overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 12.11.2005 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 880. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з липня 2013 року, з тієї причини, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що постійно виникали суперечки та сварки. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. На примирення він не згодний, просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 19). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.11.2005 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 880 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки сторони припинили з липня 2013 року з причини тієї причини, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що постійно виникали суперечки та сварки. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 13.09.2013 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 130. Від шлюбу дітей вони не мають. Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2014 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Витрати по розірванню шлюбу просив покласти на нього (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 18). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.09.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 130 (а.с. 17). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з вересня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 14.06.2008 року. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 352. Від шлюбу мають малолітнього сина, Рустама, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з квітня 2017 року через подружню зраду відповідача. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення та справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 15). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.06.2008 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 352 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, Рустама, [INFO] (а.с.7). Подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 14.07.2001 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 539. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 29 лютого 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги та просив їх задовольнити. Просив судові витрати не стягувати з відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, але вона указала, що причини припинення шлюбних відносин зовсім інші, ніж указує позивач. Так, їх шлюб не може бути збережений через постійні зради з боку позивача, спричинення їй тілесних ушкоджень. Просила при розірванні шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище Іванова. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 539 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені 29 лютого 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами склалися відносини, які виключають можливість знаходження їх у шлюбі, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 14.08.2010 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 483. Від спільного життя мають неповнолітнього сина, Максима, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2015 року через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Витрати по розірванню шлюбу просив покласти на нього (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.08.2010 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 483 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 15.08.2009 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 593. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, Дмитра, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 15.11.2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Витрати по розірванню шлюбу просив покласти на нього (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 14). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.08.2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 593 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, Дмитра, [INFO] (а.с. 5). Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з 15.11.2015 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 16 вересня 1995 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріального районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська, актовий запис № 753. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей. Подружні стосунки між ними припинені з травня 2010 року, з тієї причини, що вони не можуть знайти порозуміння. Весь цей час проживають в одній квартирі, але різними сімями. Позивач вважає, що сім*я їх розпалася, на примирення він не згодний. Спір про розподіл майна та виховання дітей між ними відсутній. Просив шлюб розірвати, витрати по розірванню шлюбу покласти на нього. Позивач визнала позовні вимоги та зазначила, що їх сім*я розпалася вже давно через різні життєві принципи з позивачем. Тому вона згодна на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 вересня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріального районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 753 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. Подружні стосунки між сторонами припинені з травня 2010 року з причини непорозуміння між сторонами. За цей час сторони не примирились та зберігати сім*ю не бажають. Вважають, що шлюбні відносини повязують їх формально. \~Спору про поділ майна та виховання дітей між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 18.02.2006 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 82. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, Анастасію, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з грудня 2010 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. На примирення він не згодний. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.02.2006 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 82 (а.с. 19). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO] (а.с. 5). Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з грудня 2010 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 19 липня 2003 року. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 442. Від спільного життя мають неповнолітнього сина, Вячеслава, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з квітня 2014 року через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, через відсутність взаєморозуміння. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 15). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 липня 2003 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 442 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з квітня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243,60 грн. та судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved