Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 02.01 2003року видане виконавчим комітетом Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом №2). [PERSON] за життя був виготовлений Новоархангельською РДА державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 2,69га. Після настання смерті спадкодавця позивач прийняв свою частку в спадщині. Під час звернення до державного нотаріуса Новоархангельської нотаріальної контори він одержав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю, вказавши що спадщина не може бути оформлена в зв'язку із ненаданням документів на право власності на земельну ділянку №638 площею 2,69га, яка розташована на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Оскільки вирішити спір в добровільному порядку неможливо позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, але від представника позивача [PERSON] надійшла заява, щодо розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. (а.с. 39). Представник відповідача Копенкуватської сільської ради в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, вважають за можливим задоволення позовної заяви, позов визнають в повному обсязі(а.с.56). Представник третьої особи - відділу у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог(а.с.33). Представник третьої особи - Новоархангельської РДА в судове засідання не з'явився, разом з тим, до суду надійшло пояснення щодо позовних вимог та просили розгляд справи розглянути за відсутності представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог(а.с.55). Сторони скористалися своїм правом, передбаченим ст. 211 ЦПК України. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності учасників за наявними доказами в сукупності з іншими матеріалами справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного: Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності на землю в порядку спадкування. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій порвані документи та документи, що мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, текст документу, що неможливо прочитати внаслідок пошкодження, реквізити відсутні, що згідно законодавства не дає змоги оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на моє ім'я, на підставі гл.7 ЗУ « Про нотаріат» від 02.09.1993 р. №3425-Х11, 2 розділ гл.10. п.4.15, 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року №296/5, ст. 49 ЗУ «Про нотаріат». Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 02.01 2003року, видане виконавчим комітетом Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом №2, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). Згідно відмови приватного нотаріуса Малютяк\~А.\~В. позивач одержав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій на майно, яке належало його батькові, оскільки не надав документів на право власності на земельну ділянку (а.с. 9). Відповідно до рішення Новоахангельського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2018 року у цивільній справі №394/758/17 задоволено позовні вимоги частково відносно матері [PERSON] та визнано право власності на ? частину земельної ділянки №638, площею 2,69га, яка розташована на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Відповідно до довідки Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району [PERSON] проживав і був зареєстрований до дня смерті [INFO] в [ADDRESS], і у даному домоволодінні проживають та зареєстровані: дружина [PERSON], син [PERSON], по даний час (а.с.13). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює оформити прийняту спадщину та визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Позивач не має іншої можливості захистити своє майнове право, окрім як в судовому порядку, за положеннями ст. 16 ЦК України її право підлягає захисту судом і заявлений позивачем спосіб такого захисту відповідає способу у який можливе відновлення цих прав. Позов є доведеним та обґрунтованим, базується на чинному законодавстві, тому підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак такі вимоги позивачем не заявлені, то понесені витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вирішив понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за ним у зв'язку з поданою про це письмовою заявою. Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки судовий збір на користь позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Outcome: approved