Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі своїм вищевказаним позовом, за яким зазначив, що за вини водія автобусу [PERSON] сталося руйнування підшипників і зубів шестерень центрального редуктора, вартість матеріального збитку чого склала 7390,59 гривень. Відповідача було звільнено, на момент звільнення сума боргу перед підприємством становить 2392,52 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 31 травня 2014 року водій тролейбусного парку № 1 Стогній С.В., який працював у позивача, при здійсненні рейсу з с. Вільноандріївка в порт ім. Леніна в районі Вогнетривного заводу почувши стукіт у центральному редукторі, не повідомив про це диспетчеру та продовжив рух, внаслідок чого сталося руйнування підшипників і зубів шестерень центрального редуктора. Згідно з п. 3.20.1 посадової інструкції водія автотранспортних засобів, при зупинці автобуса через технічну несправність водій в обов'язковому порядку повинен поставити до відома лінійного диспетчера або центрального диспетчера про місце свого знаходження, характер несправності і викликати технічну допомогу. [PERSON] відповідно до наказу генерального директора підприємства «Запоріжелектротранс» № 96-к/тм від 05.06.2014 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 3.20.1 посадової інструкції, а саме: за технічної несправності автобуса ЛАЗ 699, державний номер [NUMBER], в лінії прийняв рішення самостійно рухатися в парк, не повідомивши про поломку ні центральному диспетчеру, ні диспетчеру парку. Згідно з дефектним описом на заміну центрального редуктора на автобус ЛАЗ-699 вартість матеріального збитку склала 7390,59 грн. Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Відповідно до довідки про середню заробітну плату, середня заробітна плата водія автотранспортних засобів (автобусу) [PERSON] становить 2603,52 грн. Відповідно до наказу генерального директора підприємства «Запоріжелектротранс» № 68 від 13 червня 2014 року [PERSON] було притягнуто до матеріальної відповідальності у розмірі середньомісячної заробітної плати, про що його було ознайомлено під особистий розпис. Із заробітної плати [PERSON] до моменту його звільнення було утримано 211,00 грн. [PERSON] було звільнено з підприємства «Запоріжелектротранс» 16 червня 2014 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, на підставі наказу № 129 - кз. На момент звільнення сума заборгованості [PERSON] перед підприємством «Запоріжелектротранс» становить 2392,52 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача законними та обґрунтованими. Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved