Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої уточнені вимоги мотивує тим, що з 1994 р. він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді старшого майстра котельно-зварювальної дільниці першої групи котельно-зварювального цеху № 14. 08.02.2017 р. був звільнений з займаної посади згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у звязку з невиконанням власником умов колективного договору та законодавства про працю в частині несвоєчасної виплати заробітної плати, оскільки більше року відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі здійснював виплату заробітної плати. Відповідачем не було здійснено виплати відповідних сум заробітної плати після звільнення. Відповідач впродовж 2016 р. та 2017 р. допускав несвоєчасну та неповну виплату заробітної плати, при цьому розрахункові листи про нараховану за місяць заробітну плату не видавав. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь суму невиплаченої заробітної плати у розмірі 27084 грн. 18 коп.; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку починаючи з 09.02.2017 р. по день прийняття рішення суду; стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «СМНВО» - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечувала. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» у трудових відносинах, працював на посаді старшого майстра котельно-зварювальної дільниці першої групи котельно-зварювального цеху № 14 /а.с.5-7/. 08.02.2017 р. позивача [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується Наказом від 07.02.2017 р. № [NUMBER] «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 23.05.2017 р. № 16-07/332 на день звільнення працівника [PERSON] сума заборгованості належної до виплати становить 27084 грн. 18 коп. Отже заборгованість у сумі 27084 грн. 18 коп. підлягає стягненню. За змістом статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що в день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачу виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачу не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 23.05.2017 р. № 16-07/332 на день звільнення працівника [PERSON] середньоденна заробітна плата позивача становить 246 грн. 05 коп. Відповідно до Наказу від 21.03.2014 р. № 75 ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на підприємстві встановлений неповний робочий тиждень. Отже за період з 09.02.2017 р. по 12.06.2017 р. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 11318 грн. 30 коп. (246,05 х 46 робочих днів = 11318 грн. 30 коп.). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.02.2017 р. по 12.06.2017 р. у сумі 11318 грн. 30 коп. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до журналів судових засідань загальна кількість часу, витраченого адвокатом на представництво інтересів позивача в суді становить 01 год. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата становить 3200 грн. Виходячи з зазначеного розміру мінімальної заробітної плати та часу, протягом якого адвокат брав участь у справі граничний розмір на правову допомогу становить 1280 грн. (3200х40:100 = 1280 х 1 = 1280). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць у сумі 5151 грн. 63 коп.

Outcome: partial