Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 липня 2011 року був укладений попередній договір між [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] та позивачем, [PERSON]. Договір було посвідчено за згодою його дружини [PERSON], оформленою нотаріально за реєстром № 3521. Предметом даного договору є зобовязання сторін укласти договір купівлі-продажу квартири, орієнтованої площі 32,6кв.м., розташованої на першому поверсі (другий рівень) у житловому будинку, розташованому за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Полтавська, 29-Є. Згідно пп. 3.2. п. 3 договору ціна обєкта була визначена сторонами у сумі 266\~532(двісті шістдесят шість тисяч пятсот тридцять дві)грн. 00 копійок, що є еквівалентом на день підписання договору 33\~400(тридцять три тисячі чотириста) доларів США. В якості авансу позивачем було передано грошові кошти в суші 108\~528(сто вісім тисяч пятсот двадцять вісім) гривень 00 копійок, що було на день підписання договору еквівалентом 13\~600(тринадцять тисяч шістсот) доларів США, а грошові кошти в сумі 158\~000(сто пятдесят вісім тисяч) гривень 00коп., що було еквівалентом на день підписання договору 19\~800(девятнадцять тисяч вісімсот)доларів США впозивач зобовязався передавати [PERSON] рівними частинами щомісяця по 4\~788(чотири тисячі сімсот вісімдесят вісім) гривень 00 коп., що було еквівалентом на день підписання договору 600(шістсот) доларів США. На виконання умов договору у період з 9 серпня 2011 року по 24 січня 2014 року позивачем, [PERSON], було сплачено за купівлю вказаної квартири залишкову суму грошових коштів у сумі 153\~700(сто пятдесят три тисячі сімсот) гривень, що підтверджується власноручними розписками представника продавця та відповідними відмітками на зворотній стороні попереднього договору. Листом від 24.04.2014 я звертався до відповідача з проханням укласти основний договір купівлі-продажу квартири, проте відповіді на пропозицію отримано не було. Станом на сьогоднішній день, всупереч положенням попереднього договору, основний договір між позивачем та відповідачем не укладено. Позивач, [PERSON], разом з дружиною, починаючи з липня 2011 року належним чином виконували без порушень та прострочень всі зобовязання, взяті на себе попереднім договором, проте на сьогоднішній день право власності на квартиру, яка є предметом попереднього договору не отримали. У квартирі №15 за адресою Київська обл., м. Ірпінь, вул. Полтавська 29Є вони разом з дружиною проживають з червня 2012 року, утримують квартиру в належному стані, заключили на своє імя договори з постачальниками комунальних послуг та з обслуговуючою організацією. Так, 02.11.2012 був заключний договір з ПАТ «Київобленерго» № 200915541 про користування електроенергією, 27.09.2013 року був укладений договір з КП «Ірпіньводоканал» про надання послуг водопостачання і водовідведення, 01.03.2016 укладено договір з ТОВ «ОП Пертнер-Сервіс» про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Фактично, на сьогоднішній день, вони разом з дружиною користуємося вказаною квартирою, але не мають права власності на неї. Тому просить, визнати за [PERSON], право власності на квартиру № 15 загальною площею 33.3кв.м., що розташована на 2 поверсі обєкта будівництва житлового будинку за будівельною адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Полтавська 29 Є. Позивач в судове засідання не зявився, написав заяву про слухання справи в його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності проти визнання судом за позивачем права власності на квартиру № 15 по вул. Полтавська, 29-Є у м. Ірпені не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовну заяву такою, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, 13.07.2011 року був укладений попередній договір між [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] та позивачем, [PERSON](а.с.7-11). Предметом даного договору є зобовязання сторін укласти договір купівлі-продажу квартири, орієнтованої площі 32,6кв.м., розташованої на першому поверсі (другий рівень) у житловому будинку, розташованому за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Полтавська, 29-Є. Позивач повністю сплатив вартість квартири, але відповідно до п. 1 попереднього договору сторони в зазначений строк не уклали договір купівлі-продажу квартири(а.с.7-8). Відповідно до листа від 24.04.2014 року позивач звертався до відповідача з проханням укласти основний договір купівлі-продажу квартири, проте відповіді на пропозицію отримано не було. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, таке право власності виникає з моменту державної реєстрації; до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу; зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статтею 526 ЦК України регламентовано, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписом ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.1 ч. 1 ст. 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобовязується протягом певного строку(у певний термін) укласти договір в майбутньому(основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у звязку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved