Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 23.07.2013 року о 08.55 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем «Рено», державний номер [NUMBER], по вулиці Курнатовського, 32/2 в м. Києві, порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Форд», державний номер [NUMBER], що належить йому (позивачу) на праві приватної власності. В результаті ДТП йому було нанесено матеріальні збитки. 24.07.2013 року, з метою діагностики розміру пошкодження, він звернувся до офіційної станції технічного обслуговування «Віннер Автомотів», яка оцінила вартість відновлювальних робіт у розмірі 11 653,06 грн. За проведення діагностики він сплатив 126,90 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за Полісом № АС/5310160, він (позивач) 25.07.2013 року звернувся до ТОВ «ЄвроАсистанс», яке є повіреним ПАТ «УСК «Гарант-Авто», із повідомленням про настання страхового випадку, та надав усі необхідні документи для початку розслідування. 12.08.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва була винесена постанова, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. 05.09.2013 року він (позивач), як потерпілий звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» із заявою про страхове відшкодування. 13.09.2013 року йому був надісланий лист з повідомленням від ТОВ «ЄвроАсистанс» у якому повідомлялося, що страховою компанією здійснено запити, визнано подію страховим випадком та складено розрахунок вартості збитку, який складає 2 970,87 грн., проте, калькуляції розрахунку надано не було, і довідка з ДАІ надійшла 10.09.2013 року. 20.09.2013 року він звернувся до страхової компанії із запитом про надання матеріалів справи та експертної оцінки розрахунку страхового відшкодування. 11.11.2013 року страховою компанією без узгодження з ним розміру страхового відшкодування виконала виплату на його картковий рахунок у розмірі 2 970,87 грн., яка не покриває вартості відновлювального ремонту та не відповідає сумі, зазначеній у його заяві про страхове відшкодування від 05.09.2013 року. 20.11.2013 року не отримавши експертної оцінки розрахунку страхового відшкодування, та з метою встановлення розміру матеріального збитку, він звернувся до ФОП [PERSON] з проханням провести дослідження його пошкодженого під час ДТП автомобіля, та 22.11.2013 року повідомив телеграмами ПАТ «УСК «Гарант-Авто» і [PERSON] про місце та час проведення експертизи. 25.11.2013 року був проведений огляд його автомобіля та складено акт. Представник ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та [PERSON] не огляд не з'явилися. 26.11.2013 року за результатами дослідження було складено звіт № 214/13 щодо оцінки матеріального збитку, де вказано, що матеріальний збиток, який був завданий його автомобілю дорівнює 12 197,13 грн., з яких 11 077,45 грн. вартість відновлювального ремонту, 1 119,68 грн. втрата товарної вартості. 28.11.2013 року з метою досудового врегулювання, він звернувся до страхової компанії із заявою про встановлення розміру страхового відшкодування, та надав копії експертного дослідження, проте відповіді не отримав. На його звернення до винуватця ДТП [PERSON] компенсувати заподіяну шкоду отримав відмову. В день коли сталася ДТП (23.07.2013 року) був день народження його дочки, і він з родиною мав святкувати це свято. Проте, ця подія значно вплинула на їх плани, та завдала моральні переживання членам всієї сім'ї. В цей день та наступні дні було порушено хід його звичайного життя, він вимушений був на протязі достатнього часу займатися збором та наданням необхідних доказів. До цього випадку його автомобіль не перебував у жодній ДТП, та обслуговувався на офіційних станціях технічного обслуговування. Тому, вважає, що в результаті ДТП йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 2 000,00 грн. Просив стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на його користь вартість відновлювального ремонту в сумі 8 106,58 грн., з [PERSON] стягнути втрату товарної вартості 1 119,68 грн., вартість проведення діагностики 126,90 грн., вартість відправлення телеграм 106,08 грн., вартість проведення експертизи 500,00 грн., моральну шкоду 2 000,00 грн. та судовий збір. В судовому засіданні позивач підтримав усі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зауважив, що сторонам направлялися повідомлення щодо проведення експертизи, тому мають відшкодувати йому кошти як на виклики, так і за експертизу. Явка усіх на експертизу не є не обов'язковою. Зазначив, що до цього часу автомобіль не відремонтовано, він чекає коштів на його ремонт. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з нього втрати товарної вартості. Інші позовні вимоги не визнав, просив відмовити. Зазначив, що експертна оцінка проводилася без нього, тому сплачувати не повинен. З приводу моральної шкоди вважав, що вона не доведена. В судовому засіданні представник відповідача - ПАТ «УСК «Гарант-Авто» позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зауважив, що при огляді автомобіля позивача було зафіксовано пошкодження які не пов'язані з ДТП. Чому з позивачем не узгоджувалася сума страхового відшкодування йому не відомо. Калькуляцію вручили позивачу сьогодні. Вислухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто», дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що 23.07.2013 року о 08.55 годині водій [PERSON], керуючи автомобілем «Рено», державний номер [NUMBER], по вулиці Курнатовського, 32/2 в м. Києві, порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», державний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності. 12.08.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва була винесена постанова, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент скоєння ДТП у [PERSON] цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/5310160. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 0 грн., строк дії договору з 15.06.2013 року по 14.06.2014 року. 25.07.2013 року позивач звернувся до ТОВ «ЄвроАсистанс», яке є повіреним ПАТ «УСК «Гарант-Авто», із повідомленням про настання страхового випадку, та надав усі необхідні документи для початку розслідування. 05.09.2013 року він звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування. 11.11.2013 року страховою компанією без узгодження з ним розміру страхового відшкодування виконала виплату на його картковий рахунок у розмірі 2 970,87 грн. Оскільки, вказана сума не покривала вартості відновлювального ремонту та не відповідала сумі, зазначеній у його заяві про страхове відшкодування від 05.09.2013 року, і не отримавши експертної оцінки розрахунку страхового відшкодування, та з метою встановлення розміру матеріального збитку, позивач 20.11.2013 року звернувся до ФОП [PERSON] з проханням провести дослідження його пошкодженого під час ДТП автомобіля. 22.11.2013 року повідомив телеграмами ПАТ «УСК «Гарант-Авто» і [PERSON] про місце та час проведення експертизи. За відправлення телеграм ним було сплачено 106,08 грн. 25.11.2013 року був проведений огляд автомобіля позивача та складено акт. Представник ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та [PERSON] не огляд не з'явилися. 26.11.2013 року за результатами дослідження було складено звіт № 214/13 щодо оцінки матеріального збитку, де вказано, що матеріальний збиток, який був завданий його автомобілю дорівнює 12 197,13 грн., з яких 11 077,45 грн. вартість відновлювального ремонту, 1 119,68 грн. втрата товарної вартості. Шкода, яка була йому завдана не відшкодована, оскільки ті кошти, які перерахувала страхова компанія, не вистачає на ремонт його автомобіля. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством України. Статтею 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. По данай справі було встановлено, що внаслідок дій відповідач [PERSON] автомобілю позивача було завдано матеріальну шкоду в розмірі 12 197,13 грн. (з урахуванням втрати товарної вартості). Оскільки автомобіль винної у ДТП особи було застраховано в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/5310160, страхова компанія має сплатити страхове відшкодування без урахування втрати товарної вартості. Заперечення представника страхової компанії з приводу розміру страхового відшкодування не приймається до уваги, оскільки ним не заявлялося клопотання щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи. Крім того, суд враховує і ту обставину, що автомобіль позивача до цього часу не відремонтовано, а тому не враховується сума НДС яка становить 1 846,24 грн. Враховуючи викладене, страхова компанія має сплатити позивачу страхове відшкодування в сумі 6 260,34 грн. Втрату товарної вартості має відшкодовувати [PERSON] Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В даному випадку встановлено, що позивач зазнав моральної шкоди, яка полягала в тому, що з вини водія [PERSON] позивач був позбавлений можливості користуватися своєю власністю - автомобілем; вимушений втрачати багато часу для вирішення проблеми, для захисту своїх прав. На думку суду розмір моральної шкоди має становити 1 000 грн. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 229,41 грн. Відповідно до принципу пропорційності щодо задоволених вимог, з відповідача [PERSON] має бути стягнено на користь позивача судовий збір в розмірі 34,41 грн., з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь позивача судовий збір у розмірі 195,00 грн. Крім того, до судових витрат позивача відносяться, і витрати понесені у зв'язку з проведенням діагностики в розмірі 126,90 грн., дослідження в розмірі 500,00 грн., кошти за відправлення телеграм 55,56 грн. для страхової компанії, та 50,52 грн. для [PERSON], дані суми підлягають відшкодуванню страховою компанією та [PERSON] Відповідно до принципу пропорційності задоволених вимог страхова компанія має сплатити позивачу вартість проведення діагностики - 107,86 грн., вартість проведення експертизи - 425,00 грн., та сплатити вартість направлення телеграми в розмірі 55,56 грн. Відповідач [PERSON] має сплатити позивачу вартість проведення діагностики - 19,04 грн., вартість проведення експертизи - 75,00 грн., та сплатити вартість направлення телеграми в розмірі 50,52 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial