Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що він зі своєю дружиною відповідачем по справі 09 вересня 1995 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох доньок: Анастасію, [INFO], та Єлизавету, [INFO], які на даний час проживають із відповідачкою. Між сторонами протягом останніх двох років виникли непорозуміння через несумісність характерів, вони мають різні погляди на сімейні відносини, виховання дітей та ведення домашнього господарства. Тривалий час сторони намагалися зберегти сімю, однак їх взаємовідносини так і не налагодилися. На даний час сторони проживають окремо. Позивач подальше спільне життя вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб і не надавати час для примирення. З відповідача на свою користь просить суд не стягувати судові витрати зі сплати судового збору. Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити. Відповідач надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала, справу просила розглянути за її відсутності, примирення з позивачем вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Чуприна». У звязку із заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 305144 від 09.09.1995 року, від подружнього життя мають доньку Анастасію, [INFO], та доньку Єлизавету, [INFO], що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують вже більше двох років і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сімю. Тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом зясовано, що волевиявлення позивача, який наполягає на задоволенні позову, і відповідачки, яка позов визнає і проти його задоволення не заперечує, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їхніх дітей, що має істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд встановив, що сторони не мають пільг зі сплати судового збору, передбачених Законом України «Про судовий збір». При цьому суд враховує письмове клопотання позивача, у якому він просить не стягувати із відповідачки на його користь понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved