Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з останнього на свою користь 168000 гривень 00 копійок, з яких 84000 гривень сума забезпечувального платежу за квартиру, яку позивач мав намір придбати у відповідача відповідно до попереднього договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2014 року, та 84000 гривень штрафу в розмірі забезпечувального платежу, який сторони погодили укладенням попереднього договору. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 12.06.2014 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], за яким позивач передала відповідачу забезпечувальний платіж в сумі 84000 гривні та сторони зобов'язались укласти основний договір не пізніше 28.07.2014 року. Пунктом 4 вказаного договору сторони погодили, що у випадку невиконання умов договору, зокрема укладення основного договору, [PERSON] повертає [PERSON] суму забезпечувального платежу та сплачує штраф в сумі забезпечувального платежу, тобто 84000 гривень. Як вказує позивач, з того часу жодної купівлі-продажу не відбулось, жодних документів на квартиру [PERSON] їй не надав та забезпечувальний платіж не повернув. Виходячи з викладеного, позивач вимушений звернутись до суду із зазначеними вище вимогами. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення, справу просив розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд, враховуючи згоду позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що 12.06.2014 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], за яким позивач передала відповідачу забезпечувальний платіж в сумі 84000 гривні та сторони зобов'язались укласти основний договір не пізніше 28.07.2014 року. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Згідно пунктів 1 та 2 попереднього договору, основний договір купівлі-продажу мав бути укладений сторонами не пізніше 18 год. 00 хв. 28.07.2014 року. Як встановлено з матеріалів справи, укласти договір купівлі-продажу квартири сторони не спромоглися з вини [PERSON]. Статтею 571 ЦК України визначено, що якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Пунктом 4 попереднього договору сторони погодили, що у випадку невиконання умов договору, зокрема укладення основного договору, [PERSON] повертає [PERSON] суму забезпечувального платежу в розмірі 84000 гривень та сплачує штраф в сумі забезпечувального платежу, тобто загалом має повернути 168000 гривень. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] 168000 гривень 00 копійок. Згідно статті 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1680 грн. 00 коп. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved