Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 15 серпня 2019 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 5-28085, за умовами якого відповідачка отримала від позивача суму грошових коштів у розмірі 25000 грн. зі сплатою 127,75% відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2020 року. Однак, відповідачка [PERSON] зобов`язання згідно умов договору належним чином не виконала, а тому станом на 01 лютого 2021 року, заборгованість відповідачки перед ТОВ «Інтеркеш Україна» становить 52409,67 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі. До суду відповідачка надіслала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позовні вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі через безпідставність, необґрунтованість, а також через те, що даний позов в загальному не підкріплений належними доказами, ґрунтується на припущеннях позивача, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору та бажанні отримати незаконну завищену матеріальну вигоду. Зазначає, що вона сплатила 3800 гривень заборгованості по кредиту, але в розрахунку боргу її сплата не зазначена, не погоджується із нарахованим позивачем розміром пені, але погоджується із зазначеною у позові сумою інфляційного збільшення заборгованості та нарахуванням 3% річних від простроченої суми. Вона визнає суму боргу по виплаті залишку тіла кредиту та відсоткам за користування кредитом за виключенням суми в розмірі 3800 гривень, виплаченої нею на картку представника позивача, а в іншій частині позовних вимог просила відмовити. Представником позивача до суду надіслано відповідь на відзив, в якому позивач заперечив факти викладені у відзиві відповідачки, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що згідно кредитного договору № 5-28085 від 15 серпня 2019 року відповідачці [PERSON] позивачем - ТОВ «Інтеркеш Україна» надано грошові кошти у розмірі 25000 грн. зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 127,75% річних (а.с. 6-7). Згідно п.1.4 кредитного договору, кредит наданий [PERSON] на 12 місяців, кінцевий строк повернення кредиту 14 серпня 2020 року (а.с. 6-7). Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачці кредит в розмірі, встановленому договором, що стверджується видатковим касовим ордером від 15.08.2019 року (а.с 9). Судом також встановлено, що позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконала. З наданого позивачем та дослідженого в судовому засіданні розрахунку боргу, який відповідачкою не спростовано, контрозрахунку не надано, слідує, що станом на 15 серпня 2019 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 52409,67 грн., з яких 14251,29 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13811,86 грн. відсотки за користування кредитом; 23772,12 грн. нараховані штрафні санкції (пеня); 373,38 грн. нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 201,02 грн. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України. Суд, встановлюючи обставини у справі, виходить з того, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається, та надати докази на підтвердження таких обставин. Відповідачка [PERSON] не довела суду обставин, які б спростовували твердження позивача, викладені у позовній заяві та підтверджені матеріалами справи, а також не надала доказів на підтвердження фактів, викладених нею у відзиві на позов.\~ Надаючи правову кваліфікацію викладеним у позові обставинам, суд виходить з наступного. За кредитним договором (ст. 1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 52409,67 грн., з яких 14251,29 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13811,86 грн. відсотки за користування кредитом; 23772,12 грн. нараховані штрафні санкції (пеня); 373,38 грн. нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 201,02 грн. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд,

Outcome: approved