Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до кредитного договору б/н від 01 листопада 2005 року, відповідачка у цей день отримала кредит у сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але порушила зобов'язання по кредиту, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2013 року за нею утворилася заборгованість на загальну суму 17516 гривень 47 копійок. Оскільки відповідачка до теперішнього часу заборгованість за вищезазначеним кредитним договором добровільно не сплатила, вони та змушені звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не явилася повторно, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст. 1048-1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків встановлених договором позики (кредитним договором), щодо забезпечення повернення позики позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. При цьому судом встановлено, що згідно із кредитним договором б/н від 01 листопада 2005 року, відповідачка у цей день отримала кредит у сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов вищезазначеного договору, позивальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цім договором. У порушення даного договору та вищевикладених норм закону, відповідачка [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2013 року за нею утворилася заборгованість на загальну суму 17516 гривень 47 копійок, а саме заборгованість за кредитом 2995 гривень 23 копійки, заборгованість по відсотках за користування кредитом 13210 гривень 93 копійки, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 810 гривень 31 копійка, яка відповідачкою у добровільному порядку до теперішнього часу не сплачена, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, що є у матеріалах справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка не виконав взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, то вимоги позивача про стягнення з відповідача на їх користь заборгованості засновані на законі та підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено, то у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved