Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 19 травня 2008 року на підставі довіреності він отримав від відповідача належний йому автомобіль марки ВАЗ 21124-110.1.6, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], за який оплатив 24000 гривень, що підтверджено відповідною розпискою. На неодноразові прохання про оформлення даного договору купівлі-продажу в письмовій формі відповідач ухиляється посилаючись на постійну зайнятість, а тому позивач просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля дійсним в судовому порядку та визнати за ним право власності на вказаний автомобіль. Позивач у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задоволити. У судове засідання відповідач не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просить такий задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РКС №392064, виданого 28 липня 2005 року Мукачівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Закарпатській області власником автомобіля марки ВАЗ модель 21124-110 1.6, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2005, номер шасі (кузов, рама, коляска) ХТА21124050314392 є [PERSON], адреса: Закарпатська область, м.\~Мукачеве, вул. Пучини, 4. Також встановлено, що згідно доручення від 12 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за номером 3473, [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РКС №392064, виданого 28 липня 2005 року Мукачівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Закарпатській області, автомобілем марки ВАЗ модель 21124-110 1.6, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно довіреності від 19 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON], яка підписана від імені [PERSON] його представником [PERSON], уповноважив [PERSON], [PERSON] розпоряджатися належним [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РКС №392064, виданого 28 липня 2005 року Мукачівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Закарпатській області, автомобілем марки ВАЗ модель 21124-110 1.6, реєстраційний номер АО423АВ. Також встановлено, що згідно розписки від 19 травня 2008 року власноручно написаної [PERSON], останній отримав від [PERSON], 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень, за автомобіль марки ВАЗ 21124-110 1.6, рік випуску 2005, який належить йому на праві власності. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Матеріалами справи стверджено, що право власності на придбаний автомобіль позивач [PERSON] набув 19 травня 2008 року, оскільки між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, покупець [PERSON] передав продавцю [PERSON] обумовлену суму грошей, а саме 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень, за належний йому автомобіль марки ВАЗ 21124-110-1.6, рік випуску 2005, який належить останньому на праві власності, що підтверджено відповідною розпискою [PERSON] Відповідно до ст.41 Конституції України кожен може володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб та не порушуючи їхніх інтересів. Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст. 655 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов. Відповідно до ст. 334 цього Кодексу\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, і відбулось повне виконання договору, але одна із сторін ухилилась від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, враховуючи обставини даної справи, позивач набув право власності на вказаний вище автомобіль на законних підставах. Відповідно до ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права чи свободи інших осіб, а також те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд вважає за можливе вказаний позов задовольнити.

Outcome: approved