Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, зазначаючи, що він зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Дана квартира була надана для проживання родині батька позивача - [PERSON] . Даних щодо вселення і ордер на квартиру відсутні, квартира не приватизована. Мати відповідачів [PERSON] почала проживати у квартирі з 2003 року, після укладення шлюбу з братом позивача [PERSON] , який [INFO] помер. Відповідачі є зареєстрованими, однак у спірній квартирі не проживають з жовтня 2016 року, не користується нею, сама [PERSON] участі в утриманні житла не несе, їх особисті речі відсутні. Позивач бажає скористатися правом на приватизацію квартири, однак проведенню процедури приватизації перешкоджає реєстрація в квартирі відповідачів. Посилаючись на ці обставини, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснивши, що спірна квартира була виділена Сумським НВО «Еліта» матері позивача [PERSON] , яка була його працівницею. В квартирі проживали батьки позивача та їх четверо дітей. Батько помер у 1992 році, мати - у 1998 році, брати померли: один у 2013 році, другий - у 2018 році. Ордер не зберігся. Мати відповідачів [PERSON] виїхала з квартири в листопаді 2016 року разом з дітьми, в квартирі не проживає, права на приватизацію не має, реєстрація її дітей в квартирі перешкоджає реалізації його права на приватизацію квартири, тому підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача - адвокат Дремов О.Г. в судовому засіданні підтримав позицію позивача. Неповнолітні відповідачі про час та місце розгляду були повідомлені належним чином шляхом направлення відповідного повідомлення законному представнику [PERSON] . Законний представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що її діти не мають власного житла, тому вона не згодна з позовними вимогами. Щодо обставин вселення та проживання у спірній квартирі суду пояснила, що шлюб з [PERSON] був укладений у 2003 році, хоча вона в квартирі стала проживати ще до шлюбу. З квартири вона з дітьми виїхала у 2016 році, проживала у батьківському будинку в [ADDRESS] , її чоловік залишився проживати у спірній квартирі; вона приїздила його навідувати. Після його смерті в 2018 році вона в квартирі не з`являлася. У неї зберіглася розписка її чоловіка про те, що той дозволяє їй як дружині проживати в квартирі. В серпні 2020 року вони з сім`єю переїхали проживати в с. Ясени Сумського району Сумської області, з вересня того ж року винаймає там житло. Діти в спірній квартирі також не проживають - старший син [PERSON] навчається в інтернаті в с. Штепівка Лебединського району Сумської області, двоє молодших [PERSON] та [PERSON] ходять до школи в с. Сад Сумського району Сумської області. У дітей власного житла немає. Згодна, що з 2018 року в квартирі ніхто з низ не проживає. Просила у задоволенні позову відмовити, враховуючи інтереси дітей. Представник третьої особи - Садівської сільської ради Сумського району Сумської області Виниченко О.М. в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що позивач не являється власником квартири, тоді як неповнолітні відповідачі по справі власного житла не мають. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації Максименко Н.В. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, оскільки у дітей іншого житла немає, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що позивач зареєстрований у буд. [ADDRESS] , що вбачається з копії довідки Садівської сільської ради Сумського району (арк.с.19). Спільного господарства позивач [PERSON] з відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх матір`ю [PERSON] не веде, членом його сім`ї вони не являються. У зазначеній квартирі значяться зареєстрованими, але не проживають відповідачі [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2009 року народження (арк.с.75-77), з 2016 року і по теперішній час, оскільки виїхали на інше місце проживання разом з матір`ю [PERSON] , їх особисті речі у квартирі відсутні, витрат по її утриманню вони не несуть, добровільно залишили квартиру. Відповідно до довідки Садівської сільської ради Сумського району Сумської області № 315 від 18 лютого 2021 року, разом з позивачем за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] ( син позивача), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (арк.с.17,66). [PERSON] , 1979 року народження, ( брат позивача і батько дітей, що зареєстровані в квартирі) був зареєстрований за вказаною адресою та знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю 19.11.2018 року (помер [INFO] ); [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за вказаною адресою та знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю 26.03.2013 року (помер [INFO] (арк.с.17). Як вбачається з цієї ж довідки, на момент видачі ордеру будинок за адресою: [ADDRESS] , належав ДП ДГ ІСГ Північного Сходу НААН України. Інформацію про те, коли і ким видавався ордер на спірну квартиру Садівська сільська рада Сумського району Сумської області не володіє; копію ордеру на квартиру не може надати у зв`язку з його відсутністю (арк.с.66). З цієї ж довідки сільської ради вабчається, що будівля, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , побудована у 1984 році і є житловим багатоквартирним будинком, який перебуває у комунальній власності Садівської сільської ради Сумського району Сумської області. У будинку є приватизовані квартири. Інформація про перебування осіб на черзі на отримання житла у сільській раді відсутня, оскільки на момент видачі ордеру цей будинок належав Державному підприємству «Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України». У сільської ради відсутня інформація про те, на підставі чого і кому видавався ордер на квартиру. Приватизаційною комісією при виконавчому комітеті Садівської сільської ради Сумського району Сумської області рішення про передачу у власність квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», не приймалося. Свідоцтво про право власності на житло на вказану вище квартиру Садівською сільською радою Сумського району Сумської області не видавалось. Квартира перебуває у комунальній власності Садівської сільської ради. Згідно запису погосподарської книги № 8 Садівської сільської ради народних депутатів на 1991-1995 роки особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкрито на [PERSON] , [INFO] ( мати позивача). За вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно запису погосподарської книги № 4 Садівської сільської ради на 2016-2020 роки особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру відкрито на [PERSON] , який помер [INFO] (арк.с.65). З Акту обстеження умов проживання від 15 лютого 2021 року, складеного комісією в складі першого заступника сільського голови Садівської сільської ради Сумського району Литвиновської Л.В., начальника служби у справах дітей Садівської сільської ради Виниченко О.М. та директора КУ «Центр надання соціальних послуг» Горової О.І. , вбачається, що електро- та газопостачання в квартирі відсутні, наявна заборгованість за сплату комунальних послуг. Квартира не приватизована, є комунальною власністю сільської ради. У квартирі холодно, знаходиться у занедбаному стані, умов для проживання неповнолітніх немає, потребує капітального ремонту (арк.с.81). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 03 жовтня 2003 року батьки відповідачів [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (арк.с.71). З наданої законним представником відповідачів [PERSON] копії розписки, датованої 29.04.06 р. вбачається, що дана розписка дана [PERSON] його дружині [PERSON] в тому, що він дозволяє їй знаходитись в його квартирі (арк.с.70). [INFO] [PERSON] , рідний брат позивача та чоловік [PERSON] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.с.72). За даними Спадкового реєстру від 11 березня 2019 року, після [PERSON] заведена спадкова справа (арк.с.74). Факт непроживання [PERSON] у спірній квартирі з 2016 року підтверджується також поясненнями свідків. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він та [PERSON] перебували на черзі на отримання житла. Квартиру № 2 отримувала мати позивача - [PERSON] згідно ордеру. З грудня 1983 року він мешкає в [ADDRESS] , з цього часу там стала проживати і сім`я [PERSON] , яким виділялась квартира як багатодітній родині, в квартирі проживали [PERSON] , її чоловік [PERSON] та четверо дітей. Він особисто свою квартиру приватизував. Донька [PERSON] [PERSON] вийшла заміж і переїхала проживати в Харківську область. У 2003 році [PERSON] одружився, з цього часу його дружина [PERSON] стала проживати разом з ним у квартирі, у них народилось троє дітей. Проживали вони там до 2016 року, а потім [PERSON] виїхала до своєї матері разом з дітьми в с. Стецьківку Сумського району. [PERSON] в 2018 році помер, після його смерті [PERSON] у квартирі не проживала, в квартирі не було світла, близько трьох років там ніхто не проживав, тільки позивач інколи приходив туди, наглядав за квартирою. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає у будинку з 1983 року. Квартиру № 2 отримувала мати позивача [PERSON] , сам позивач проживав у квартирі з моменту її отримання, у квартирі мешкали батьки і діти. [PERSON] стала проживати в квартирі з 2003 року, у 2016 році, ще за життя [PERSON] , з яким перебувала у шлюбі, вона з дітьми виїхала з спірної квартири, а її чоловік залишився проживати сам до самої смерті в 2018 році. Його брат [PERSON] ( позивач по справі) до нього навідувався, допомагав йому, після смерті брата також приходив у квартиру. [PERSON] з 2016 року в квартирі не проживала, на даний час проживає в с. Ясени Сумського району, де винаймає житло. Згідно ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до положень ст. 107 Житлового кодексу України якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ч. 1 ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої та частиною четвертою ст. 71 цього кодексу. Згідно положень ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Отже, судом встановлено, - і не оспорюється законним представником відповідачів [PERSON] - що у спірній квартирі відповідачі не проживають з 2016 року, не є членами сім*ї позивача, не брали участь у приватизації житла, відтак, втратили право користування спірною квартирою. Посилання відповідачки на те, що в разі задоволення позову будуть порушені права неповнолітніх дітей, не може бути прийнято до уваги. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що [PERSON] з 2016 року разом з відповідачами по справі - неповнолітніми дітьми - виїхала на постійне місце проживання за іншою адресою, добровільно залишила зареєстроване місце проживання, понад 4 роки [PERSON] з дітьми не проживають у спірній квартирі, їх реєстрація перешкоджає позивачу належним чином користуватись квартирою, він має право на усунення перешкод шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житлом. Сама [PERSON] пояснила суду, що з 2016 року вона з дітьми виїхала з спірної квартири до своїх батьків в [ADDRESS] . В серпні 2020 року вони з сім`єю переїхали проживати в с. Ясени Сумського району Сумської області, з вересня того ж року вона винаймає там житло. Отже, оскільки місцем прожвмання неповнолітнії тітейц є місце проживання їх батьків, а мати [PERSON] з 2016 року в спірній квартирі не проживає, позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, факт непроживання з 2016 року відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, не оспорюється [PERSON] , яка є законним представником неповнолітніх відповідачів, тому позов підлягає задоволенню. Реєстрація відповідачів в спірній квартирі перешкоджає позивачу розпочати процедуру приватизації спірної квартири, де він проживав з моменту надання квартири його матері та її сім`ї і проживав в квартирі на правах члена сім`ї, має право брати участь у приватизації квартири, був зареєстрований в квартирі з моменту отримання квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved