Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом тасвої вимоги мотивує тим, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 30.11.2018 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.03.2019 р. стягнуто з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 67475 грн. 06 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 16059 грн. 54 коп. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. 21.12.2019 р. вказана заборгованість була йому виплачена, однак середній заробіток виплачений не був. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник відповідача АТ «СМНВО» у судове засідання не з`явився, надали відзив на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» у трудових відносинах. 21.12.2019 р. позивача [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.03.2019 р. стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 67475 грн. 06 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 16059 грн. 54 коп. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. 21.12.2019 р. вказане рішення суду було виконане, заборгованість сплачена. За змістом статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже за період з 15.03.2019 р. по 21.12.2019 р. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 63091 грн. 05 коп. (165 робочих днів х 382,37 = 63091,05). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.03.2019 р. по 21.12.2019 р. у сумі 63091 грн. 05 коп. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved