають, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що буде відповідати їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу відповідачу слід відновити дошлюбне прізвище, що відповідає ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивача, відносно якого встановлено ІІ групу інвалідності, звільнено від сплати судового збору, він на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 03.07.2003 зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося, на протязі останніх шести років сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть та взагалі не спілкуються. Посилаючись на ці обставини, просив шлюб розірвати, витрати по справі покласти на нього, а справу розглянути в його відсутність, не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не подала. Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши документи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З наявних у справі документів вбачається, що 03.07.2003 сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Путивльського районного управління юстиції зроблено актовий запис № 42 від цього ж числа (а.с. 4). Від сумісного проживання сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що сторони разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, один з подружжя подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась і зберегти її неможливо. Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню. За відсутності клопотання відповідача про зміну прізвища після розірвання шлюбу, є підстави в силу ч. 1 ст. 113 СК України для залишення їй шлюбного прізвища. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 03.12.2003 р. зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, оскільки між сторонами на побутовому ґрунті виникали сварки, сторони припинили спільне проживання більше року тому. Спільного господарства не ведуть, спілкуються лише з приводу дитини. Посилаючись на ці обставини, просив розірвати шлюб, поклавши судові витрати на позивача. Також надав заяву, в якій наполягав на розірванні шлюбу та просив розглянути справу без його участі. Відповідач в попереднє судове засідання також не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позов визнала і на розірвання шлюбу згодна, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини сторін, які припинили подружні стосунки, подальшого спільного життя і збереження сімї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що таке визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів дитини, а тому може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 04.07.2003 р. зареєстрував шлюб з відповідачем. За час проживання в шлюбі дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалося, проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить їх інтересам. Посилаючись на ці обставини, просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов визнала повністю, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, справу розглянути у її відсутність. Суд, взявши до уваги пояснення позивача, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105, 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. В суді зясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є такими, що суперечать інтересам позивача, тому є всі підстави даний шлюб розірвати. Відповідно до ст. 15 Закону України Про державну реєстрації актів цивільного стану, ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Чорнухинський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Після розірвання шлюбу відповідачу за її заявою слід залишити шлюбне прізвище, що не суперечить ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved