Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. У обгрунтування позову навів наступне. 04 квітня 2015 року о 18 годині 00 хвилин за місцем мешкання у м. Харкові, біля будинку № 55 відповідач [PERSON] вчинив сварку в ході якої ображав позивача нецензурною лайкою у громадському місці у присутності мешканців, намагався вдарити , а потім ногою пошкодив праве заднє крило автомашини « Шевролет АВЄО», державний номер [NUMBER], що знаходиться у користуванні позивача згідно доручення власника автомашини, [PERSON], посвідченого 16.11.2013 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] В звязку з хуліганськими діями [PERSON] він викликав міліцію. За скоєне дрібне хуліганство [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно протоколу № 002678 від 13.05. 2015 року. Свою провину він визнав . З звязку з пошкодженням автомобіля позивачу спричинені збитки , що складаються з вартості ремонту автомобіля у розмірі 2944 гривни. Крім матеріальної шкоди позивачу було завдано й моральних страждань, які виразились у душевних переживаннях, які призвели до значного погіршення його психологічного стану. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 1500 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився . Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача, суд приймає заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 04 квітня 2015 року о 18 годині 00 хвилин за місцем мешкання у м. Харкові, біля будинку № 55 відповідач [PERSON] вчинив сварку в ході якої ображав позивача нецензурною лайкою у громадському місці у присутності мешканців, намагався вдарити , а потім ногою пошкодив праве заднє крило автомашини « Шевролет АВЄО», державний номер [NUMBER], що знаходиться у користуванні позивача згідно доручення власника автомашини, [PERSON], посвідченого 16.11.2013 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Вищевказане підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 21.07. 2015 року . [PERSON] визнаний винним у скоєнні дрібного хуліганства , адміністративна справа була закрита в звязку з закінченням строку притягнення до відповідальності. Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіля в сумі 2 944,00 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно довідки-рахунку № ДО0-000116 від 23 квітня 2015 року складеної фізичною особою-підприємцем [PERSON] вартість робіт по відновленню пошкоджень складає 2 944,00 грн. Отже, будь яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку спеціаліста, чи доказів повязаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, поясненням сторін і може бути взятим до уваги судом при винесенні рішення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 2944,00 грн. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 1500,00 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті пошкодження майна позивач зазнав моральних страждань, які полягали у значному погіршенні психологічного та фізичного стану, приниженням його честі та гідності та вимушених змінах у повсякденному житті. При цьому, виходячи з обставин справи, суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої [PERSON] внаслідок нанесення йому ушкоджень в сумі 1500,00 грн. підлягає стягненню. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з [PERSON] на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн. та витрат на правову допомогу 300,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved