Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Слобожанська (Леніна), 141, с. Осинове Новопсковського району Луганської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок № 141, розташований по вул. Слобожанській (колишня Леніна) в с.Осинове Новопсковського району Луганської області. В зазначеному житловому будинку, окрім нього, зареєстровані відповідачі, які тривалий час з 2014 року не проживають в належному йому будинку, їх речей в будинку не має, однак вони в добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання не бажають, чим перешкоджають йому користуватися належним будинком, зокрема, скористатися пільгами, передбаченими законом. У звязку з чим він змушений звернутися до суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20.08.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 20 вересня 2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач до судового засідання не зявився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання повторно не зявилися, причини неявки суду не повідомили, у встановлений судом строк відзивів на позовну заяву не надали. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить винести на розсуд суду. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.03.2018 серії ННВ 430603, посвідченого приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 575, на праві приватної власності належить житловий будинок № 141 з надвірними господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою: вул. Слобожанська (Леніна), с. Осинове Новопсковського району Луганської області, що також підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №117875333 від 21.03.2018. Таким чином, позивач є власником житлового будинку № 141, розташованого по вул. Слобожанській (Леніна) в с. Осинове Новопсковського району Луганської області З довідки про склад сім'ї, виданої 18.06.2018 виконавчим органом № 1 Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за вих. №566,\~вбачається,\~що відповідачі\~[PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO],\~зареєстровані за\~адресою: вул. Слобожанська (Леніна), 141, с. Осинове Новопсковського району Луганської області, але за вказаною адресою не проживають. Згідно акту, складеного комісією в складі депутата Новопсковської селищної ради [PERSON], спеціаліста Новопсковської селищної ради [PERSON], сусіда [PERSON], [PERSON] та [PERSON], фактично за вищевказаною адресою не проживають з 2014 року. Вказаний акт зареєстрований у виконавчому органі №1 Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 18.06.2018 за № 565. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно зі ст. ст. 379, 382 ЦК України об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 4 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідачі не проживають в житловому будинку за адресою: вул.Слобожанська (Леніна), 141, с. Осинове Новопсковського району Луганської області, та були відсутні за даною адресою понад шість місяців, а доказів щодо поважності причин відсутності суду не надали, то суд приходить до висновку, що вони втратили право користування зазначеним житловим будинком. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон) зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги позивача, який просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Слобожанська (Леніна), 141, с. Осинове Новопсковського району Луганської області, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ним при зверненні до суду, у розмірі по 352,40 грн. з кожного.

Outcome: approved