Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 31.08.2017 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996 року, від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя не склалось, з 2013 року вони не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, у кожного складається своє життя, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище «Янчевська» після розірвання шлюбу. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.11.1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 1440, від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], тривалий час сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини визнаються сторонами, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 640,00 грн., однак заявив клопотання про залишення судових витрат за ним.

Outcome: approved