Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства стосовно [PERSON], [INFO], народженого громадянкою України [PERSON], [INFO], 25 квітня 1999 року в місті Маріуполі Донецької області. Також просив суд зобов'язати відділ РАЦС внести зміни в актовий запис №423 від 25 травня 1999 року, вказавши в графі «Батько» - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]М.) перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 2003 році, під час якого 25 квітня 1999 року у [PERSON] народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини в розділі «батько» записаний [PERSON] в силу положень ст.122 СК України, однак останній не є біологічним батьком неповнолітнього. Згідно результату Аналізу ДНК, ймовірність батьківства позивача щодо [PERSON], [INFO], складає 99,9%. У звязку [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. У письмовій заяві, наданій суду, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви про визнання заявлених вимог, просили здійснити розгляд справи без їх участі. Представник Центрального районного у місті Маріуполі відділу ДРАЦС не заперечувала проти вирішення справи на розсуд суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу (серії І-НО №350635 від 18 серпня 2003 року) вбачається, що шлюб між ними було припинено, прізвище дружини після реєстрації розірвання шлюбу «Голинська», актовий запис №426 від 18 серпня 2003 року, складений Відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [PERSON] 25 квітня 1999 року народила сина в місті Маріуполі Донецької області. Згідно свідоцтва про народження (серії І-НО №119002 від 25 травня 1999 року) [PERSON] народився 25 квітня 1999 року у місті Маріуполі Донецької області. Його батьками вказані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON], актовий запис №423 від 25 травня 1999 року, складений Жовтневим відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області. 11 листопада 2015 року [PERSON], [INFO], змінив прізвище на «Голинський», у звязку із чим Жовтневим відділом державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис №60 від 11 листопада 2015 року (свідоцтво про зміну імені серії І-НО №021170, повторно видане 28 вересня 2016 року). Згідно результату Аналізу ДНК, проведеного СПД ФОП «Савєльєва Марина Володимирівна», ймовірність батьківства [PERSON] щодо [PERSON] складає 99,9%. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Нормами статті 138 СК України визначено, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно положень ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. З огляду на викладені положення діючого законодавства, зважаючи на підтвердження факту біологічного споріднення позивача із дитиною, враховуючи інтереси матері та дитини, котрі підтримали позовні вимоги, суд вважає за необхідне задовольнити предявлений позов. На підставі Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved