Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.05.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №R53100255104В, згідно із яким, позивач надав кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32 % річних, з кінцевим строком повернення до 15.02.2015 року. Посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, просить стягнути з відповідача 179987,56 грн. заборгованості по кредитному договору. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідачка та її представник позов не визнали повністю, посилаючись на пропущення позивачем строку позовної давності, а також безпідставністю нарахування інфляційних втрат, штрафу та пені. Також вказувала про неможливість погашення кредиту у зв'язку з скрутним матеріальним становищем, яке склалося після смерті її чоловіка, та перебуванням на її утриманні двох неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що 15.05.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №R53100255104В, згідно із яким ПАТ «ВТБ Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32 % річних з кінцевим строком повернення до 15.02.2015 року. [PERSON] 26.02.2013 року змінила прізвище на «Сімоненкова», а 07.09.2013 року - на «Чернобровкіна»(а.с. 66, 68). Як вбачається з наданого суду розрахунку, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 06.05.2014 року склалася заборгованість у розмірі 179 987,56 грн.: · Заборгованість за кредитом - 51 462,12 грн.; · Заборгованість за процентами - 33 167,37 грн.; · Пеня за кожен день прострочення сплати плати за користування кредитом - 54 196,85 грн.; · Пеня за кожен день прострочення заборгованості по сплаті кредиту - 41 161,22 грн.; Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Під час судового розгляду відповідач подала заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду 23.09.2014 року. За таких обставин обґрунтованими є вимоги про стягнення пені за період з 23.09.2013 року по 23.09.2014 року; вимоги про стягнення пені за період з 19.06.2012 року по 22.09.2014 року задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Таким чином, з урахуванням строку позовної давності, стягненню з відповідача підлягає: пеня за кожен день прострочення сплати плати за користування кредитом - 28 949,22 грн.; пеня за кожен день прострочення заборгованості по сплаті кредиту - 23 597,50 грн. Відповідна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13). Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на те, що заявлена сума штрафних санкцій значно перевищує розмір самого кредиту, скрутного майнового стану відповідачки, яка є потерпілою внаслідок злочину, від якого загинув її чоловік(а.с.71,73), перебування на її утриманні 2-х малолітніх дітей, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк»: · пеню за кожен день прострочення сплати плати за користування кредитом - 14 474,61 грн.; · пеню за кожен день прострочення заборгованості по сплаті кредиту - 11 798,75 грн. Судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial