Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 24.01.2012 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № ІКAРNAOG.22163.001. Згідно умов договору банк зобов'язався надати в кредит кошти відповідачу в розмірі 72 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,80 % річних, та комісії в розмірі 1,50 % від суми кредиту, строком до 23.01.2017 року. Кошти надано на придбання автомобіля. Банк свої зобов'язання виконав. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав. Станом на 18.05.2016 року має заборгованість - 24 329,64 грн., яка складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту - 12 786,81 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7 948,28 грн., поточна заборгованість за процентами - 108,78 грн., прострочена заборгованість за процентами - 290,66 грн.; пеня - 3 195,11 грн. В листопаді 2015 року на адресу відповідача направлялася вимога щодо дострокового погашення боргу у зв'язку з порушенням умов договору, однак борг не погашено. В процесі розгляду справи були збільшені позовні вимоги, згідно яких просив стягнути борг станом на 23.12.2016 року в розмірі 26 668,00 грн., з них: поточна заборгованість по тілу кредиту - 1 161,28 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 18 128,34 грн., поточна заборгованість за процентами - 21,63 грн., прострочена заборгованість за процентами - 2 852,07 грн.; пеня - 4 504,68 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. В частині заборгованості по тілу кредиту та відсоткам визнав, в частині стягнення пені просив застосувати спеціальну позовну давність та зменшити пеню в силу ст. 551 ЦК України до 200,00 грн. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що 24.01.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та відповідачем було укладено кредитний договір № № ІКAРNAOG.22163.001, за яким банк зобов'язався з моменту укладення договору надати в кредит кошти відповідачу в розмірі 72 000 грн. на придбання автомобіля, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,80 % річних, та комісії в розмірі 1,50 % від суми кредиту, строком до 23.01.2017 року. Банк свої зобов'язання виконав. Позичальник порушив умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23.12.2016 року складає 22 163,32 грн., яка складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту - 1 161,28 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 18 128,34 грн., поточна заборгованість за процентами - 21,63 грн., прострочена заборгованість за процентами - 2 852,07 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача і пеню за порушення зобов'язання в сумі - 4 504,68 грн. Пеня розрахована за період з 24.01.2012 року по 23.12.2016 року. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В суді було встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим має заборгованість по сплаті тіла кредиту та відсотків, що дає підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Оскільки, відповідач свої зобов'язання не виконує, позивач просить стягнути пеню - пеню за порушення умов договору в сумі 4 504,68 грн. за період з 24.01.2012 року по 23.12.2016 року. Однак, в силу ст. 258 ЦК України пеня може бути стягнута лише за один рік. В даному випадку, пеня підлягає стягненню за період з 24.05.2015 року по 23.12.2016 року з урахуванням подачі позову 23.05.2016 року та збільшення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У зв'язку з економічною ситуацією в країні, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 500,00 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач до суду не з'явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору, він має бути стягнутий з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. (мінімальний розмір на момент подачі позову). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial