Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визначити місце проживання їхнього сина - [PERSON] , [INFO] , разом з ним за місцем його реєстрації - [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що із [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2017 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.02.2021 року шлюб був розірваний. Син залишився проживати із відповідачкою за адресою: [ADDRESS] . Він винайняв інше житло і мешкав окремо, але продовжував матеріально підтримувати відповідачку та спільного сина, постійно відвідував його, купляв йому все необхідне: одяг, взуття, ліки, іграшки, сплачував всі витрати по комунальним послугам, вносив оплату за перебування дитини у дитячому садочку тощо. Також відповідачка отримувала таку ж допомогу і від його батьків. Відповідачка не працювала та не працює по сьогоднішній день. Останнім часом відповідачка почала зловживати алкогольними напоями, зникати на певний час коли разом із дитиною, коли одна, якщо дитина знаходилась з ним. В квартирі за місцем проживання відповідачки утворився безлад, антисанітарія, дитина стала неохайною, одяг брудний, син не отримував елементарної дитячої гігієни у вигляді миття рук, вмивання та щоденного купання. Дитина була в жахливому стані. На його неодноразові вимоги виправити ситуацію та навести порядок в житловому приміщенні, де проживав син і доглядати за сином належним чином, відповідачка не реагувала. Тому в листопаді 2020 року він змушений був забрати сина до себе. Але навіть це не підштовхнуло відповідачку до виправлення ситуації: її вистачило лише на те, щоб перенести брудний посуд із кухні до ванної кімнати. Інший бруд і безлад залишився незмінним. Вважає, що в інтересах сина проживати саме з ним, а не з його матір`ю. На цей час він має власний бізнес, його робочий день триває з 09.00 до 15.00год., тому він має час відводити дитину до дитячого садочка, займатися з ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Він має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, він проживає разом із цивільною дружиною, яка має сили і бажання доглядати за його сином. В той час як відповідачка не має ніякого доходу для матеріального забезпечення умов проживання їхнього спільного сина, мешкає у квартирі, яка облаштована ним та його батьками, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини, його навчання. Раніше, під час проживання із матір`ю, одягнута дитина була погано, незважаючи на те, що він та його батьки постійно купують дорогий, якісний одяг. У дитини, коли він до неї приїжджав, постійно був неприємний запах цвілі та сечі, що вказує на невідповідність санітарно-гігієнічним умовам проживання та виховання дитини. Він проживає в квартирі, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Але планує повернутися в квартиру за адресою своєї реєстрації, де має свою частку на правах спільної сумісної власності разом із батьками. Батьки не заперечують проти цього і готові продовжувати йому допомагати виховувати дитину. В цій квартирі також обладнана кімната для дитини, щоб син міг мати здоровий сон, навчатися, гратися. Щодо стосунків між його сином та його цивільною дружиною, то вони мають добрі стосунки один з одним. З самого дитинства сина він постійно піклується про нього, допомагає матеріально: купує одежу, надає матеріальну допомогу. Таким чином, проживання сина разом з ним відповідає його інтересам. Він має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідачка забезпечити не в змозі. Разом з тим, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування матері. Відповідачка не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дитини умов проживання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд задовольнити його позов. В останнє судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позову та просить відмовити в його задоволенні. В останнє судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Повноважний представник Покровської міської ради в особі органу опіки та піклування - Федько Я.В. в судовому засіданні надала висновок, затверджений Рішенням виконкому 20 травня 2021 року №204, відповідно до якого мати дитини [PERSON] ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінила, самостійного доходу не має, питання щодо офіційного працевлаштування не вирішила. На підставі дослідження умов проживання, інформації КНП «Центр медико-первинної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області», управління освіти виконкому, інформації Покровської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, орган опіки та піклування дійшов висновку, що у інтересах дитини місце її проживання слід визначити з батьком. В останнє судове засідання не з`явилась. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 28.10.2017 року між позивачем та відповідачкою Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний запис №210 (а.с.14). Згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.02.2021р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.11). Згідно Договору найму житлового приміщення, [PERSON] орендує двокімнатну квартиру за адресою - [ADDRESS] (а.с.12-13). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною п`ятою статті 157 СК України визначені права того із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України за певних умов. Так, відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5). Покровська міська рада Дніпропетровської області в особі органу опіки та піклування надала висновок, затверджений Рішенням виконкому 20 травня 2021 року №204, відповідно до якого мати дитини [PERSON] ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінила, самостійного доходу не має, питання щодо офіційного працевлаштування не вирішила. На підставі дослідження умов проживання, інформації КНП «Центр медико-первинної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області», управління освіти виконкому, інформації Покровської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, орган опіки та піклування дійшов висновку, що у інтересах дитини місце її проживання слід визначити з батьком, [PERSON] . Суд дає критичну оцінку доводам відповідача щодо невизнання позову, оскільки вони є голослівними, безпідставними та нічим не підтвердженими і спростовуються стабільними поясненнями позивача, висловлених в позові, наданими ним належними та достовірними письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. З наведених положень закону та встановлених обставин справи вбачається, що визначення місця проживання дитини з позивачем відповідає інтересам дитини. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі викладеного і

Outcome: approved