Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності, надалі уточнив позов і просив визнати його права забудовника в порядку спадкування, посилаючись на те, що його померлий батько мав у користуванні земельну ділянку, на якій було збудовано будинок, після смерті батька він отримав свідоцтво про право на спадщину відносно будинку, у видачі такого свідоцтва відносно прилеглої земельної ділянки було відмовлено, оскільки спадкодавець не оформив право власності на неї. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на те, що відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на земельну ділянку перешкоджає оформити спадщину. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнавав, але після уточнень позову в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи повторну неявку відповідача, суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Григорівської сільської ради від 07.02.1995 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,17 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується рішенням. Рішенням Григорівської сільської ради від 04.09.2002 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,17 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: с.Григорівка, вул. Леніна, 63, що підтверджується рішенням. На вказаній земельній ділянці розташовано належно зареєстрований житловий будинок із господарськими спорудами, що підтверджується технічним паспортом, кадастровим планом, викопіюванням з топографічної карти. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. 28 серпня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Вказаний вище житловий будинок успадкував його син як єдиний спадкоємець за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, витягом із спадкового реєстру, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину відносно прилеглої до спадкового будинку земельної ділянки позивачеві було відмовлено по причині відсутності належно оформлених правовстановлюючих документів на імя спадкодавця, що підтверджується листом нотаріальної контори. Таким чином, за життя у [PERSON] виникло право на оформлення проектної (технічної) документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки загальною площею 0,17 га, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, село Григорівка, вулиця Леніна (нині - [PERSON]), 63, цільове призначення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У встановленому чинним законодавством порядку оформлення правовстановлюючого документу на нерухоме майно на імя померлого не було завершено, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Як вбачається з положень ст. 1216 спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Таким чином, до спадкоємця (позивача) переходять права й обов'язки спадкодавця в частині завершення процедури оформлення права власності на земельну ділянки, оскільки рішення про виділення цієї ділянки прийнято уповноваженим органом, ніким не оскаржувалось і є чинним. Враховуючи той факт що позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, а також те, що успадлкваний і належний позивачеві житловий будинок розташовано саме на спірній земельній ділянці, позивач має намір завершити оформлення упадкованих прав на отримання земельної ділянки у власність, суд вважає, що позивач довів у судовому засіданні належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майнових прав померлого батька, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved