Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS] . Свою заяву мотивує тим, що він є спадкоємцем свого батька - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивач подав заяву про прийняття спадщини, на підставі чого була відкрита спадкова справа. Інші спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] (сестри позивача), а також [PERSON] (мати позивача) відмовились від прийняття спадщини на користь позивача в порядку ст. 1275 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. В установлений законом строк позивачем була подана заява нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак йому було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на житловий будинок, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Єсипенко Т.В. та сам позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності по наявним матеріалам у справі. Віт третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги [PERSON] визнають та підтримують повністю. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Єсипенко І.О. надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, визнання позову третіми особами, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Батько позивача [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.14/. Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , копія якого наявна в матеріалах справи /а.с.13/. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивачем було подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Єсипенко І.О., на підставі чого було відкрито відповідну спадкову справу /а.с.51-81/. Проте оформити право власності на спадкове майно - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ), в передбаченому законом порядку позивач не зміг через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів у зв`язку з тим, що первісно право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за прабабусею позивача - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про право власності на будівлю від 02.12.1949 /а.с.6/. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № 2/27 від 19.03.1947 /а.с.8/. Після її смерті спадщину прийняла, але не оформила, її донька [PERSON] (бабуся позивача), проживаючи в її будинку, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, що підтверджується показами свідка [PERSON] , який в судовому засіданні показав, що живе по сусідству з цією родиною від народження, знав особисто [PERSON] та її сина - [PERSON] , які проживали разом по [ADDRESS] . Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження бабусі позивача [PERSON] серії [NUMBER] , копія якого наявна в матеріалах справи /а.с.7/. За час проживання [PERSON] у зазначеному житловому будинку, згідно рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 21.10.1965 № 21 «Про упорядкування нумерації домобудівництва та найменування вулиць міста Мелітополя», адресу по [ADDRESS] було змінено на [ADDRESS] , про що свідчить лист КП «ММБТІ» № 3087 від 21.12.2020 /а.с.15/. Крім того, в подальшому рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 23.06.2016 № 114/2 «Про затвердження переліку вулиць, проспектів, бульвару, шосе, провулків, майданів, проїздів у місті Мелітополі та втрату чинності рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 09.06.2016 № 105/2», адресу було змінено на [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /а.с.10/. Після її смерті спадщину в порядку ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року прийняв її син - батько позивача, [PERSON] , який також проживав у вказаному будинку та ним, як належним йому майном надалі розпоряджався, здійснюючи господарювання, ремонт будівлі, оплату комунальних витрат. Вказаний факт в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] , яка показала, що [PERSON] був її хрещеним батьком, всю сім`ю вона добре знала, пояснила, що до цього за вказаною адресою проживала бабуся [PERSON] , а потім мати батька позивача - тітка [PERSON] . Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] серії [NUMBER] , копія якого наявна в матеріалах справи /а.с.9/. За своє життя батько позивача [PERSON] намагався оформити спадщину, що залишилася після померлої матері [PERSON] . Цей факт підтверджується зверненням до Мелітопольського КП «ММБТІ» і початком виготовлення документів для переоформлення права власності, яке він не закінчив у зв`язку з відсутністю документів, із яких би підтверджувався факт переходу права власності у нотаріальній процедурі оформлення права /а.с.11,12/. Після смерті батька позивач в установлений строк звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що не надано документів, які посвідчують право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.18/. З метою перевірки вказаних обставин та наявності правових підстав визнання за позивачем права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , судом витребувані відомості у приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Єсипенко І.О. Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , інші спадкоємці померлого: сестри позивача - [PERSON] та [PERSON] , а також його мати - [PERSON] , в порядку ст. 1275 ЦК України відмовились від прийняття спадщини на користь позивача /а.с.67,72,75/. На теперішній час у зв`язку зі смертю [PERSON] неможливо нотаріально оформити його право на спадщину відповідно до глави 89 ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Статтею 1275 ЦК України передбачені правові наслідки відмови від прийняття спадщини, зокрема визначено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] чинним був ЦК УРСР 1963 року, тому саме норми зазначеного Кодексу підлягають до застосування до даних спадкових правовідносин, зокрема, в частині визначення порядку прийняття спадщини та визначення належності до спадкоємців. В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності до ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує належність успадкованого майна його батька та позбавлений можливості інакше, ніж у судовому порядку, оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку, що його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved