Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 лютого 2009 року виданого виконавчим комітетом Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області, актовий запис № 18. Після смерті померлої відкрилась спадщина на належну їй на праві приватної власності земельної частки (паю) реформованого КСП «ім. Чкалова» розміром 3,28 га, вартістю 6460 гривень. Після смерті матері на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа № 379/2009, відповідно до якої вона являється єдиним спадкоємцем покійної. На теперішній час ніхто із спадкоємців крім неї, відповідно до ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав. З урахуванням цього, вона є єдиним спадкоємцем померлої. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на земельну частку (пай), їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ державному нотаріусу не надано. Відповідно до довідки відділу у Іванківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області №48/131-19 від 03.10.2019 року вбачається, що на ім`я померлої видано та зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) Серія КВ № 0110010. Після смерті матері позивачка є законним спадкоємцем, втрата правовстановлюючого документу на майно не позбавляє її права на оформлення права власності на вищевказане право (частку (пай)). Також, той факт, що її мати дійсно володіла вищевказаним правом ніким не оспорюється. При таких обставинах, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від З0 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Позивач просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) реформованого КСП «ім..Чкалова», площею 3,28 га, розташовану на території Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області, що належала [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися. В своїх позовних вимогах позивач просила справу розглядати без її участі. Відповідач, Обуховицька сільська рада в електронному вигляді подали до суду листа, в якому зазначили, що з позовною заявою [PERSON] ознайомлені, позов визнають; просять розглянути справу без участі представника сільської ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Позивач надала суду належні докази спадкоємиці за законом : копію свідоцтва про смерть спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] ; копію свідоцтва про своє народження; копію свідоцтва про одруження. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. від 22.11.2019р. Вих. № 1303/02-31 , після [PERSON] , спадщину прийняла [PERSON] заявою від 22 липня 2009 року. Інших спадкоємців немає. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. від 22.11.2019р. Вих. № 1303/02-31 слідує, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , яка померла [INFO] ,в зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай). З довідки №1362 від 02.10.2019 р., виданої Обуховицькою сільською радою слідує, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та сама особа, яка по день смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] . З оголошення поданого в районну газету «Трибуна праці» слідує, що втрачений сертифікат серії КВ [NUMBER] 0110010 на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області розміром 3,28 га в умовних кадастрових гектарах, виданий та зареєстрований 28.10.1997 р. на ім.»я [PERSON] , вважати недійсним. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved