Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що 01 серпня 2013 року відповідач позичив у нього 51000 доларів США, які зобовязався повернути до 31 червня 2014 року. Однак до теперішнього часу кошти не повернув. Внаслідок цього, беручи до уваги курс гривні до долара США, встановлений Нацбанком України на день ухвалення рішення, у відповідача утворився борг у сумі 1266840 грн. грн., який, уточнивши позов, просив стягнути. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, та просив залучити до участі у справі як співвідповідача [PERSON], яка виступила гарантом повернення боргу. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, позивач [PERSON] проти позову заперечувала. Вислухавши сторони та представника [PERSON] адвоката [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст.1046 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 того ж Кодексу, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.526, ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1,2 ст.543 того ж Кодексу, у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будького з них окремо; солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. З наданої позивачем розписки вбачається, що відповідач 01.08.2013 року позичив у позивача 51000 долари США, які зобовязався повернути до 31.06.2014 року. Доказів виконання своїх зобовязань за договором позики відповідач суду не надав. Відповідно до офіційно оприлюдненої Національним банком України інформації, станом на 10.02.2015 р. курс гривні до долару США становив 24,84 грн. за 1 долар США. Задовольняючи позов частково, суд відмовляє у вимозі позивача стягнути солідарно заборгованість також з відповідача [PERSON], оскільки доказів того, що вона виступила поручителем, позивач суду не надав. Так, з висновку судового експерта №3-03/785 від 16.09.2015 р. вбачається, що підпис у розписці від імені [PERSON] виконаний не нею, а іншою особою. Тому, з урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів свої вимоги щодо відповідача [PERSON], а тому задовольняє позов до нього та, перевіривши розрахунок позивача, стягує з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 1266840 грн. грн. Питання судових витрат суд вирішує з урахуванням положень ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: partial