Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 27.07.2011 року, тобто, відповідно до ст.634 ЦК України між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором та містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Також, відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», чим підтвердив, що з фінансовими умовами і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів він ознайомлений. На підставі вказаного договору банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 18 000,00 грн. Як зазначає позивач, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, в процесі користування кредитними коштами відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 05.10.2020 року він має заборгованість в розмірі 26 850,40 грн., яка складається з : заборгованість за простроченим тілом кредиту - 20 172,60 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 6677,80 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.12.2020 року провадження у цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, розглянути справу без участі представника АТ КБ «Приватбанк». Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи його відсутність, в якому просив відмовити в задоволенні позову, а також надав довідку про відсутність заборгованості. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 18 000,00 грн. Банком зобов`язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти. Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з нього заборгованість в розмірі 26 850,40 грн., яка складається з : заборгованість за простроченим тілом кредиту - 20 172,60 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 6677,80 грн. Відповідач проти вказаних вимог заперечував, надавши довідку про те, що він жодної заборгованості перед позивачем не має. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з довідки № 3IURN9TOPFVJSMEG від 02.03.2021 року, відповідач [PERSON] станом на 02.03.2021 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, оскільки відповідачем заборгованість сплачена в повному обсязі, то відсутні і підстави для стягнення вищевказаної суми, а тому в задоволенні даного позову належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed