Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, де просить визнати за ним, право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності асоціації сільськогосподарських кооперативів «Вікторія» у розмірі 7,37 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червонокамянської сільської ради Олександрійського району, Кіровоградської області. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що\~\~15.03.1994 року був прийнятий в асоціацію сільськогосподарських кооперативів «Вікторія» (далі АСК «Вікторія»), де безперервно працював по 2000 рік. Відповідно до рішення Червонокамянської сільської Ради народних депутатів від 14.05.1995 року №26, АСК «Вікторія» було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії КР № 008 від 11.12.1995 року, згідно яким передано у колективну власність 8819,7 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До даного акту додавався список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства. Його не було включено до списку громадян - членів АСК «Вікторія» та йому не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). З повідомлень відділу в [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 04 жовтня 2017 року №277/102-17 та 05 жовтня 2017 року №285/102-17, середній розмір земельної частки (паю) при паюванні земель колективної власності асоціації сільськогосподарських кооперативів «Вікторія» на території Червонокамянської сільської ради складає 7.37 га (умовних кадастрових гектарів), а вартість земельної частки (паю) складає 200842,00 грн. У книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавався [PERSON] державною адміністрацією, сертифікат на імя [PERSON] не видавався. Посилаючись на п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», позивач зазначає, що із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Вважає, що невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Ухвалою суду від 06.12.2017 року до участі в цивільній справі №398/3617/17 було залучено в якості співвідповідача Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області. Відкриття провадження та розгляд справи здійснювався за нормами Цивільно процесуального Кодексу, в редакції Закону України № 1618-IV від 18.03.2004 року. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно з пп.9 п.1 Розділу XIII «Перехідні Положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 15.02.2018 року дану цивільну справу №398/3617/17 за позовом [PERSON] до Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай), суд ухвалив розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача про день та час розгляду повідомлялись належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час, місце та дату судового засідання повідомлялись належним чином. 14.02.2018 року від представника [PERSON] районної державної адміністрації надійшла заява, в якій вони не заперечують проти відновлення порушеного права позивача. Проте, зазначають, що Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Відповідно до статті 6 вказаного Закону районні державні адміністрації дійсно приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) - за межами населених пунктів. Проте це виділення здійснюється із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності. Враховуючи, що за позивачем не закріплено земельної частки (паю) із земель колективної власності асоціації сільськогосподарських кооперативів «Вікторія», виконати прийняте рішення суду в межах вказаних позовних вимог буде не можливо, так як неможливо буде виділити йому частку (пай) що закріплена за іншою особою. Пункт 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачає створення під час передачі земель у колективну власність резервного фонду. Відповідно до [PERSON] Державного комітету України по земельних ресурсах від 22 жовтня 2001 року № 14-17-2-3819/5121 (роздруківка додається), право на земельну частку (пай) із земель резервного фонду, як виняток, може бути надане тільки тим громадянам, які безпідставно (помилково) не були включені в список-додаток до державного акта на право колективної власності і на час його видачі були членами зазначеного підприємства. Відповідно до [PERSON] Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2002 року № 14-17-6/319, підставою для надання права на земельну частку (пай) із земель резервного фонду особам, що були помилково (безпідставно) не включені до списку-додатку до державного акта на право колективної власності на землю, може бути лише рішення суду. Вважають, що виділення земельної ділянки позивачу має здійснюватись з резервного фонду Червонокамянської сільської ради. В звязку з набранням чинності з 01 січня 2013 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», до повноважень місцевих державних адміністрації відтепер не належить право надавати земельні ділянки сільськогосподарського використання у власність та у користування. Землі запасу належать саме до цієї категорії земель. Тобто з 01 січня 2013 року, у звязку зі змінами у земельному законодавстві, районна державна адміністрація не розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. З огляду на це, вважають, що [PERSON] РДА не може виступати відповідачем у спорах, що виникають з приводу визнання за фізичними та юридичними особами права на земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів та з приводу надання їх у власність та користування. Враховуючи вищевикладене, зазначають, що райдержадміністрація є неналежним відповідачем у даній справі. Від Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області надійшла заява про розгляд справи без представника сільської ради. Від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, рішення по справі винести на розсуд суду. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність не явившихся осіб та постановити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України \~визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. \~\~ Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є визнання права на земельну частку пай у звязку з розпаюванням\~\~землі\~\~асоціації сільськогосподарських кооперативів «Вікторія». В 1995 році, при проведені розпаювання землі в господарстві, позивач не був включений в списки на право на земельну частку пай. Державний акт на право колективної власності на землю асоціації сільськогосподарських кооперативів «Вікторія» отримано 11.12.1995 року. В Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю зареєстровано за №8. Позивач зазначив, що його не було включено до списку громадян - членів АСК «Вікторія». При цьому, позивач не вказав, яка причина того, що його не включили у списки та не навів даних, що він неодноразово звертався до голови правління АСК «Вікторія» та в земельну комісію по розпаюванню землі з проханням видачі сертифікату. Зазначив лише, що з повідомлення з відділу в [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05 жовтня 2017 року №285/102-17, [PERSON] сертифікат не видавався. Позивач просив визнати, право на земельну частку (пай) у колективній власності асоціації сільськогосподарських кооперативів «Вікторія» у розмірі 7,37 га умовних кадастрових гектарів на території Червонокамянської сільської ради Олександрійського району, Кіровоградської області. З матеріалів справи вбачається, що в трудовій книжці(копії) є записи, що\~\~\~позивач\~ 15 березня 1994 року\~ був прийнятий в асоціацію сільськогосподарських кооперативів «Вікторія» (протокол №3 від 22.03.1994 року), яка була реорганізована в КСП ім.Фрунзе (протокол загальних зборів від 02.04.1997 року), яке було реорганізоване в СВК ім.Фрунзе (протокол загальних зборів від 04.02.2000 року) та звільнений 12.09.2000 року згідно поданої заяви (наказ №8 від 12.09.2000 року. З відомостей, наданих відділом у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, встановлено, що середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах при паюванні земель колективної власності асоціації сільськогосподарських кооперативів «Вікторія» на території Червонокамянської сільської ради складає 7,37 га в умовних кадастрових гектарах. Державний акт на право колективної власності на землю асоціації сільськогосподарських кооперативів «Вікторія» Червонокамянської сільської ради Олександрійського району серії КР № 008, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №8, до списків громадян АСК «Вікторія» Червонокамянської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області гр. [PERSON] не включений, сертифікат не отримував. Згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~\~\~\~ Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~\~\~\~ Тобто, таке право виникає у члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства з моменту одержання цим підприємством (товариством, кооперативом) державного акта на право колективної власності на землю. \~\~\~\~\~\~Право на одержання земельної частки (паю) у членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства виникає не з часу внесення членів товариства чи кооперативу до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. \~\~\~\~\~\~Отже, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: - перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; - отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; - включення особи до списку, доданого до цього акта. \~\~\~\~\~\~ У\~Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» \~зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), визначається списком, що додається до Держаного акта на право колективної власності на землю, який у разі потреби уточнюється і підписується головами відповідної ради і підприємства. \~\~ З трудової книжки позивача вбачається, що мається запис 1994-1995-1996 р.р. служба в армії. Позивач обґрунтовує своє право на отримання земельного паю тільки на копії трудової книжки в якій зазначено, що позивач був прийнятий в асоціацію АСК «Вікторія», при цьому даних про те, що він був прийнятий членом СВК «Вікторія» або архівної довідки в підтвердження даної обставини ним не надано. Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач був прийнятий в члени АСК «Вікторія», відповідно до його заяви і у звязку з цим було прийняте рішення про прийняття позивача в члени СВК «Вікторія». В матеріалах справи відсутні докази про проведення зборів членів АСК «Вікторія» у звязку з розпаюванням землі та про списки членів АСК, які мають право на отримання земельних паїв. Відсутні докази, що позивач звертався з вимогами до зборів членів АСК «Вікторія» про включення його до списків осіб, які мають на отримання земельних паїв у звязку з тим, що його помилково не було включено до зазначених списків. Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що він мав право на земельний пай в АСК «Вікторія». Відповідно до п. 6 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України 2004 року, правила цього Кодексупро позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом. На пред'явлення позову про витребування належного громадянину майна, інших вимог про захист приватної власності поширюється встановлений ст. 50 Закону України «Про власність» і ст.71 ЦК УРСР(діючих на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом. \~\~ Згідно ст.ст. 75, 76 ЦК України, позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. \~\~ Згідно з ст.80 ЦК УРСР,\~закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. \~\~ Однак, суд приймає до уваги те, що відмова у задоволені позову у звязку з пропуском строку позовної давності застосовується тільки у тих випадках, коли позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, однак позивачем було пропущено строки звернення до суду з позовом. В даній справі позивачем по справі та його представником не було доведено належними та допустимими доказами, що позивач мав право на отримання земельного паю відповідно до діючого законодавства. Приймаючи до уваги встановлені обставини, підставою для відмови у задоволені позову є недоведеність позовних вимог та їх необґрунтованість, так як позивачем не надано належних та переконливих доказів відповідно до діючого законодавства на підтвердження позовних вимог.

Outcome: dismissed