Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 01.06.2016 року між ним та [PERSON] був укладений договір оренди квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідно до договору оренди позивачем сплачувалась орендна плата та комунальні послуги. По закінченню договору оренди у відповідача залишилась заборгованість по квартплаті в сумі 7500 грн, що підтверджується власноручно написаною ним розпискою від 27.06.2017 року, яку він зобовязався повернути до 15.09.2017 року, але до теперішнього часу відмовляється це робити. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 7500 гривень та судові витрати. 08.06.2018 року надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що твердження позивача щодо несплачених ним зобовязань є безпідставним, а надана розписка є неналежним доказом, оскільки в ній не вказано ідентифікаційні ознаки боржника та не має жодного доказу, що вказана розписка має якесь відношення до договору оренди квартири. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги зменшив, через добровільну сплату відповідачем 600 грн. Просив стягнути 6900 гривень та судові витрати. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 15.05.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 26.06.2018 року\~ закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 01.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди на термін з 01.06.2016 року по 30.04.2017 року. Відповідно до п.4.1. вказаного договору наймач житла повинен сплачувати 1500 грн щомісячно плюс комунальні послуги. Згідно розписки від 27.06.2017 року [PERSON] зобовязується повернути 7500 гривень за квартплату до 15 вересня 2017 року. Відповідач свої зобовязання не виконав та до теперішнього часу борг не повернув. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Згідно до ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.530 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має перед [PERSON] борг та\~ у визначений вищевказаною розпискою строк його не повернув, а викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини факту існування боргу не спростовують. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги, такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved