Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 01.03.2012 року, близько о 19 години 10 хв., по вулиці Калиновій, 18 в місті Дніпропетровську , відбулася дорожньо- транспортна пригода за участі автомобів ВАЗ 21150 державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та ВАЗ 2101 державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Винним у скоєні дорожньо- транспортної пригоди визнано [PERSON], відповідача у справі. У зв*язку з тим, що останній не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, МТСБУ на підставі підпункту а пункту 41.1 статті 4.1 Закону України Про обов*язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів компесувало [PERSON] різницю між вартістю автомобіля [NUMBER] до ДТП та після ДТП у розмірі 7133 грн., оскільки розмір матеріального збитку внаслідок ДТП відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 09.04.2012 року дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент ДТП та склав 7815, 89 грн., а утилізаційна вартість склала 682, 24 грн. Посилаючись на вимоги ч.1 ст. 1191 ЦК України, Закон України Про обов*язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 7133 грн. 65 коп; вартість послуг аварійного комісара в розмірі 992 грн., судовий збір у розмірі 243, 60 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гривень відповідно до Контракту про надання правової допомоги № 79 від 08.11.2012 року, який МТСБУ уклало с ФОП [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з*явився. 18.11. 2015 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника МТСБУ, проти прийняття заочного рішення не заперечує ( а.с.70). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився. На адресу суду повернувся конверт з позначкою про повернення за спливом терміну зберігання( а.с.68,69). Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого в установленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. За таких підстав суд вважає можливим за згодою позивача розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, заочно. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.03.2012 року, близько о 19 години 10 хв., по вулиці Калиновій, 18 в місті Дніпропетровську , відбулася дорожньо- транспортна пригода за участі автомобів ВАЗ 21150 державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та ВАЗ 2101 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Винним у скоєні дорожньо- транспортної пригоди визнано [PERSON]Б.( а.с. 27). Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 09.04.2012 року № Еф-067/12 матеріальна шкода, заподіяна власнику транспортного засобу ВАЗ 2101 державний номер [NUMBER] дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент ДТП та склала 7815, 89 грн., розмір відновлювального ремонту складає 14548, 65 грн., тому відновлювати транспортний засіб економічно необгрунтовано ( а.с. 11-15). Відповідно до ст. 30 Закону України Про обов*язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ремонт вважається економічно необгрунтованим , якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згодний з визнанням транспортного засобу фізично знищенним, йому відшкодовується різниця між вартістю траснпортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 10.04.2012 року № Еф-068/12 утилізаційна вартість склала 682, 24 грн.( а.с. 23-25). Судом встановлено, що відповідно до підпункту 41.1. пнкту 41 цього Закону позивач перерахував [PERSON] суму матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу у розмірі 7133, 65 грн.( а.с. 29-9). Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки перерахована [PERSON]позивачем сума матеріальної шкоди, заподіяна траснпортному засобу, підтверджується відповідним платіжним дорученням № 1/1-16975 від 27.07.2012 року, з відповідача на користь позивача в порядку регресу слід стягнути 7133, 65 грн. Суд вважає, що сума 992, 46 грн., яку зазначає позивач як вартість послуг аварійного комісара, не підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні взагалі будь- які докази того, що позивачем сума у розмірі 992,46 грн. витрачена на послуги аварійного комісара. Тому в цій частині позови вимоги МТСБУ задоволенню не підлягають. Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги МТСБУ щодо відшкодування витрати у розмірі 1500 гривень за надання правової допомоги представником МТСБУ у справі, оскільки статтею 84 ЦПК України не передбачено відшкодування виртат на правову допомогу представникові у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позиивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 грн.; на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: partial