Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на будівельні матеріали та права забудовника, в обґрунтування якої зазначив, що на підставі рішення виконавчого комітету Скадовської міської ради № 128 від 03.06.1992, йому було відведено земельну ділянку 0,06 га під будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , зобов`язано одержати в відділі архітектури проект будинку та план забудови земельної ділянки, що ним було зроблено. В подальшому було продовжено термін дії рішення виконкому на будівництво житлового будинку строком до 17.04.1997. Рішенням виконавчого комітету Скадовської міської ради від 29.11.2000 № 245, продовжено термін дії рішення виконкому на будівництво житлового будинку строком до 29.11.2002 та додана земельна ділянка площею 300 кв.м. за рахунок міськземфонду. На виконання вказаних рішень в період з 1992 року по 1996 рік ним було розпочато будівництво та збудовано житло: будинок літ. «А», сарай, літ. «Б», навіс літ. «В», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Ж», душ літ. «Д», гараж літ. «З», альтанка літ. «К», погреб літ. «Л», водопровід № 1, 2, хвіртка № 3, ворота № 4, огорожа № 5, огорожа № 6, вимощення № І, вимощення № ІІ. Своєчасно, а саме в 1996 році здати житловий будинок до експлуатації не було можливості так як через брак коштів будівництво закінчилося лише в 1998 році. В даному житловому будинку він проживає разом зі своєю сім`єю протягом близько 20 років. На теперішній час він не може оформити право власності на будинок, оскільки надання у власність земельної ділянки неможливе без надання правовстановлюючих документів на житловий будинок, а введення в експлуатацію житлового будинку неможливо без оформленої належним чином земельної ділянки у зв`язку з чим він фактично позбавлений права власності на земельну ділянку та житловий будинок. З наведених підстав позивач просив суд: визнати за ним право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», навісу літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Ж», душа літ. «Д», гаражу літ. «З», альтанки літ. «К», погребу літ. «Л», водопроводу № 1, 2, хвіртки № 3, воріт № 4, огорожі № 5, огорожі № 6, вимощення № І, вимощення № ІІ, за адресою: [ADDRESS] ; визнати за ним права замовника (забудовника) вказаного житлового будинку. Ухвалою судді Скадовського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 31-32). В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши доводи учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Скадовської міської ради, на підставі рішення № 128 від 03.06.1992, позивачу відведено земельну ділянку 0,06 га під будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , зобов`язано одержати в відділі архітектури проект будинку та план забудови земельної ділянки (а.с. 9-10). 09.06.1992 Актом без №, архітектором міста погоджено зведення землеволодільцем накреслених на плані забудов, та долучений до акту план забудови та проект плану житлового будинку (а.с. 12). Рішенням виконавчого комітету Скадовської міської ради від 17.04.1996 № 71 позивачу продовжено термін дії рішення виконкому № 128 від 03.06.1992 на будівництво житлового будинку строком до 17.04.1997 та побудови сараю для палива та для домашньої птиці (а.с. 15). Рішенням виконавчого комітету Скадовської міської ради від 29.11.2000 № 245, позивачу продовжено термін дії рішення виконкому № 128 від 03.06.1992 на будівництво житлового будинку строком до 29.11.2002 та додана земельна ділянка площею 300 кв.м. за рахунок міськземфонду, зазначено, що загальна площа земельної ділянки становить 900 кв.м. (а.с. 17). На виконання вказаних рішення в період з 1992 року по 1996 рік позивачем було розпочато будівництво та збудовано житло: будинок літ. «А», сарай, літ. «Б», навіс літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», душ літ. «Д», гараж літ. «З», альтанка літ. «К», погреб літ. «Л», водопровід № 1,2, хвіртка № 3, ворота № 4, огорожа № 5, огорожа № 6, вимощення № І, вимощення № ІІ. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , він належить [PERSON] та складений 15.07.2020 (а.с. 18-24). За даними домової книги на житловий будинок [ADDRESS] , власником зазначений [PERSON] з 1996 року, в будинку зареєстровані він з 29.03.1996 та його дружина [PERSON] з 29.03.1996 (а.с. 25-28). Згідно з частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Положеннями статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту закінчення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації, з моменту його державної реєстрації. Порядок державної реєстрації передбачений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 після прийняття в установленому законом порядку до експлуатації. До закінчення будівництва та прийняття нерухомого майна в експлуатацію забудовник вважається власником не будівлі або споруди, як окремого об`єкта, а власником будівельних матеріалів, обладнання, а також відповідних майнових прав. Судом установлено, що позивач, розпочинав будівництво, але не зміг у встановлений термін його завершити. Крім того,останній був зареєстрований і та постійно проживав за вказаною адресою. Враховуючи встановлені в сукупності обставини, а також те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право, позов підлягає задоволенню шляхом визнання позивача власником будівельних матеріалів та прав обов`язків забудовника.

Outcome: approved