overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя, подружні відносини припиненні. Збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з вищенаведених підстав. Суду пояснив, що примирення не можливе, тому просить постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, однак не погодилась з підставами розірвання шлюбу, суду пояснила, що сімя розпалась у зв'язку з тим, що у позивача з'явилась коханка. Також вважає неможливим збереження шлюбу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 05.10.2012 року в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис №2660, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6) Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не вживають заходів до примирення, враховуючи, що примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося, припинили подружні стосунки, сенсу в збережені сім'ї не вбачає. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не надсилала, відзив на позовну заяву не подавала, а тому суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 31.07.1997 року у Рава-Руській міській Раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 43, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбних відносин не допускається - збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося, припинили подружні стосунки, сенсу в збережені сім`ї не вбачає. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не надходили, відзив на позовну заяву не подавала, а тому суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 15 січня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 24, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбних відносин не допускається - збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2011 року, мають двох малолітніх дітей, та на даний час сім'я розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримав позов щодо розірвання шлюбу та відмовився від частини позовних вимог про визначення місця проживання дітей, оскільки з даного приводу спору між сторонами не має. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 01.03.2011 року зареєстрували шлюб, мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Сторони зазначили, що примирення між ними неможливе. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини близько двох років. Позивач має іншу сімю, відповідач, теж, проживає з іншим чоловіком, якому народила дитину і на даний час слід реєструвати новонароджену дитину, а тому шлюб з позивачем є перешкодою для належної реєстрації народження дитини відповідача. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити - «[PERSON]». Позивач просив залишити судові витрати за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем\~ у зареєстрованому шлюбі з\~ 01.06.2016 року, від спільного\~ проживання\~ мають дочку [PERSON],[INFO], сімейне життя з відповідачем не склалося,\~ сторони мають різні\~ характери, вподобання та погляди на сімейне життя, не ведуть спільне господарство, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач\~ в судове засідання не зявилася,\~ подала\~ суду заяву в якій вказала,\~ що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що 01.06.2016 року зареєстрували шлюб, мають\~ малолітню [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що\~ сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та поглядів на сімейне життя. Сторони не бажають відновлювати стосунки, зазначають, що їх рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. \~ Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить\~ їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу залишити\~ прізвище позивача\~\~ «Балас». Згідно ухвали судді Білоцерківського міськраойнного суду Ярмоли О.Я. від 01.11.2018 року було відстрочено позивачу сплату судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір по даній справі в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2012 року, спільних дітей не мають, на даний час сім'я розпалася, подружжя має різні інтереси, погляди на сімейне життя, а тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав заяву де просить розглядати справу без його участі, підтримав позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи будь-яких клопотань суду не подавала. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.09.2012 року, дітей не мають. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Судом встановлено, що позивач не бажає проживати однією сім'єю з відповідачем, мотивуючи це тим, що стосунки між сторонами напружені, втрачені почуття поваги, сторони проживають окремо, позивач не бажає відновлювати стосунки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідача - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду даної справи була повідомлена належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що 02.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, між подружжям склалися неприязні відносини, в сім»ї виникали сварки по питанню подальшого сімейного життя та виховання дитини, втрачені почуття. Позивач зазначив, що збереження сімї неможливе і дане суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.09.1979 року, мають двох дітей, які вже повнолітні. На даний час сім'я розпалася, подружжя має різні інтереси, погляди на на життя, позивач не бажає відновлювати відносини з відповідачем та просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав заяву де просить розглядати справу без його участі, позивач в своїй заяві позов підтримав. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 02.09.1979 року зареєстрували шлюб, мають двох дітей, які вже повнолітні. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи. Із змісту позовної заяви, пояснень відповідача вбачається, що сторони періодично проживають окремо, не підтримують відносин, близько трьох років між сторонами існують непорозуміння, сторони не бажають примирення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2006 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, сторони мають різні сім»ї, близько року проживають окремо, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримав позов. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 03.03.2006 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Позивач в судовому засіданні категорично наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що примирення в сім'ї не можливе. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, мають різні сім»ї, близько року проживають окремо. Ні позивач, ні відповідач не бажає відновлювати стосунки, зазначають, що їх рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Позивач вказує на основні підстави розірвання шлюбу - відсутність розуміння та проживанняи в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Відповідач ствердила обставини справи, зазначивши, що шлюб існує формально, вона також, має іншу сім'ю. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити - «[PERSON]». Позивач просив залишити судові витрати за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.04.2012 року, мають сина [PERSON], [INFO] на даний час сім'я розпалася, сторони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, на грунті чого в сімї винакали сварки, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримав позов. Відповідач позов не визнала, надала відзив на позов. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 03.04.2012 року зареєстрували шлюб, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Позивач в судовому засіданні категорично наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, на грунті чого в сімї винакали сварки, позивач не бажає відновлювати стосунки, зазначає, що його рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве, оскільки він має стосунки з іншою жінкою та примирення з [PERSON] не можливе. Відповідач ствердила, що в сімї виникали конфлікти, але було й примирення, а тому відповідач вважає, що в подальшому можливе ще примирення з чоловіком. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, наявність стосунків з іншою жінкою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити - «Коцюба». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved