Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у користуванні власністю та позбавити відповідача права користування житловим приміщеннямза адресою: [ADDRESS] шляхом зняття її з реєстрації з місця проживання за вказаною адресою. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], та належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 червня 2003 року Лозівською міською радою Харківської області (а.с. 11). У вказаній квартирі на даний час ніхто не проживає, проте в останній залишається бути зареєстрованою відповідач [PERSON] (а.с. 15,18). За спірною адресою відповідач ніколи фактично не мешкала та відповідно не має у вказаній квартирі особистих речей, що підтверджується відповідним актом від 12.05.2017 року та письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 26, 32). Позивач має намір здійснити відчуження зазначеної квартири, проте здійснити реалізацію наданих йому, як власнику квартири, прав не надається можливим через наявність зареєстрованого у ньому відповідача. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд виходить з того, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення про зняття з реєстрації приймається уповноваженими посадовими особами органів реєстрації на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Оскільки позивач не звертався до органів реєстрації, а також орган реєстрації не є відповідачем у цій справі, суд вважає вимоги про зняття відповідача з реєстрації передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial