Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 22717,03 грн., зазначивши, що 27.12.2012 року року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 101520/31/к (надалі Кредитний договір), за яким відповідач [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 30000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 27,00% річних строком до 27.12.2015 року. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за Кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] 27.12.2012 року був укладений Договір поруки № 101520/31/пр (надалі Договір поруки). За цим Договором поруки відповідач [PERSON] зобовязалась перед банком відповідати за невиконання відповідачем [PERSON] всіх його зобовязань за Кредитним договором. Оскільки відповідачі не виконують обовязки за зазначеними договорами належним чином, станом на 24.02.2016 року виникла заборгованість, яка становить 22717,03 грн. та складається з 12607,68 грн. основної суми боргу, 6454,11 грн. процентів за користування кредитом, 439,55 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 215,69 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 3000,00 грн. штрафу за невиконання п. 5.2.4, 5.2.5 Кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно інформації, яка неодноразово надходила з ГУДМС України в Донецькій області у відповідь на запити суду щодо підтвердження місця реєстрації фізичних осіб, останнє відоме місце проживання яких належить до Амвросіївського району Донецької області, - за наявними у ГУДМС Донецькій області дані про таких осіб відсутні, а детальніше здійснити перевірку інформації про реєстрацію місця проживання фізичних осіб в населених пунктах, які розташовані в зоні проведення антитерористичної операції, є неможливим, тому що обліки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Донецькій області знаходяться у м. Донецьку на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Тому виклик відповідача здійснено в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі у встановленому законом порядку. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплатити проценти. Судом встановлено, що 27.12.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 101520/31/к (надалі Кредитний договір), за яким відповідач [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 30000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 27,00% річних строком до 27.12.2015 року. Факт надання кредиту підтверджується випискою з карткового рахунку відповідача [PERSON] про рух коштів, яка надана позивачем. Починаючи з серпня 2014 року відповідач [PERSON] не виконує обовязки за договором, у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Згідно наданого позивачем розрахунку, який узгоджується з наданою випискою про рух коштів, станом на 24.02.2016 року виникла заборгованість, яка становить 22717,03 грн. та складається з 12607,68 грн. основної суми боргу, 6454,11 грн. процентів за користування кредитом, 439,55 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 215,69 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 3000,00 грн. штрафу за невиконання п. 5.2.4, 5.2.5 Кредитного договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Крім того, відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим суд бере до уваги, що останнє відоме місце реєстрації відповідачів належить до м. Іловайськ та Амвросіївського району Донецької області, тобто до населених пунктів, територія якої включена до переліку населених пунктів, на території яких проводилась антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, в силу наведених вище вимог з відповідачів не підлягає стягненню сума пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 459,55 грн., а також штраф в розмірі 3000,00 грн., який обчислюється як 10 (десять) процентів від суми кредиту. При цьому суд бере також до уваги, що початок невиконання відповідачем [PERSON] зобовязань за Кредитним договором, в тому числі щодо обовязків, передбачених п. п. 5.2.4, 5.2.5 Кредитного договору, припадає на кінець серпня 2014 року, тобто час, коли на території Донецької області, в першу чергу на території Амвросіївського району та м. Іловайськ, відбувались активні бойові дії, а самі території вийшли з-під контролю органів державної влади України. В іншій частині позовні вимоги ґрунтуються на законі та умовах договорів та нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у виді судового збору розподіляються судом пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 626-629, 610, 611, 612, 617, 625, 634, 638-642, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial