overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача борг за договором № 366 на користування об'єктом благоустрою від 13.12.2011року за період з 13.12.2011р.по 01.01.2014р. заборгованість в розмірі 1761,28грн., та судові витрати в розмірі 243,60грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно ст.174 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так судом встановлено, що між сторонами по справі 13.12.2011року був укладений договір №366 навикористання об'єкту благоустрою підтимчасоверозміщенняне капітального металевого гаража [ADDRESS]. Плата за послуги затверджена рішенням Білоцерківської міської ради від 11.07.2008року № 800 «Про затвердження Правил благоустрою території м. БілаЦерква» та становить 100грн.на місяць. Наведене підтверджується копією договору (а.с.15). 22.04.2013року позивач направив на адресу відповідача претензію, згідно якої просив останнього сплатити заборгованість за договором шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача. Відповідно до п.5.3 Договору, якщо сторони до кінця дії договору не подали письмової заяви про його припинення, пропозицій щодо зміни його положень та зауважень до нього, то даний договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на умовах, щовстановлені у данному договорі. Відтак договір пролонговано на наступний календарний рік на умовах, що встановлені договором. Станом на 01.01.2014року відповідач вимог претензії не виконав, боргу не сплатив. Згідно ч.1ст.627 ЦК України,відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За ст.629 ЦК України ,договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість за договором № 366від03.12.2011року. Відповідно до ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача борг за договором № 426 на користування об'єктом благоустрою від 21.12.2011року за період з 21.12.2011р. по 01.01.2014р. заборгованість в розмірі 2135,48грн., та судові витрати в розмірі 243,60грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно ст.174 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення . Встановленим є те, що між сторонами по справі 21.12.2011року був укладений договір № 426 на використання об'єкту благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою завод ЖБК м. Біла Церква,вул. Січневого прориву. Плата за послуги затверджена рішенням Білоцерківської міської ради від 11.07.2008року № 800 «Про затвердження Правил благоустрою території м. Біла Церква» та становить 100грн.на місяць. Наведене підтверджується копією договору (а.с.18). 18.04.2013року позивач направив на адресу відповідача претензію, згідно якої просив останнього сплатити заборгованість за договором шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача. Станом на 01.01.2014року відповідач вимог претензії не виконав, боргу не сплатив. Згідно ч.1ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За ст.629 ЦК України ,договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість за договором № 426 від 21.12.2011року. Відповідно до ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1986,14 грн.. Вимоги обґрунтував тим, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта». 27.04.2009 р. між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кошти в розмірі 1419 грн. на придбання певного майна на умовах, визначених Договором із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних не пізніше ніж 26.02.2010р.. Відповідач порушив умови договору, зобов'язання належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 19.03.2014р. утворилася заборгованість в розмірі 1986,14 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 1631,85грн., заборгованість за відсотками - 37,69 грн., заборгованість за комісіями - 316,60грн.. Відповідачу надсилалися повідомлення про виникнення заборгованості та її розмір, однак кредитна заборгованість погашена не була. Вирішити спір в позасудовому порядку не вдалося можливим. Представник позивача просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення. Так, в судовому засіданні встановлено, що 27.04.2009 р. між сторонами укладений кредитний договір, згідно якого позивач надавав у тимчасове користування кошти в розмірі 1419 грн. на придбання певного майна, про що свідчить меморіальний ордер № 9534599 та рахунок-фактура № ЛЕВ-146. Згідно наданого позивачем розрахунку, в зв'язку з несплатою відповідачем кредиту, станом на 19.03.2014р. утворилася заборгованість в розмірі 1986,14 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 1631,85грн., заборгованість за відсотками - 37,69 грн., заборгованість за комісіями - 316,60грн.. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Судові витрати по справі покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 37280 грн. та судові витрати. Вимоги позивач обґрунтовував тим, що 6.11.2013 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики грошових коштів в письмовій формі у вигляді розписки. Відповідно до даного договору відповідач отримав у позику 37280,00 грн. строком до 01.09.2014 року для здійснення підприємницької діяльності. Відповідач борг не повернула, чим не виконала взяті на себе зобов»язання. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте згідно письмової заяви, що міститься в матеріалах справи, позов підтримав, просить здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позовну заяву до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що 6.11.2013 року відповідач взяла у позивача в борг кошти в сумі 37280,00 грн. для здійснення підприємницької діяльності, кошти зобов'язувався повернути до 01.09.2014 року, що підтверджується написаною відповідачем розпискою від 6.11.2013 року, оригінал якої приєднано до матеріалів справи. Однак, вказані кошти відповідач не повернула, чим не виконала взяті на себе зобов»язання. Відповідно до ст.526 ЦК України: «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.» Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України: «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.» Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 526, 626, 629, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за надання послуг опалення та підігріву води за період з 1.01.2007р. по 1.11.2013р. в розмірі 4672грн. 18коп. та судові витрати по справі. Вимоги обґрунтував тим, що наймач або власник житла зобов'язаний своєчасно вносити кошти за комунальні послуги. Тарифи за надані послуги затверджені рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради. Своїми діями відповідач порушив договірні зобов'язання, які мають виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Позивач звертався до Білоцерківського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу, проте ухвалою суду наказ про стягнення заборгованості за надані послуги був скасований. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд прийшов до висновку про можливість винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, в розмірі 4459грн. 02коп., відповідно до наданого розрахунку. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не сплатив за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання за період з 1.01.2007р. по 1.11.2013р. з врахуванням проплати, здійсненої в листопаді 2013р., в розмірі 4459,02грн., згідно наданого розрахункового листа абонента. Згідно рішення Білоцерківської міської ради від 21.06.2012р., абонплата включена у плату за обсяг теплової енергії, спожитої для систем централізованого опалення, тобто у вартість 1 Гкал, з 1.09.2012р.. Тарифи на послуги з опалення та підігріву холодної води встановлені рішеннями Білоцерківської міської ради за 2009р. - 2012р., копії яких надані позивачами, які ніким не скасовані та не оскаржені. Виконавцем послуг визнане К ПБМР «Білоцерківтепломережа» рішеням Білоцерківської міської ради № 388 від 23.12.2005р.. 1.06.2007р. між КП «Білоцерківтепломережа» та [PERSON] укладений безстроковий договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. 6.05.2011р. ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду КП «Білоцерківтепломережа відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правомірність нарахувань заборгованості відповідач нічим не спростував, відповідних доказів, заперечень на позов не надав, тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача відповідно до наданого розрахунку заборгованості. Судові витрати позивача по справі становлять 229,40грн.. На підставі ст.ст. 11, 509, 525, 526, 256 ЦК України, ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 9103 грн. 11 коп., посилаючись на те, що 21червня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», що є правонаступником всіх прав та обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», та відповідачем по справі [PERSON] укладено кредитний договір №001-09503-210607, відповідно до якого позивачем відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. з встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконувала, станом на 20.08.2013 року виникла зазначена заборгованість за кредитом. А тому вони змушені звернутися до суду для захисту своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити позивачу в задоволенні позову в зв'язку зі спливом позовної давності, оскільки по вказаному кредитному договору останній платіж нею був сплачено 06.10.2008 року, з цього часу й почався відлік позовної давності, який на час звернення до суду (14.11.2013 року) сплив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з додатку до позовної заяви АТ «Дельта Банк» [PERSON] провела останню оплату по кредитному договору №001-09503-210607 за платіжний період 01.10.2008-31.10.2008 (а.с. 12). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на зазначене, в суду є всі підстави для відмови у позові. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 16620,51 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн., посилаючись на те, що\~ відповідно до укладеного договору №б/н від 01.12.2012 р. відповідач отримав кредит від позивача у розмірі у сумі 1800 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків\~ за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконував, станом на 31.12.2015 р. виникла вищезазначена заборгованість за кредитом у сумі 16620,51 грн.\~ А\~ тому позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Представник позивача в судове засідання\~ не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить слухання справи провести без його участі, визнав позов в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до змісту частини четвертої\~статті 174 ЦПК\~у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (така ж позиція викладена в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»). Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи є докази, у відповідності до вимог ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530,ч.1 ст.598, ст.599, ст.610, ч.2 ст.615, ст.629, ст.1050, ст.1054 ЦК України, не виконання відповідачем умов щодо сплати заборгованості за кредитом, а також визнання відповідачем вимог позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, таке визнання може бути прийнято судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 23474,95 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між сторонами спору договору №б/н від 09.02.2009 р. відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконував, станом на 31.07. 2014 р. виникла вищезазначена заборгованість за кредитом. А позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надавши до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень не надав. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог позивача виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно ч.1 ст. 60 ЦПК України позивачем не надано суду доказів того, що між ним та відповідачем [PERSON] дійсно було укладено договір №б/н від 09.02.2009 року, який позивачем визначено, як підставу позову. Натомість в матеріалах є інший договір №б/н від 02.09.2009 року, при цьому договору №б/н від 09.02.2009 року в матеріалах справи немає. З огляду на наведені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вказані вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів прибутку відповідача, з моменту звернення до закінчення навчання. Позов мотивує тим, що відповідач по справі є його батьком. До повноліття батько сплачував аліменти. В теперішній час він навчається в Національному аерокосмічному університеті ім.. М.Є. Жуковського Харківського авіаційного інституту на п»ятому курсі. Термін навчання буде тривати до 30.06.2015 року. Батько може надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини доходу до закінчення його навчання, тобто до 30.06.2015 року. Позивач в судове засідання не з» явився, але надав суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги в заяві підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з» явився, але надав суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON]. Згідно довідки наданою Національним аерокосмічним університетом ім.. М.Є. Жуковського Харківського авіаційного інституту від 03.09.2013р., [PERSON] навчається в їх ньому закладі на 5-му курсі. Термін навчання буде тривати до 30.06.2015 року. Згідно зі ст.199, 200 Сімейного Кодексу України, на батьків покладається обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка навчається. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік і матеріальне положення, те що він вчиться в університеті, а також стан здоров'я і матеріальне положення відповідача і вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів прибутку відповідача на утримання сина з моменту звернення до закінчення навчання. Окрім того, з відповідача необхідно, на підставі ст.88 ЦПК України, стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved