Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.04.2009 року Виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Львівської області зареєстровано шлюб з відповідачкою [PERSON] , про що зроблено актовий запис №42. Після одруження відповідач змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Спільне подружнє життя не склалося через несхожість характерів і поглядів. З грудня 2018 року фактично припинилися шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Спільних дітей не має. Просить позов задоволити. Позивач подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про те, що позов визнає в повному обсязі, строку на примирення не потребує. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.04.2009 року у Виконавчому комітеті Новороздільської міської ради Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №42, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно з ч. 2 ст.140 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами ч.3 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб з відповідачем слід розірвати. Судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 840 грн. та 80 копійок.

Outcome: approved