Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 23.11.2012 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та відповідачем [PERSON] була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 003-04100-231112, відповідно до якої відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановлено ліміт Кредитної лінії в розмірі 3 000 грн. Відповідно до п. 2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Відповідач скористався кредитною лінією, але не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 15.05.2014 року заборгованість становить 5 906,70 грн., з яких: 1 457,65 грн. - тіло кредиту, 1 530,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 2 919,05 грн. - заборгованість за комісіями. Тому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 003-04100-231112 від 23.11.2012 року в розмірі 5 906,70 грн. та судові витрати, що складаються з суми судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Духота І.В. у судове засідання не з'явився, але в позовній заяві зазначив, що позовну заяву підтримує у повному обсязі, наполягає на її задоволенні та просить справу розглянути без його участі, а у разі неявки відповідача в судове засідання, просив справу розглянути в заочному порядку на підставі наявних у справі доказах та постановити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі, на чому наполягав представник позивача. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у заочному порядку, в порядку ст. 197 ЦПК України на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез'явившихся сторін. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 23.11.2012 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з заявою про бажання отримати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3 000,00 грн., зі строком ліміту кредитної лінії 364 (календарних) дні. Згідно п. 2.4 частини 3 договору кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеному у п. 2.4 частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. В вищевказаній заяві є підпис відповідача [PERSON] про те, що він погоджується, що складовою та невід'ємною частиною Пропозиції є Правила та Тарифи банку, з якими він попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє й положення яких він неухильно зобов'язується дотримуватись, т.б. відповідач прийняв зазначені умови кредиту. Згідно розрахунку заборгованості згідно кредитного договору № 003-04100-231112 від 23.11.2012 року, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 15.05.2014 року складає 5 906,70 грн., з яких: 1 457,65 грн. - тіло кредиту, 1 530,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 2 919,05 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 610 ч.1 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у судовому засіданні підтвердився факт порушення [PERSON] грошового зобов'язання за кредитним договором № 003-04100-231112 від 23.11.2012 року на загальну суму 5 906,70 грн. Позичальнику [PERSON] було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов'язань, але ж на вимоги банку відповідач не відреагував. Тому в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору з нього на користь позивача слід стягнути за даним кредитним договором суму в розмірі 5 906,70 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved