Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, у підтвердження якого посилається на те, що 11.01.2018 року о 18:35 в м. Дніпро, на перехресті вулиць 20- річчя Перемоги та вул. Н. Данченко сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів, а саме автомобіля Opel, д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Toyota, д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Toyota та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу Відповідно до Постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2018 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.05.2018 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Цивільно-правову відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа (власник транспортного засобу Toyota (д.р.н. [NUMBER] ) звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу № 8158 від 23.08.2018 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 17 062,07 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 992776 від 27.08.2018 року. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 734,80 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 903259 від 28.03.2018 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки в розмірі 17796,87 грн., а також витрати про сплаті судового збору. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.01.2018 о 18 год. 35 хв. в м. Дніпро на перехресті вулиць 20-річчя Перемоги та Н.Данченко, водій [PERSON] , перед початком обгону не переконався в тому, що водій т/з, який рухається по тій самій смузі попереду, не подав сигналу про намір повороту ліворуч та здійснив зіткнення з ним, в наслідок чого т.з. отримали технічні пошкодження та завдано матеріальних збитків іншому т/з Toyota RAV4 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 14.2б ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2018 року по справі № 206/387/18 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року постанова Самарського районного суду м. Дніпропетровська залишена без змін. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту експертного дослідження № 48/01/18 від 25.02.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota RAV4 д.н.з. [NUMBER] складає 17881,64 грн., 17062,07 грн. без складової ПДВ. На підставі наказу № 8158 від 23.08.2018 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 17062,07 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 992776 від 27.08.2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,\~особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі\~(право власності, інше речове право, договір підряду,\~оренди, позички тощо)\~володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Згідно з п.п. а п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. На момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право до відповідача про відшкодування завданої шкоди в сумі 17062,07 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 992776 від 27.08.2018 року. Крім того, для визначення розміру заподіяної шкоди позивачем було сплачено 734,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 903259 від 28.03.2018 року, які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню матеріальна шкода в загальному розмірі 17796,87 грн. Позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн. Отже, вказані судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved