Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, згідно заяви від 09.07.2009 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із погашенням заборгованості за кредитом та сплатою відсотків у розмірі та на строк, визначених «Умовами та правилами надання банківських послуг». Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором та угодою. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує та станом на 30.04.2021 року має заборгованість у сумі 43939,06 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4154,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 35785,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача до судового засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Судові повістки, що направлялися на його адресу, повернулися з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с. 51). Суд розцінює даний факт, як намагання відповідача уникнути явки до суду та, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення Дослідивши надані матеріали, суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. [PERSON] згідно підписаної заяви від 09.07.2009 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із погашенням заборгованості за кредитом та сплатою відсотків у розмірі та на строк, визначених «Умовами та правилами надання банківських послуг» п. 2.1.1.12.6 яких вказує на погодження сторонами того, що банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному «Тарифами банку». Згідно п.2.1.1.5.6 «Умов» у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник з зобов`язаний на вимогу банку повернути кредит та оплатити винагороду банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 « Умов» при порушенні позичальником строків платежів, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, внаслідок чого станом на 30.04.2021 року має заборгованість у сумі 43939,06 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4154,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 35785,06 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно довідки про зміну умов кредитування максимальний розмір кредитного ліміту, що встановлювався відповідачу, складає 4000 грн. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту в сумі 4000 грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно довідки б/н між позивачем та відповідачем був підписаний кредитний договір та надано кредитні картки, у тому числі № [NUMBER] , строк дії якої закінчився у травні 2015 року.Після вказаної дати відповідачу нових карток не видавалося. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 35785,06 грн. заборгованості за простроченими відсотками. На підтвердження вищезазначеної вимоги позивач надав суду розрахунок заборгованості, з якого випливає, що частина заборгованості по відсотках в сумі 30172,26 грн. нарахована після травня 2015 року, тобто після закінчення строку дії картки № [NUMBER] . Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та неустойку припиняється у разі закінчення строку кредитування або пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, постанова Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 359/2703/15-ц). За таких обставин, у позивача були відсутні правові підстави нараховувати проценти, оскільки строк дії картки закінчився у травні 2015 року, а тому, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню в сумі 5630,78 грн., що існувала станом на 30.05.2015 року, що вбачається з розрахунку заборгованості. Звертаючись до суду позивач також ставить питання про стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 4154,06 грн. Ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до п.20 ч.1 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затвердженого розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015 р. м. Слов`янськ Донецької області відноситься до вказаного Переліку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача пеню, що нарахована в період дії ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З матеріалами справи вбачається, що відповідач є громадянином України, зареєстрований та постійно проживає в м. Слов`янську Донецької області. Отже, позові вимоги банку в частині стягнення заборгованості за нарахованою пенею задоволенню не підлягають. Таким чином, з відповідача на користь банку підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 5630,78 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, ЗУ « Про судовий збір», суд вважає, що пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 497,55 грн.

Outcome: partial