Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору № 1888 від 20 жовтня 2015 року. Мотивував свої вимоги тим, що 20 жовтня 2015 року між [PERSON] та ФОП «[PERSON] було укладено договір № 1888 від 20 жовтня 2015 року, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виготовити меблі в строк 25 днів, а позивач в свою чергу зобов'язався прийняти виготовлені меблі за актом прийому передачі в строк два дні та оплатити його на умовах Договору. Позивач зазначає, що на виконання п. 4.2 Договору № 1888 від 20 жовтня 2015 року ним було сплачено 70% товару, сума якого склала 7000 гривень, однак відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не поставив позивачу товар. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач зобов'язаний йому сплатити пеню сума якої становить 36325 гривень, з розрахунку 3.0% від суми вартості робіт по договору за кожен день прострочення. Крім того, як зазначає позивач, йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмір 2000 гривень. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму авансу у розмірі 7000 гривень, суму пені у розмірі 36325 гривень, 2000 гривень маральної шкоди та вирішити питання про судові витрати. Також у зв'язку з невиконанням договору просить останній розірвати. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в пресі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2015 року між [PERSON] та ФОП «[PERSON] було укладено договір № 1888 від 20 жовтня 2015 року, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виготовити меблі в строк 25 днів, а позивач в свою чергу зобов'язався прийняти виготовлені меблі за актом прийому передачі в строк два дні та оплатити його на умовах Договору. На виконання п. 4.2 Договору № 1888 від 20 жовтня 2015 року [PERSON] було сплачено 70% товару, сума якого склала 7000 гривень. В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд вважає, що договір № 1888 від 20 жовтня 2015 року підлягає розірванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не здійснено робіт по виготовленню шаф, аванс за виготовлення яких було сплачено у розмірі 7000 гривень. Згідно до ч. 2 ст. 852 ЦК України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних умов недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Суд вважає, що сума 7000 гривень, як сума вартості авансу, сплаченого позивачем, підлягає стягненню на його користь з відповідача ФОП «[PERSON]. Відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача майнової шкоди та пені з розрахунку? Три відсотка за 126 днів прострочення від вартості роботи 9610 гривень = 36325 гривень. Суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення з відповідача суми моральної шкоди, оскільки ЗУ «Про захист прав споживачів» відшкодування моральної шкоди не передбачено. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову частково. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь держави Україна 2006 гривень 64 копійки.

Outcome: approved