Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, зазначаючи, що 16 жовтня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 62000,00 грн. строком до 26.10.2015 року та 21 жовтня 2015 року договір позики грошових коштів у розмірі 64000,00 грн. строком до 29.10.2015 року. Про отримання зазначеної суми грошових коштів відповідач написав розписки. Він, позивач, неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення грошових коштів, але на даний час відповідач суму боргу не повернув, від виконання взятих на себе зобов'язань ухиляється. Тому позивач просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 16.10.2015 року у сумі 62000,00 грн., три відсотка річних у розмірі 805,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1166,82 грн., а всього 63971,82 грн. та суму боргу за договором позики від 21.10.2015 року у розмірі 64000,00 грн., три відсотка річних у розмірі 815,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1204,46 грн., а всього 66019,46 грн. та судові витрати у справі. В судове засідання позивач не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справ на підставі наявних доказів (а.с. 22) Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з'явився, на адресу суду повернулися конверти із рекомендованим повідомленням із позначами «адресат не проживає» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 20, 21). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 жовтня 2015 року сторони уклали договір позики грошових коштів у сумі 62000,00 грн. та 21 жовтня 2015 року договір позики грошових коштів у розмірі 64000,00 грн. На підтвердження отримання зазначених грошових коштів відповідачем було складено розписки. Відповідач взяв на себе обов'язок повернути грошові кошти, взяті у позику, до 26.10.2015 року та до 29.10.2015 року, відповідно (а.с. 9, 10). На даний час відповідач не повернув позивачеві суму боргу, від виконання взятих на себе зобов'язань ухиляється, чим порушив умови Договору. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на встановлене судом, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики від 16.10.2015 року у розмірі 62000,00 грн., трьох відсотків річних у розмірі 805,00 грн. (62000,00 грн. х 158 днів х 3% : 365 днів), інфляційних втрат у розмірі 1166,82 грн., а всього 63971,82 грн. та суми боргу за договором позики від 21.10.2015 року у розмірі 64000,00 грн., трьох відсотків річних у розмірі 815,00 грн. (64000,00 грн. х 155 днів х 3% : 365 днів), інфляційних втрат у розмірі 1204,46 грн., а всього 66019,46 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1299,92 грн.

Outcome: approved