Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до суду та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0,3014 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,0514 га, що розташовані на території Григорівської сільської ради, Обухівського району Київської області , які належали покійній [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, кадастровий №3223182003:03:004:0049 та державного акту на право приватної власності на землю, кадастровий №3223182003:03:004:0050. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що [INFO] року померла його бабуся, [PERSON]. За життя [PERSON] були передані вищевказані земельні ділянки на підставі рішення 20-ї сесії 5-го скликання Григорівської сільської ради №5-66 від 22 липня 2009 року. 20.12.2010 року державні акти на вказані земельні ділянки зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Григорівської сільської ради , однак не були отримані за життя спадкодавцем. Позивач звернувся для оформлення спадщини після смерті бабусі до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки йому було відмовлено у зв'язку з тим, що він не надав належно зареєстровані державні акти на вказані земельні ділянки на ім'я спадкодавця. Управління Держземагентства в Обухівському районі надало позивачу фотокопії вказаних державних актів, у видачі оригіналів державних актів було відмовлено у зв'язку зі смертю [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, Григорівська сільська рада Обухівського району Київської області, в судове засідання свого представника не направив, через канцелярію суду представником відповідача подано заяву, в якій він просить розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи, Управління Держземагентства в Обухівському районі, до суду не з'явився, в письмовому відзиві на позов просить розглядати справу у відсутність їхнього представника. Третя особа, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши позивача, його представника, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,3014 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,0514 га, що розташовані на території Григорівської сільської ради, Обухівського району Київської області , які належали покійній [PERSON] на підставі рішення Григорівської сільської ради №5-66, 20 сесії 5-го скликання від 22.07.2009 року.( а.с.8) На підставі вищевказаного рішення на ім'я [PERSON] виготовлено державні акти на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий №3223182003:03:004:0049 та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0514 га , кадастровий №3223182003:03:004:0050 ( а.с.9,10) 19 жовтня 2006 року [PERSON] складено заповіт, яким вона все свої майно заповідала [PERSON]( а.с. 11) Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої [INFO] року [PERSON] спадкоємцем за заповітом на вищевказані земельні ділянки є [PERSON], який вчасно звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,3014 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,0514 га, що розташовані на території Григорівської сільської ради, Обухівського району Київської області . Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] в своєму листі від 28 лютого 2014 року повідомила позивачу, що свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,2500 га. та площею 0,0514 га, що розташовані на території Григорівської сільської ради, Обухівського району Київської області та належали померлій [PERSON] на день смерті на підставі рішення Григорівської сільської ради №5-66, 20 сесії 5 скликання від 22.07.2009 року не може бути видано у зв'язку з тим, що вказані земельні ділянки належним чином не зареєстровані та не можуть бути прийнятими нотаріусом як правовстановлюючі.( а.с.12) Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, земельна ділянка загальною площею 0,3014 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,0514 га, що розташовані на території Григорівської сільської ради, Обухівського району Київської області належали спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, є об'єктом спадкування та входить до спадкової маси. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом, а його звернення до суду є правомірним. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.«а»ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved