Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути з неї борг за невиконання умов Кредитного договору №0243/БПЗ/95/0035597 від 24.07.2008 року в розмірі 2854,66 грн. за станом на 10.12.2014 року, з яких: прострочений борг - 410,74 грн.; прострочені проценти - 734,72 грн.; строкові проценти - 8,21 грн.; пеня за несвоєчасне погашення платежів - 765,99 грн.; віндикаційні витрати - 935,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.07.2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0243/БПЗ/95/0035597 від 24.07.2008 року, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 2943,49 грн. зі сплатою 45,63% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач зазначає, що відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами Кредитною спілкою «Аккорд» від 01.02.2008 року та ст.516 ЦК України, ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», придбав права кредитодавця за вищевказаним кредитним договором по відношенню до відповідача. Кредитна спілка «Аккорд» передала Банку, як новому кредитору, кредитний договір, що підтверджує набуття позивачем прав кредитодавця за кредитним договором та є підставою для пред'явлення позивачем вимоги до відповідача та вчинення інших дій, які випливають з кредитного договору та входять до прав кредитодавця. Позивач вказує, що протягом дії кредитного договору відповідачка систематично порушувала терміни сплати кредиту і процентів, що призвело до виникнення заборгованості, останній платіж здійснила 23.05.2011 року. Відповідачка повідомлялась про виникнення заборгованості за кредитним договором, однак не погасила її. В судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк», належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з'явився. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково. Заперечувала щодо стягнення з неї віндикаційних витрат у розмірі 935 грн. З розрахунком заборгованості в іншій частині згодна, зазначила, що дійсно порушувала терміни сплати кредиту і процентів. Суд, заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 24 липня 2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №0243/БПЗ/95/0035597 (а.с.7-8). Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 2943,49 грн. зі сплатою 45,63% річних і взяла на себе зобов'язання щомісячно сплачувати кредит та плату за його користування. Як вбачається з Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008 року, укладеному між КС «Аккорд» та ВАТ «Плюс Банк», кредитна спілка відступила на користь Банку, а Банк придбав права кредитодавця за кредитними договорами, які укладаються між спілкою в якості кредитодавця з позичальниками - фізичними особами (а.с.4). Відповідачка ознайомлена і згодна з тим, що права кредитодаця за кредитним договором №0243/БП3/95/0035597 від 24 липня 2008 року, за яким вона є позичальником, можуть бути відступлені КС «Аккорд», про що свідчить її заява (а.с.7). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відбулася заміна кредитора у зобов'язанні на підставі положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України шляхом укладення договору відступлення права вимоги. Як вбачається з внесених змін до Статуту ПАТ «Плюс Банк» від 13.10.2011 року, ПАТ «Ідея банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» і є правонаступником всіх його прав та обов'язків. ПАТ «Плюс Банк» було створено шляхом перетворення ВАТ «Плюс Банк» (а.с.5, 6). Відповідно до п.2 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. У матеріалах справи наявні докази про реорганізацію ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») з наступною передачею прав та обов'язків цієї юридичної особи Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк», що є правонаступництвом. Тому ПАТ «Ідея Банк» (яке є правонаступником ПАТ «Плюс банк», яке в своє чергу придбало право вимоги за кредитним договором у Кредитної спілки КС «Аккорд») має право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з довідкою - розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №0243/БПЗ/95/0035597 від 24 липня 2008 року за станом на 10 грудня 2012 року становить 2854 грн. 66 коп, що складається: з простроченого боргу - 410 грн. 74 коп., прострочених процентів - 734 грн. 72 коп., строкових процентів - 8 грн. 21 коп., нарахованої плати за обслуговування кредиту - 111,98 грн., пені за несвоєчасне погашення платежів за період з 10.12.2012 року до 10.12.2013 року - 765 грн. 99 коп., віндикаційних витрат - 935 грн. (а.с.2). Як вбачається з матеріалів справи і пояснення відповідачки у судовому засіданні, вона основний борг за кредитним договором виплатила, але з порушенням графіку погашення кредитного договору, оскільки порушувала терміни сплати кредиту і процентів за користування даним кредитом та сплачувала місячний платіж не у повному обсязі, останній платіж здійснила 23.05.2011 року, а тому позивач обґрунтовано нарахував штрафні санкції за кредитним договором на підставі п.5.1 зазначеного кредитного договору. В той же час, на думку суду, вимога позивача про стягнення з відповідачки віндикаційних витрат у сумі 935 грн. не підлягає задоволенню, оскільки належним чином не обґрунтована, в кредитному договорі, підписаному сторонами, зазначених витрат у предметі договору немає. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а сума до стягнення має бути зменшена на 935 грн. - суму віндикаційних витрат. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 154 грн. 27 коп. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.512, 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial