Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він працював у відповідача. 08.02.2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не виплачена заробітна плата. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку та моральну шкоду. У судовому засіданні преставник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача надав суду письмові пояснення відносно позовних вимог. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 19.08.2017 р. №16-07/942 заборгованість по заробітній платі в тому числі вихідній допомозі в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат перед [PERSON] (з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становила 26774 грн. 98 коп.. Середньоденна заробітна плата без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 220 грн. 23 коп.. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Судом встановлено, що в день звільнення ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило [PERSON] належних йому сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 р. «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам триденний неповний робочий тиждень, робочі дні: понеділок, вівторок, середа. ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 26774 грн. 98 коп., тому відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 09.02.2017 року по 07.07.2017 року включно за 46 робочих днів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.02.2017 року по 07.07.2017 року у сумі 10130 грн. 58 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 500 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. та судовий збір з відповідача на користь позивача у розмірі 6 грн. 40 коп.

Outcome: partial