Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області 17.09.2004 р. Під час набуття права власності на вказану квартиру перебував у шлюбі з відповідачкою. Вказаний шлюб було розірвано 03.08.2010 р. Ще до розірвання шлюбу відповідачка забрала свої речі та виїхала на інше місце проживання, не приймала та до теперішнього часу не приймає участі в утриманні квартири, сплаті комунальних послуг, залишаючись при цьому зареєстрованою у вказаній квартирі. Оскільки це створює перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом поміщення оголошення про виклик до газети «Рідне Прибужжя» в редакції від 07 квітня 2016 р. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1ст. 224\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивачі проти заочного розгляду справи не заперечували, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до договору дарування квартири від 17.09.2004 р., [PERSON] передала безоплатно у власність [PERSON] двокімнатну квартиру № 43, яка розташована в м. Первомайськ Миколаївської області, по вул. Коротченка, 5, жилою площею 27,5 кв. м., загальною площею, 42,6 кв. м. Договір 17.09.2004 р. посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 5897; в Первомайському МБТІ договір зареєстрований 20.10.2004 р. за реєстровим номером 12767. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 57619134 від 18.04.2016 р., двокімнатна квартира, загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ФП № 064169 від 11.04.2012 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 03.08.2010 р.; прізвище дружини після реєстрації розірвання шлюбу «Антонів». З будинкової книги вбачається, що за адресою: [ADDRESS], значаться зареєстрованими: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до акту ТОВ «Комунтехбудсервіс» від 28.09.2015 р. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], не проживають з 2012 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 9 ЖК України\~\~ ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи із змісту закону в поєднанні з нормами ст.ст. 1, 6, 9 ЖК України,\~ст. 29 ЦК України\~\~ місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа проживає постійно або тимчасово, має передбачені\~\~ст. 64 ЖК\~України\~\~ права та несе обов'язки\~щодо користування цим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Положеннями\~\~\~ст. 33 Конституції України\~\~та вимогами\~\~\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від\~\~\~11.12.2003 року\~\~ громадянам гарантована свобода пересування і вільний вибір місця проживання, тому сама по собі наявність чи відсутність прописки (реєстрації) не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, так і для відмови в цьому. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В цьому ж законі визначено поняття місця проживання особи, яким є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 2\~ст. 386 ЦК України, власник,\~\~ який\~\~ має\~\~ підстави\~\~ передбачати\~\~можливість порушення свого права власності іншою особою,\~\~може звернутися\~\~до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій,\~\~які можуть порушити його право,\~\~або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до положень\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою,\~\~що втратила право\~\~користування\~\~жилим приміщенням\~\~внаслідок\~\~відсутності\~\~цієї\~\~особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що\~відповідач втратила право користування житловим приміщення у звязку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік; вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved