Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] Квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] 16 червня 1994 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого його спадкоємцями є [PERSON], [PERSON] (помер [INFO]) та [PERSON] Тож, окрім позивача спадокоємцем є відповідач, сестра позивача [PERSON] 20 березня 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, постановою від 20 березня 2014 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що квартира належним чином не зареєстрована в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Наведене змусило позивача звернутись до суду, посилаючись на положення Цивільного кодексу України, просив суд визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач участі не приймав, підтримав доводи позовної заяви, просив її задовольнити, надавши суду відповідну заяву. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Треті особи надали суду заяви про розгляд справи у відсутність представників. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як слідує з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.01.1994 року належало [PERSON] (а.с. 11). Згідно заповіту від 16.06.1994 року [PERSON] квартира [ADDRESS] та все майно, яке на день смерті буде належати спадкодавцю, заповів братам [PERSON], [PERSON] та сестрі [PERSON] в рівних долях (а.с. 14). [PERSON] є братом позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] (а.с. 9, 10). [PERSON] помер [INFO], [PERSON] помер [INFO] (а.с. 15, 17). [PERSON] звертався до приватного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Було встановлено, що 19 серпня 2013 року [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини післі померлого брата [PERSON] на користь брата померлого [PERSON] (позивач). [PERSON] прийняв спадщину у встановлений строк, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку спадщини немає. Право вланості на спірну квартиру не було зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено (а.с. 17-19). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261,1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, котрий бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, повинен звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у строк, який передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а саме: шість місяців з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом є [PERSON] (помер [INFO]), позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (відмовилася від прийняття спадщини, пощов визнала). Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, після смерті [PERSON] який помер [INFO], відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, оскільки позивач як спадкоємець за заповітом має право на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO], відповідач відмовилася від прийняття спадщини, позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене та

Outcome: approved