Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву без номеру від 19.10.2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 17 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Тарифами, Правилами та Умовами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання виконав. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав. Станом на 25.09.2018 року має заборгованість - 58 921,08 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 9 209,34 грн., заборгованість за процентами - 26 766,71 грн., пеня - 19 663,07 грн., штраф - 2 781,96 грн. (процентна складова), та 500,00 грн. (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 10.10.2018 року. 10.10.2018 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 10.11.2018 року. 22.11.2018 року подано відзив на позовну заяву. 03.12.2018 року надійшла відповідь на відзив. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В суді встановлено, що відповідач 19.10.2010 року підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за якою він отримав платіжну картку (кредитка), та кредит в розмірі 17 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. При підписанні заяви, відповідачу відкрито картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, тоді як боржник свої зобов'язання порушив, кредитні кошти відповідачем не повернуто. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. У відповідності з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (змінила прізвище на «[PERSON]») 19.10.2010 року було укладено кредитний договір, який складався з анкети - заяви останньої про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 пільгового періоду. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу грошові кошти в розмірі 17 000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, за умовами якого передбачено сплату процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Отже, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір приєднання у відповідності зі ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з пп. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком. При укладенні кредитного договору від 19.10.2010 року відповідач надала письмову згоду на те, що вона згодна, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами банківських послуг, а також Тарифами, складає між нею і банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена і згодна с Умовами і правилами банківських послуг, Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і правила банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Вона зобов'язалася виконувати вимоги умов і правил банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.». З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], підписавши анкету - заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, користувалась кредитним лімітом, отже, погодилась з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, що передбачені п. 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг. В період дії Договору [PERSON] отримала в банку шість карток, зі строком дії пере випущеної картки до останнього дня - травня 2018 року. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з виписки по рахунку, [PERSON] користувалась кредитними коштами, частково їх повертала. Проте, кошти в повному обсязі нею не сплачено. Позивач просить суд стягнути з відповідача борг, який станом на 25.09.2018 року становить - 58 921,08 грн., що складається з: заборгованість за кредитом - 9 209,34 грн., заборгованість за процентами - 26 766,71 грн., пеня - 19 663,07 грн., штраф - 2 781,96 грн. (процентна складова), та 500,00 грн. (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасну сплату заборгованості позичальник має сплатити штрафи - 500,00 грн. + 5 % від суми боргу, а також пеню. По даній справі позивач просить стягнути з відповідача штрафи, які передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, де за порушення клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів ним сплачується штраф в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та + 5 % від суми позову. Крім того, передбачена і пеня - 0,24 % від суми боргу. Тобто, за одні і ті ж порушення, передбачено пеня та два різних виду штрафу, тоді як відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У зв'язку з чим, вимога щодо стягнення з відповідача штрафів не підлягає задоволенню. Пеня в сумі 19 663,07 грн., яка розрахована в межах спеціального строку позовної давності, підлягає стягненню за порушення зобов'язання. Враховуючи вимоги законодавства України, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені частково. Загальна сума коштів, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача - 55 639,12 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд не погоджується з доводами сторони відповідача, оскільки, між сторонами існують договірні відносини, за яких сторона позивача надала кошти, а відповідач зобов'язався їх повернути. З наданих документів встановлено, що договір є діючим, відповідач використовував надані кошти, а тому має їх повернути. Доказів на спростування доводів позивача відповідач не надала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 762,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial