Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зняти з майна, а саме з квартири [ADDRESS] арешт, накладений Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 719046 від 16.03.2011 року; арешт, накладений на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2010 року №2-4084/10. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору від 15.12.2006 року № 0011096670000 з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 42000 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у строки та в порядку, встановлені договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 15.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, за умова якого в якості забезпечення виконання зобов'язань виступає квартира [ADDRESS]. Між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу №2, відповідно до якого позивач набув права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором. При зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо, що на майно [PERSON], у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, накладено арешт. Позивач вважає, що наявність арешту на майно, яке є предметом іпотеки, порушує його права та законні інтереси, як іпотекодержателя, оскільки ускладнює звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. 17 березня 2016 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття арешту було залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо зняття арешту, накладеного на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2010 року №2-4084/10. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Представник Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу до суду не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 15.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю. 15.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0011096670000. Відповідно до вказаного договору АКІБ «УкрСиббанк» надав позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 42000 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку та на умовах, визначених цим договором. Задля забезпечення виконання зобов'язань за цими кредитними договорами 15.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю. за реєстр. № 1822. За умовами цього договору предметом іпотеки виступає квартира за адресою: [ADDRESS], належна [PERSON] Відомості про іпотеку зазначеної квартири були внесені до Державного реєстру іпотек. Згідно з п. 2.1.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до п. 2.1.2 договору у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). На підставі Договору факторингу № 2 та Договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 13.02.2012 року, укладеному між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0011096670000 від 15.12.2006 року та Іпотечним договором від 15.12.2006 року було відступлено на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки [PERSON] не виконав свої зобов'язання за зазначеними кредитними договорами, з метою забезпечення виконання цих зобов'язань позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Виходячи з викладеного та наданого суду витягу з Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» належить переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки - квартира за адресою: [ADDRESS]. Разом із тим, звернути стягнення на предмет іпотеки неможливо через арешт, накладений Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 719046 від 16.03.2011 року у межах здійснення виконавчого провадження про стягнення аліментів. 21 вересня 2010 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №2-6061 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини. 11.11.2010 року державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа. 16.03.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS]. Зважаючи на викладені обставини, та враховуючи той факт, що відомості про іпотеку спірної квартири були внесені до Державного реєстру іпотек раніше, ніж арешт державного виконавця, суд дійшов висновку, що накладений арешт та оголошена заборона на відчуження нерухомого майна перешкоджають забезпечити виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором перед ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved