Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за договором про юридичне обслуговування від 22.05.2012 позивач зобов'язався надати ТОВ «Дженовелла Лтд» юридичні послуги, а ТОВ «Дженовелла Лтд» зобов'язалось прийняти послуги та сплатити за них позивачу плату. Позивач зазначив, що зі сторони ТОВ «Дженовелла Лтд» договір підписано представником [PERSON], який одночасно є солідарним боржником за договором. Також позивач зазначив, що у день укладання договору ТОВ «Дженовелла Лтд» через відповідача сплатив аванс в сумі 1000 євро готівкою. Крім того, позивач зазначив, що по закінченню травня 2012 року він надав ТОВ «Дженовелла Лтд» в особі відповідача акт про надання юридичних послуг на суму 3 032, 23 євро, з яких, за вирахуванням авансу, до сплати підлягало 2 032, 23 євро, акт відповідачем підписано без заперечень, але борг не сплачено, а по закінченню червня 2012 року позивач надіслав рекомендованим листом ТОВ «Дженовелла Лтд» консультації й документи, які є результатами юридичних послуг, рахунок на суму 3 215, 09 євро, але поштове відправлення було повернене позивачу з зазначенням того, що компанія за вказаною адресою не відома. У зв'язку з зазначеним, тим, що відповідач зобов'язання не виконав, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача борг в розмірі 127 095, 33 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 250 грн. та оплату за оголошення в газеті 420 грн. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи - не звертався. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, того, що правом участі в судовому засіданні відповідач розпорядився на власний розсуд, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2012 між ТОВ «Дженовелла Лтд» та [PERSON] укладено договір про юридичне обслуговування, відповідно до умов якого юрист зобов'язується надавати клієнту юридичні послуги на умовах договору, а клієнт зобов'язується приймати послуги та сплачувати за них юристу плату (а.с.а.с. 9-15). Відповідно до акту про надані юридичні послуги від 31.05.2012, який підписаний сторонами, сума, що підлягає сплаті становить 2 032, 23 євро, а відповідно до акту від 29.06.2012 - 3 215, 09 євро (а.с.а.с. 16-19). [PERSON] отримав від ТОВ «Дженовелла Лтд» через [PERSON] аванс в сумі 1000 євро за договором про юридичне обслуговування від 22.05.2012, що підтверджується квитанцією від 23.05.2012 (а.с. 46). З даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вбачається, що місцезнаходження юридичної особа ТОВ «Дженовелла»: м. Київ, вул. П.Сагайдачного, 23/4, поверх 3, засновником якої, зокрема, є [PERSON] (а.с. 54). Зі змісту договору про юридичне обслуговування від 22.05.2012 вбачається, що договір с позивачем від імені ТОВ «Дженовелла Лтд» було укладено з [PERSON], який діє на підставі статуту і одночасно є солідарним боржником за цим договором. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем не було надано доказів на спростування позовних вимог. З урахуванням зазначеного вище, того, що відповідачем зобов'язання не виконується, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення та підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 127 095 грн. 33 коп. Стягнути з [PERSON] судовий збір на користь позивача в сумі 250 гривень, оплату за оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» в сумі 420 гривень та стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 5 840 гривень. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 543, 625 ЦК України,

Outcome: approved