Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №Ф060639К від 29.06.2006 року. Позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 300000 з порядком повернення кредиту, передбаченого ст.1 Договору кредиту зі сплатою 18% річних та кінченим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 28 червня 2026 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 21.03.2014 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №Ф060639К від 29.06.2006 року становить 577213,97 гривень. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати у сумі 3654,00 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити позов. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та просили суд застосувати строк позовної давності. Вислухавши сторони, та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №Ф060639К від 29.06.2006 року. Позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 300000 з порядком повернення кредиту, передбаченого ст.1 Договору кредиту зі сплатою 18% річних та кінченим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 28 червня 2026 року або достроково у випадках, передбачених Договором кредиту. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 21.03.2014 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №Ф060639К від 29.06.2006 року становить 577213,97 гривень, що складається з: - суми заборгованості за кредитом - 266250,00 гривень; - суми заборгованості за відсотками - 261871,34 гривень; - розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту - 10141,42 гривень; - розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків - 32483,63 гривень; - розміру інфляційних витрат за кредитом -1537,78 гривень; - розміру інфляційних витрат за відсотками - 4929,80 гривень. Судом встановлено, що відповідно до п.п.3.3.9 п.3.3 ст.3 позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього Договору. В силу ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Крім цього пунктом 1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) встановлена скорочена позовна давність в один рік. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 Цивільного кодексу України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.1.1.2 Договору кредиту № Ф060639К від 29.06.2006 року погашення кредиту здійснюється до 10 числа місяця наступного за місяцем, передбаченим у графіку. З урахуванням цього право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення у відповідності до п.4.5 ст.4 Договору кредиту №Ф060639К від 29.06.2006 року, згідно якого у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.8, 3.3.9 цього Договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф,пеню). Із матеріалів справи та згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються з дати останнього платежу - 23.10.2008 року до цього часу. А відтак початок перебігу позовної давності за кредитним договором по сплаті суми кредиту, відсотків та штрафних санкцій починається з моменту порушення строку його погашення, а саме - з 11.01.2009 року. Стаття 266 Цивільного кодексу України передбачає, що зі спливом позовної до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, у відповідності до ст.266, ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 16.04.2014 року, загальна заборгованість за договором нарахована станом на 21.03.2014 року, а останне погашення простроченої заборгованості відповідачем відповідно до розрахунку відбулось 23.10.2008 року. Тобто з цього вбачається, що у відповідно до умов кредитного договору зобов'язання по погашенню всієї суми кредиту настало 11 січня 2009 року, а тому саме з цього дня починається відлік строку позовної давності для звернення банку до суду. За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами строку позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Таким чином суд, вважає, що необхідно застосувати до позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на їх користь заборгованості строк позовної давності, та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed