Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача заборгованості по договору № 2/КР/А-258 оренди нежитлового приміщення від 10.10.2016р. в загальній сумі 105\~018, 68 грн., яка складається з: 18 030,29 грн. заборгованість оплати орендної плати, відшкодування витрат на комунальні послуги та експлуатаційних витрат, 12 000,00 грн. заборгованість з оплати завдатку, 35 948,39 грн. неустойка за невиконання обовязку щодо повернення обєкта оренди, 39 040,00 грн. неустойка за порушення строків здійснення платежів. Дані вимоги позивач просить стягнути за Договором лише по дату фактичного користування Відповідачем обєктом оренди, тобто до 07.09.2017 року, а не по дату закінчення 6- місячного строку з дня повідомлення про розірвання Договору - 16.11.2017 року. У відзиві на позовну заяву про стягнення заборгованості, яку представник відповідача [PERSON] надіслав 02.02.2018 року, просить суд повністю відмовити у задоволенні позову ПАТ «Акта» посилаючись на те, що вимоги висловлені позивачем в позовній заяві є безпідставними так як посилаються на Договір, що є розірваним та припинив свою дію з 29.10.2016 року. 20.02.2018 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, згідно якого просить суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та не приймати до уваги твердження зазначенні у відзиві представника відповідача з огляду на їх необґрунтованість, невідповідність умовам договору оренди та чинному законодавству України, вважає, що відповідач не надав до суду жодних належних доказів, які б спростували позовні вимоги. Дана цивільна справа після скасування ухвалою Новгородківського районного суду від 18.01.2018 року заочного рішення Новгородківського районного суду від 20.12.2017 року призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.10.2016 року між Приватним акціонерним товариством «АКТА» (надалі - позивач), як Орендодавцем, та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] (надалі - відповідач), як Орендарем, був укладений Договір № 2/КР/А-258 оренди нежитлового приміщення (надалі - Договір). Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, п.1.1. Договору орендодавець передав орендарю у строкове платне користування (оренду) частину нежитлового приміщення в Торговельному комплексі «Терра», площею 140 кв.м., що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Заречний, 11к (надалі - [PERSON] оренди). Договір набрав чинність з моменту його підписання сторонами. Строк оренди був розрахований з моменту підписання Акту приймання-передачі [PERSON] оренди і до 30.11.2018 року. 22.10.2016 року згідно Акту приймання-передачі, позивач передав відповідачу [PERSON] оренди за Договором під ремонтно-оздоблювальні роботи. 07.12.2016 року згідно Акту приймання-передачі, позивач передав відповідачу [PERSON] оренди за Договором у звязку з відкриттям для відвідувачів. 17.05.2017 року на адресу позивача від відповідача надійшла заява про розірвання Договору. 11.09.2017 року відповідач виїхав з [PERSON] оренди, не здійснивши передачу (повернення) [PERSON] оренди позивачу та не сплативши всі необхідні платежі за Договором, органами поліції було вилучено майно Відповідача з обєкту оренди. З цього моменту Відповідач припинив користуватися обєктом оренди, припинив сплачувати орендну плату та інші платежі за Договором, тобто в односторонньому порядку відмовився від Договору. Чим змусив позивача звернутися до суду з даним позовом. Так, відповідно до п. 3.3.1. Договору орендар (відповідач) зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату, а також виконувати інші грошові зобовязання, які передбачені цим Договором. Згідно п. 2.3. Договору розмір орендної плати в місяць за складає 14 000,00 грн. з ПДВ, яка сплачується орендарем не пізніше 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунка від орендодавця. Згідно п. 2.10. Договору з моменту передачі [PERSON] оренди за Актом приймання - передачі орендар відшкодовує орендарю витрати з комунальних послуг та експлуатаційні витрати на підставі наданих орендодавцем рахунків, протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту їх надання, які зазначені у Додатку № 4 до Договору. Так, згідно Реєстру передачі, уповноважена особа відповідача 08.09.2017 року прийняла від позивача наступні рахунки № 2/КР/А-2580817-239296 від 21.08.2017 року та № 2/КР/А-2580917-239326 від 05.09.2017 року, на оплату: відшкодування витрат з комунальних послуг та експлуатаційних витрат за серпень 2017 року (повний місяць) на суму 12595,41 грн. та за вересень 2017 року (з 01 по 07 числа) на суму 2 634,88 грн.; рахунок на оплату орендної плати за вересень 2017 року (з 01 по 07 число) на суму 2 800,00 грн. Строк оплати вищезазначених рахунків сплив 15.09.2017 року. Зазначені рахунки на загальну суму 18 030,29 грн. станом на день подання цього позову до суду Відповідачем не сплачені. Згідно п. 2.5. Договору в п. 2.4. Договору під відмовою орендаря від оренди належить розуміти: не підписання Акта приймання-передачі [PERSON] оренди; дострокове розірвання цього Договору за ініціативою орендаря (при умові повідомлення про це орендодавця менш ніж за 6 календарних місяців до дати розірвання Договору оренди). Відповідно до п. 2.4. Договору орендар вносить на розрахунковий рахунок орендодавця завдаток, який у випадку порушення або невиконання (неналежного виконання) орендарем своїх зобовязань за цим Договором, в тому числі наявності у орендаря прострочення оплати будь-яких платежів, відмови орендаря від оренди поверненню не підлягає. Твердження представника Відповідача у відзиві на позовну заяву, щодо припинення зобовязань Відповідача за Договором оренди у звязку з вилученням органами поліції майна Відповідача з обєкту оренди та перешкодами адміністрації ТК у праві користування обєктом оренди є необґрунтованими, тобто такими, що не ґрунтуються на належних доказах. Відповідно до ст. ст. 570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Згідно умов Договору завдаток відповідачу не повертається у звязку з його відмовою від оренди. З 02.12.2016 року відповідач має перед позивачем заборгованість за Договором з оплати завдатку у розмірі 12 000,00 грн., що підтверджуються наданим позивачем письмовим розрахунком. У своєму Відзиві представник Відповідача зазначає, що згідно п. 6.5. Договору передбачено: « Если Арендатор не оплатил задаток в срок указанный в настоящем. Договоре, то по истечению десяти банковских дней, в случае не устранения Арендатором такого нарушения в этот срок, настоящий Договор считается расторгнутым и прекратившим свое действие в связи с существенным нарушением Арендатором своих обязательств по настоящему Договору», а п. 2.4. даного Договору передбачає «Арендатор вносит сумму задатка до 17 октября 2016 года». Таким чином строк 10 банківських днів спливає 29 жовтня 2016року і з цього часу договір вважається розірваним та припинившим свою дію. Але, ані даною нормою, ані будь-якою іншою нормою Договору оренди не передбачено право Відповідача сплачувати суму завдатку не в повному обсязі за умови сплати Відповідачем поточних орендних платежів за Договором. Також, згідно ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. З огляду на те, що після 29.10.2016 року: Відповідач продовжував користуватися обєктом оренди, що не заперечується Відповідачем та підтверджується представником Відповідача у Відзиві й підписаними сторонами актами виконаних робіт (надання послуг) до Договору після 29.10.2016 року; Позивач не заперечував проти продовження Відповідачем користування обєктом оренди, з підстав несплати Відповідачем у повному обсязі розміру завдатку, даний договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, тобто до 30.11.2018 року. Згідно з п. 3.3.16 Договору оренди Відповідач зобовязався до останнього строку дії цього договору повернути Позивачу обєкт оренди за актом приймання-передачі у стані, який визначений цим пунктом Договору. Дане зобовязання орендарем не виконане. Факт висловлювання представником Відповідача у Відзиві про те, що «після вилучення майна обєкт залишився у гарному стані повністю придатним, для використання» не є належним виконанням Відповідачем умов п. 3.3.16 Договору оренди. Про те, що відповідач не виїжджав самостійно з обєкта оренди, а відбулося вилучення товару та обладнання поліцією в рамках розслідування кримінального провадження. В подальшому керівництво ТК «Терра» не дала відповідачу продовжити користуватися обєктом оренди та передати його після закінчення терміну оренди не підтверджено відповідачем жодним доказом. Орендна плата відповідачу за вересень 2017 року нарахована в розмірі 2 800,00 грн., розрахунок неустойки за неповернення [PERSON] оренди станом на 15.10.2017 року складає за вересень та жовтень 2017 року - 35 948,39 грн., що підтверджуються наданим позивачем письмовим розрахунком. Крім того, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, окрім іншого, сплата неустойки. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 5.2. Договору за порушення строків оплати, передбачених цим Договором оренди, орендар за письмовою вимогою орендодавця виплачує на користь останнього пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день такого прострочення. Крім того, якщо про строчка з оплати платежів складає більше 5 банківських днів, то орендар повинен сплатити (крім пені) штраф у розмірі 1 000.00 грн. Загальний розмір неустойки (пені та штрафу) за порушення Відповідачем строків оплати за Договором складає 39 040,00 грн., що підтверджуються наданим позивачем письмовим розрахунком. Отже, відповідачем не в повному обсязі виконана умова, передбачена п. 2.4. Договору щодо сплати завдатку, а саме: Відповідач сплатив Позивачу суму завдатку у розмірі 2 000,00 грн. замість 14 000,00 грн., яку він мав сплатити до 01.12.2016 року, початок перебігу строку прострочення Відповідачем сплати Позивачу суми завдатку у розмірі 12 000,00 грн. настав 02.12.2016 року. Твердження Відповідача щодо неправомірності стягнення неустойки за порушення Відповідачем строку сплати завдатку за Договором у звязку зі сплатою всіх інших платежів в належний строк - не відповідає дійсності, умовам договору та не підтверджено жодним належним доказом. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобовязання відповідно до договору № 2/КР/А-258 оренди нежитлового приміщення від 10.10.2016р., а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем під час звернення до суду підлягають стягненню на його користь із відповідача в сумі 1600 грн.

Outcome: approved