Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої кримінальним злочином, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12.08.2010 року приблизно о 14:30 годин відповідач - [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ - 217030, державний номер : [NUMBER] , прямував по автодорозі «Дніпропетровськ - Мелітополь» зі сторони м. Дніпропетровська в напрямку м. Синельникове Дніпропетровської області. На шляху прямування на відстані 300 метрів від знаку «35км» [PERSON] , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху вправо не впевнився, що це буде безпечним, змінив напрямок свого руху вправо, унаслідок чого автомобіль виїхав за межі проїзної частини і перекинувся. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу були спричинені тілесні ушкодження у вигляді «ушиб хребетно-спинномозговой травми, ушиба шейного отдела спинного мозга гематомиелия С5-С6, компресионно-оскольчатого перелома тела 6-го шейного хребта, перелома обеих дуг 6-го шейного хребта с подвывихом в левом ду гоотросченом суставе 6-7 шейных хребтов, комбинированного спастичного теграпереза, формирования постгемаррогичных кист на уровне С5, С6 спинного мозга» ( російською мовою), які згідно висновку судово-медичної експертизи №128 від 11.05.2011 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя. Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.07.2011 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст. 286 КК України та йому призначене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з випробуванням. Таким чином протиправними діями відповідача позивачу була заподіяна матеріальна та моральна шкода. Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тяжку спинальну травму і визнаний інвалідом другої групи з дитинства безстроково, внаслідок чого потребує щорічної медикаментозної терапії в неврологічному відділенні 2 рази на рік та відділенні реабілітації щорічно. Згідно індивідуальної програми реабілітації інвалідів №320 від 10.03.2015 року, складеної Васильківською МСЕК , у позивача встановлені наступні обмеження життєдіяльності : до самообслуговування: до пересування; до контоолю за поведінкою; до трудової діяльності; до навчання; до професійного навчання; до здобуття освіти. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2017 року по справі № 191/48/16-ц, яке набрало законної сили 19.07.2017 року, на підставі висновку комісійної судово-медичної експертизи від 06.05.2016 року № 81, встановлено, що позивач - [PERSON] , за станом здоров`я не може бути працездатним в звичайних умовах, отримані ним травми є наслідком отримання тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12.08.2010 року, винним у якої є відповідач [PERSON] , і привели до стійкої втрати професійної працездатності на 80 відсотків. Таким чином, судовими рішеннями встановлено і факт заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12.08.2010 року, винним у якій є відповідач і те, що за станом здоров`я позивач не може бути працездатним в звичайних умовах, і те, що отримані ним травми є наслідком отримання тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12.08.2010 року, винним у якої є відповідач і те, що вони привели до стійкої втрати професійної працездатності на 80 відсотків і це не потребує доказування. Як вбачається з індивідуальної програми реабілітації інваліда № 320 від 10.03.2015 року, виданою медико-соціальною експертною комісією, у позивача встановлені наступні обмеження життєдіяльності : до самообслуговування; до пересування; до контролю за поведінкою; до трудової діяльності; до навчання; до професійного навчання; до здобуття освіти. Крім того, відповідно до даної програми позивачу були передбачені реабілітаційні заходи, а саме : лікування в Синельниківській ЦРЛ, щорічне санаторно - курортне лікування в санаторіях Саки, Бердянську, Хмельник. В період часу з 12.08.2017 року по 21.08.2017 року позивач знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Синельниківська ЦРЛ «ДОЛ», та за цей час ним на придбання ліків витрачено 4 563,22 грн.. Крім того, як зазначалось раніше, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2017 року по справі № 191/48/16-ц, встановлено, що він стійко втратив професійну працездатність на 80 відсотків. З 01.11.2013 року він працював в ПП «Телерадіокомпанія Регін» на посаді системного адміністратора. Відповідно до даних, розміщених на офіційному сайті Державної служби статистики України «Середньомісячна заробітна плата за видами економічної діяльності за період з початку року у 2016 році» вид діяльності «Інформація та телекомунікації» середня заробітна плата у розрахунку на 1 штатного працівника за період з січень-грудень 2016 року становила 9530,00 грн.. Отже, загальна сума втраченого ним заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності за 2016 рік складає 91488,00 грн. ( 9530,00 грн. х 12 місяців/100% х 80%), який повинен бути стягнутий з відповідача в повному обсязі. Відповідно до даних, розміщених на офіційному сайті Державної служби статистики України «Середньомісячна заробітна плата за видами економічної діяльності за період з початку року у 2017 році» вид діяльності «Інформація та телекомунікації» середня заробітна плата у розрахунку на 1 штатного працівника за період з січень-серпень 2017 року становила 11557,00 грн.. Отже, загальна сума втраченого ним заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності за період січень-серпень 2017 року складає 73964,80 грн. (11557,00 грн. х 12 місяців / 100% х 80%), який повинен бути стягнутий з відповідача в повному обсязі. А загалом розмір втраченого позивачем заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності за період січень 2016 року - серпень 2017 року становить 165452,80 грн.. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати, викликані необхідністю лікування та придбання ліків в сумі 4563,22 грн.; а також втрачений заробіток внаслідок зменшення загальної працездатності за період січень 2016 року - серпень 2017 року в сумі 165452,80 грн.. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.07.2011 року [PERSON] було засуджено до 5 років позбавлення волі без позбавлення водійських прав. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік. Згідно розпорядження про виконання вироку, вирок від 13.07.2011 року набрав законної сили 29.07.2011 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто матеріальну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, в розмірі 10781 грн. 46 коп.; втрачений заробіток внаслідок зменшення загальної працездатності за період з 12.08.2010 року до 05.01.2016 року в розмірі 59374 грн. 64 коп.; втрачений заробіток внаслідок зменшення загальної працездатності в розмірі 80 відсотків мінімальної заробітної плати, починаючи з 05.01.2016 року і на весь час стійкої втрати професійної працездатності [PERSON] 80%; моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, в розмірі 300000,00 грн.. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Також з [PERSON] на користь держави в розмірі 3701 грн. 56 коп.. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2017 року, рішення Синельниківського міськрайонного суду від 27.01.2017 року в частині стягнення втраченого заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності в розмірі 80 відсотків мінімальної заробітної плати за весь час стійкої втрати професійної працездатності, скасовано% в частині стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я - змінено, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 30000 грн.. В іншій частині рішення залишено без змін. Постановою Верховного суду від 11.09.2019 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2017 року в частині скасування рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2017 року про стягнення втраченого заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності в розмірі 80% мінімальної заробітної плати за весь час стійкої втрати працездатності та в частині зміни рішення Синельниківського міськрайонного суду від 27.01.2017 року про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, скасовано. Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2017 року в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] втраченого заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності в розмірі 80% мінімальної заробітної плати за весь час стійкої втрати працездатності та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, залишено в силі. З копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 01.11.2013 року прийнятий на посаду системного адміністратора ПП «Телерадіокомпанії «Регіон», 01.06.2017 року - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Згідно довідки до Акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 020883, [PERSON] з 01.03.2013 встановлено другу групу інвалідності з дитинства по патології опорно-двигательного аппарата ( російською мовою). З посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи. Згідно довідки квартального комітету № 10 від 25.11.2017 року [PERSON] має наступний склад сім`ї : [PERSON] , [PERSON] . Відповідно довідки № 6 від 29.01.2018 року [PERSON] працював у ПП «Телерадіокомпанія «Регіон» з 01.11.2013 року по 01.06.2017 року та займав посаду системного адміністратора. Враховуючи інвалідність [PERSON] та те, що він виконував незначний обсяг роботи, вказаний співробітник працював 2 години на тиждень та відповідав за програмне забезпечення підприємства. За період з листопада 2013 року по травень 2017 року згідно посадового окладу до сплати 56684,56 грн.. Згідно Наказу № 46 від 27.07.2017 року адміністратору системи [PERSON] встановлено з 27.07.2017 року неповний робочий день , згідно графіку роботи № 2 тривалістю 0,5 від норми тривалості робочого часу; встановлено оплату у розмірі 50% від окладу адміністратора систем. З довідки № 24 від 31.12.2017 року вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «Южспецконструкція» з 27.07.2017 року. На теперішній час займає посаду адміністратора систем. Дохід за період з 27.07.2017 року по 31.12.2017 року склав 8530,25 грн.. Згідно довідки про доходи від 31.12.2017 року [PERSON] працює в ТОВ «Южспецконструкція» на посаді адміністратора систем. Загальна сума доходу за період з липня 2017 року по грудень 2017 року становить 6994,81 грн.. Крім того, з довідки № 29 від 23.01.2018 року [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Южспецконструкція» на посаді адміністратора систем ( основне місце роботи на 0,5 ставки) з 27.07.2017 року по теперішній час. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради № 1035/4-05 від 01.07.2019 року, [PERSON] інвалід ІІ групи з дитинства, перебуває на обліку в управлінні праці з лютого 2011 року як особа з інвалідністю. Отримував державну соціальну допомогу та надбавку на догляд, як особа з інвалідністю з дитинства І група з 16.02.2011 року по 28.02.2013 року. З 01.03.2013 року по теперішній час отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства ІІ група. Згідно виписки із акта МСЕК інвалідність ІІ група встановлена з 01.03.2013 року безстроково. Діагноз - патологія опорно-рухового апарату. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги Синельниківської міської ради» № 855 від 08.12.2019 року, 27.10.2010 року лікарсько-консультативною комісією «КЗ ОЗ Синельниківська ЦРЛ», [PERSON] був виданий первинно медичний висновок на дитину інваліда віком до 18 років № 1680. Діагноз : спинно-мозкова травма ( шифр Міжнародної класифікації хвороб S12.7). Медичний висновок був виданий спираючись на висновок обласної дитячої лікарні. Крім того, в матеріалах цивільної справи містяться квитанції на придбання позивачем ліків на загальну суму 4563,22 грн.. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Згідно ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч.1 ст.1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Відповідно до п. 12 абз.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розмір відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою потерпілим заробітку (його частини) у зв`язку з ушкодженням здоров`я, встановлюється виходячи зі ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Згідно п.19 вищезазначеної Постанови, якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону N 1105-XIV. Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст. 455 ЦК. При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що : в) розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. За медичним висновком потерпілому, який став інвалідом, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а інвалідам I групи - щорічно надається безоплатно путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки ії вартість компенсується Фондом у розмірі, встановленому його правлінням. Потерпілому, який став інвалідом, компенсуються також витрати на проїзд до місця лікування й назад. Якщо він працює і використав щорічну відпустку до одержання путівки в санаторно-курортний заклад, йому надається додаткова відпустка для лікування (включаючи час проїзду) зі збереженням на цей період середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров`я, або заробітку, який склався перед відпусткою, за його вибором. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» в рішенні суд повинен навести точний розрахунок присуджених сум для відшкодування шкоди, зазначені строки їх виплати. Відшкодування шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я складається зі щомісячних платежів (страхових виплат), що виплачуються протягом строку, на який встановлено втрату працездатності, та додаткових витрат, що виплачуються протягом строку, на який визначено потребу в них. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з 01.11.2013 року по 01.06.2017 року працював у ПП «Телерадіокомпанія «Регіон» на посаді системного адміністратора, та в період з 27.07.2017 року працював в ТОВ «Южспецконструкція» на посаді адміністратора системи з неповним робочим днем тривалістю 0,5 від норми тривалості робочого часу, у розмірі 50% від окладу адміністратора систем. Згідно даних, розміщених на офіційному сайті Державної служби статистики України «Середньомісячна заробітна плата за видами економічної діяльності за період з початку року у 2016 році» вид діяльності «Інформація та телекомунікації» середня заробітна плата у розрахунку на 1 штатного працівника за період з січень-грудень 2016 року становила 9530,00 грн.. Отже, загальна сума втраченого позивачем заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності за 2016 рік складає 91488,00 грн. ( 9530,00 грн. х 12 місяців/100% х 80%). Відповідно до даних, розміщених на офіційному сайті Державної служби статистики України «Середньомісячна заробітна плата за видами економічної діяльності за період з початку року у 2017 році» вид діяльності «Інформація та телекомунікації» середня заробітна плата у розрахунку на 1 штатного працівника за період з січень-серпень 2017 року становила 11557,00 грн.. Отже, загальна сума втраченого [PERSON] заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності за період січень-серпень 2017 року складає 73964,80 грн. (11557,00 грн. х 12 місяців / 100% х 80%). А загалом розмір втраченого позивачем заробітку внаслідок зменшення загальної працездатності за період січень 2016 року - серпень 2017 року становить 165452,80 грн.. Згідно ч. 1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач згідно ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 640,00 грн. за ставками судового збору в редакції ЗУ «Про судовий збір» від 01.01.2017 року. На підставі викладеного та ст.ст. 1166, 1195, 1197 ЦК України, п. 12 абз.1, п.19, п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постанови Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»

Outcome: approved