Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 28.09.2016 року мотивуючи тим, що з 03.02.2001 року по 09.09.2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в шлюбі у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Після розлучення він став проживати окремо, а діти за усною домовленістю залишились проживати з відповідачем, яка стала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Після марних спроб вирішити спір мирним шляхом, він звернувся до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області. Вказане звернення 29.06.2016 року було розглянуто Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області, яка з цього приводу висловила свої рекомендації. За результатами розгляду заяви Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області зробила висновок № 1067/04-31 від 05.07.2016 року «Про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та особистому спілкуванні з його дітьми [PERSON] та [PERSON]О.». Після цього, Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області 12.07.2016 року було прийнято рішення № 311 щодо порядку його участі у вихованні та особистому спілкуванні з дітьми: І і ІІІ субота й неділя місяця з 10-00 години до 20-00 години без ночівлі за місцем проживання батька дітей, щовівторка та щочетверга з 16 години до 21 години та місяць в літній період за узгодженням з матірю дітей для оздоровлення та відпочинку обох дітей. Крім того, пунктом 5 вказаного рішення було повідомлено про право кожного з них у разі невиконання одною з сторін даного рішення звертатися за вирішенням спору до суду. Не зважаючи на вказане рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, відповідач продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, а саме не пускає дітей до нього, а також не пускає його до дітей, чим порушує його права на особисте спілкування та рішення виконкому. Оскільки відповідач ухиляється від конструктивного спілкування та перешкоджає йому спілкуватись з дітьми, він вимушений звернутись до суду за вирішенням цього спору та просив в судовому порядку зобовязати відповідача не чинити перешкоди у його спілкуванні з сином [PERSON], [INFO] та дочкою [PERSON], [INFO], та надавати йому сина [PERSON] та дочку [PERSON], для особистого спілкування. Визначити такий порядок його участі у спілкуванні з сином [PERSON] та дочкою [PERSON] та у їх вихованні: систематичні побачення щовівторка та щочетверга з 16-00 год. до 21-00 год., першої та третьої суботи та неділі місяця з 10-00 год. до 20-00 год. без ночівлі за місцем проживання батька, та місяць в літній період для оздоровлення та відпочинку обох дітей. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача, адвокат за договором, [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду письмові заперечення, зазначила, що не чинить перешкоду позивачу у спілкуванні з дітьми, позивач погано впливає на психіку дітей в звязку з тим, що постійно вчиняє сварки, він не вміє належним чином доглядати за донькою, яка має особливості в харчуванні та медичному догляду, тому необхідно обмежити спілкування дітей з батьком, просила в позові відмовити в повному обсязі. Представник відповідача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в позові відмовить в повному обсязі в звязку з тим, що його довірителька позивачу жодним чином не чинить перешкоди в спілкуванні з дітьми, а позивач сам не дотримується графіку. Крім того, ССД прийняла рішення без участі відповідача та без врахування акту обстеження умов проживання батька. Представник третьої особи Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, за довіреністю у справі [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що покладається на розсуд суду при вирішенні спору та зазначила, щоб рішення ССД було прийнято з урахуванням інтересів дітей, відповідач викликалась на засідання комісії, однак не зявилась, акт обстеження умов проживання батька не складався, оскільки не було заявлено вимог щодо перебування дітей з батьком в нічний період доби. Просила винести рішення з максимальним врахуванням інтересів дітей. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, заслухавши пояснення свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], Гудз [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкуванні не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто поживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку та стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ними алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою ВР України за № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. 03 лютого 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 100 ( а.с. 9). 09 вересня 2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, рішення набрало законної сили 06.10.2015 року (а.с. 10). Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є сторони у справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 10 липня 2001 року, що видано Відділом реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 777 ( а.с. 11). Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є сторони у справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 листопада 2010 року, що видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1987 ( а.с. 12). Діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу між батьками залишилися проживати з мамою [PERSON], що підтверджено показами сторін, свідків та матеріалами справи. Відповідно ч. 3 ст. 19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. У разі звернення з позовом до суду припиняється виконання рішення органу опіки та піклування. Судом встановлено, що позивач звернувся 03.12.2015 року та 21.06.2016 року до Служби у справах дітей Білоцерківської міської Ради Київської області із завою про порушення відповідачем його батьківських прав та визначення порядку його участі у вихованні та особистому спілкуванні з неповнолітніми дітьми (а.с. 14,16). 12.07.2016 року Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області було прийнято рішення № 311, про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та особистому спілкуванні з його дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Даним рішенням встановлено такий порядок участі [PERSON] у вихованні та особистому спілкуванні з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]: І і ІІІ субота й неділя місяця з 10-00 години до 20-00 години без ночівлі за місцем проживання батька дітей, щовівторка і щочетверга з 16-00 години до 21-00 години та місяць в літній період за узгодженням із матірю дітей для оздоровлення та відпочинку обох дітей. Також, рекомендовано [PERSON] та [PERSON] разом із дітьми звернутися до психологічної служби центру соціально-психілогічної реабілітації дітей «Злагода» з метою отримання необхідної психологічної допомоги для налагодження стосунків між собою та з дітьми. Рекомендовано батькам дітей забезпечити якісну дошкільну освіту меншої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно висновку психолога, щодо перебування в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], від 12.12.2016 року (а.с. 159), діти відвідували заняття психолога в ЦСПРД «Злагода» з 22.11.2016 року по теперішній час. Висновки: [PERSON] має занижену самооцінку, тривожність хлопчика повязана з конфліктами між батьками, до чого додались перехід в інший навчальний заклад, складнощі з адаптацією та встановленням контактів з однолітками. Страх невдачі, відсутність близьких друзів впливають на слабке засвоєння навчального матеріалу через, що тривога росте ще більше. В «Колі соціальних звязків» батька і матір зобразив на одному рівні, сестру поряд. З батьком прагне спілкуватись, але втомлений конфліктами дорослих, власними проблемами, тому іноді відмовляє йому у зустрічах. [PERSON] прагне просто побути наодинці. [PERSON] має страхи, високу тривогу, яка часто заважає зосередитись на завданні. В «Колі соціальних звязків» відмітила мама, брата, бабусю з боку матері та домашніх тварин, батька забула. В методиці «Сімя» зобразила батька, матір, себе і брата, при чому всі, крім брата мають вигляд агресивних фігур. Під час роботи, [PERSON] зауважила, що хотіла б, щоб всі були разом, за методикою «Незакінчене зображення» в квадраті, було виявлено, що у дитини низька самооцінка. Батькам рекомендовано намагатись обмежити участь дітей у конфліктах між ними, не використовувати маніпуляції щодо дітей, продовжити заняття з практичним психологом для обох дітей, оскільки з часом проблеми наявні у них будуть ускладнюватись. Даний висновок складений практичним психологом ЦСПРД «Злагода» [PERSON] Позивач в судовому засіданні довів, що відповідач чине йому перешкоди в спілкуванні з дітьми та не дає дітей у визначені рішенням дні та часи, а саме це підтверджується показами свідків та матеріалами справи. Так, згідно висновку про результати перевірки по повідомленню гр. [PERSON] від 09.11.2016 року (а.с. 85), встановлено, що 01.11.2016 року до Білоцерківського ВП надійшла письмова заява від гр. [PERSON] з проханням прийняти міри до його колишньої дружини [PERSON], яка 01.11.2016 року близько 18:00 години не допустила до належного йому житла та не дає змоги поспілкуватися з дітьми. Згідно висновку про результати перевірки по повідомленню гр. [PERSON] від 17.11.2016 року (а.с. 87), відповідно до якого встановлено, що 10.11.2016 року до Білоцерківського ВП надійшла письмова заява від гр. [PERSON] з проханням прийняти міри до його колишньої дружини [PERSON], яка 10.11.2016 року близько 16:30 години не допустила до належного йому житла та не дає змоги поспілкуватися з дітьми. Відповідач обґрунтовувала свої заперечення тим, що вона не давала дітей відповідачу лише тоді, коли вони хворіли і в підтвердження цього надала до суду копію довідки, відповідно до якої [PERSON], [INFO], хворіла з 11.11.2016 року по 21.11.2016 рік (а.с. 119). Так, 01.11.2016 року - вівторок, 10.11.2016 року - четвер, тобто визначені рішенням ВК БМР Київської області дні для спілкування позивача з дітьми [PERSON] та [PERSON], доказів того, що в ці дні діти були хворі до суду надано не було, тому суд приходить до висновку, що відповідачем чинились перешкоди позивачу в спілкуванні з дітьми. До суду, також, надані копії висновків про результати перевірки по повідомленню гр. [PERSON] від 31.01.2017 року, 21.01.2017 року, 02.02.2017 року, 09.12.2016 року, 24.12.2016 року (а.с. 128-131, 134), відповідно до яких, [PERSON], не допускала [PERSON] до належного йому житла та не давала змоги поспілкуватись з дітьми, хоча це дні визначені рішенням ВК БМР Київської області. Так, відповідно до ст. 158 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати другому з батьків здійснювати свої батьківські права, якщо його спілкування з дитиною не завдає шкоди її фізичному та психічному здоровю, моральному розвитку. Якщо той з батьків, з ким проживає дитина, вважає, що спілкування або виховання дитини тим з батьків, який проживає окремо суперечить інтересам дитини він повинен звернутись до суду з вимогою про зміну режиму участі того з батьків, який проживає окремо і в жодному разі не може самостійно перешкоджати вихованню та спілкуванню з дитиною. Відповідач не надала жодних доказів в підтвердження того, що спілкування або виховання дітей батьком суперечить інтересам дітей, завдає шкоди їх фізичному та психічному здоровю і моральному розвитку. Також, надані до суду докази, покази свідків, підтверджують факт, що між сторонами існують неприязні відносини, вони постійно вчинять сварки в присутності дітей, від чого страждає психіка дітей, та не можуть дійти згоди щодо спілкування і виховання дітей. Тобто, спір стосовно спілкування з дітьми позивача [PERSON] між сторонами існує. Сторонами до суду надані висновки про результати перевірки по повідомленню гр. [PERSON], гр. [PERSON] (а.с. 73-88), які підтверджують той факт, що між позивачем і відповідачем склались неприязні стосунки і між ними постійно виникають сварки. Відповідач в своїх запереченнях зазначила, що позивач неодноразово бив сина, однак належними та допустимими доказами не підтвердила даний факт в судовому засіданні. Також, з висновку психолога вбачається, що діти не бояться батька та прагнуть з ним спілкуватись, поважають батьків і бажають щоб батьки припинили сваритись між собою. В судовому засіданні позивач довів, що він виконує перед своїми дітьми батьківські обовязки та приймає участь у їх вихованні, а саме оплачує гуртки для доньки, сплачує абонемент персональних тренувань для свого сина, купує дітям одяг, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 68-70) та визнається відповідачем. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що графік, який пропонує позивач є необґрунтований та зроблений без врахування потреб дітей, син вже в такому віці що сам може визначати коли, з ким і скільки зустрічатись та спілкуватись, однак він зараз навчається в одинадцятому класі, ходить на додаткові заняття, займається спортом, а ще необхідно зробити домашнє завдання, тому в нього фізично не буде можливості зустрічатись з батьком з 16-00 год. до 21-00 год. в будні дні і тому вона вважає, що позивач може спілкуватись з сином щовівторка та щочетверга з 16-00 год. до 19-00 год. Дочка ходить в садочок і з 13-00 години вже вільна, тому вона не проти, щоб батько забирав доньку щовівторка і щочетверга з 13-00 год. і до 19-00 год., оскільки доньку необхідно приготувати вчасно до сну. Також, відповідач зазначила, що вона не проти, що б позивач брав на місяць в літній період сина на оздоровлення, однак повністю заперечує дану вимогу щодо доньки, оскільки донька має проблеми зі здоровям, позивач не знає як вона харчується, які ліки їй необхідно давати і як взагалі за нею доглядати. Позивач в судовому засіданні зазначені відповідачем обставин щодо особливості харчування та медичного догляду дочки не спростував. Суд, заслухавши думку позивача і відповідача, враховуючи інтереси дітей, вважає за необхідне визначити такий порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], [INFO]: щовівторка та щочетверга з 16-00 год. до 19-00 год.; перша та третя субота, друга та четверта неділі місяця з 10-00 год. до 20-00 год. без ночівлі за місцем проживання батька, та місяць в літній період для оздоровлення та відпочинку сина. Визначити такий порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON], [INFO]: щовівторка та щочетверга з 16-00 год. до 19-00 год., перша та третя суботи, друга та четверта неділі місяця з 10-00 год. до 20-00 год. без ночівлі за місцем проживання батька, та місяць в літній період для оздоровлення та відпочинку дитини, з урахуванням медичних рекомендацій щодо харчування, лікування та профілактичних заходів. Суд вважає, що такий порядок участі батька у вихованні та особистому спілкуванні з дітьми не буде суперечити інтересам самих дітей, оскільки за ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При вирішенні спору судом приймаються до уваги положення Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР України № 789-XII від 27.02.1991 року, стосовно того, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст.3). Відповідно до ст. 9 цієї Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Представником відповідача зазначалось про те, що не можна визначати порядок участі батька в спілкуванні з дітьми, оскільки Служба у справах дітей не надала до суду висновок про умови проживання батька. Однак, дана обставина за будь-яких умов не може позбавити позивача прав, передбачених ст.ст. 141, 153 СК України. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині зобовязання відповідача не чини перешкоди позивачу у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO] та дочкою [PERSON], [INFO], та визначення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні сина [PERSON]: щовівторка та щочетверга з 16-00 год. до 19-00 год.; перша та третя субота, друга та четверта неділі місяця з 10-00 год. до 20-00 год. без ночівлі за місцем проживання батька, та місяць в літній період для оздоровлення та відпочинку сина, та визначити порядок участі позивача у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON]: щовівторка та щочетверга з 16-00 год. до 19-00 год., перша та третя суботи, друга та четверта неділі місяця з 10-00 год. до 20-00 год. без ночівлі за місцем проживання батька, та місяць в літній період для оздоровлення та відпочинку дитини, з урахуванням медичних рекомендацій щодо харчування, лікування та профілактичних заходів, в частині інших вимог відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, за рахунок відповідача компенсуються витрати позивача пропорційно до задоволених вимог. Отже, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial