Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, указуючи, що відповідно до договору позики грошей від 12.03.2019 року відповідач взяв у нього у борг 4000,00 доларів США, про що останнім також було складено розписку. Відповідач зобов`язався повернути взяті в борг грошові кошти до 12.05.2019 року, сплатити за користування грошовими коштами проценти у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день користування, а у разі неповернення суми боргу у встановлені договором строки сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочення. Позивач вказав, що відповідач вчасно суму боргу не повернув. Він направляв на адресу відповідача претензію, однак останній залишив її без відповіді. На час подання позову відповідач суму боргу не повернув, від виконання своїх зобов`язань ухиляється. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 4000,00 доларів США, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 1240,00 доларів США за період з 12.03.2019 року по 12.05.2019 року, 3% річних у розмірі 152,20 доларів США та пеню у розмірі 9260,00 доларів США за період з 13.05.2019 року по 17.08.2020 року та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його та позивача відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 61). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позову не надав. На адресу суду повернулися конверти із судовими повістками з рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору позики грошей від 12.03.2019 року відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти у розмірі 4000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день з кінцевим терміном повернення до 12.05.2019 року. Про отримання грошових коштів відповідач склав розписку (а.с. 7-8,9). На даний час відповідач не повернув позивачеві суму боргу, від виконання взятих на себе зобов`язань ухиляється. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на встановлене судом, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики грошей від 12.03.2019 року у розмірі 4000,00 доларів США, процентів за користування грошовими коштами за ставкою, визначеною сторонами у договорі 0,5% за кожний день користування грошовими коштами у розмірі 1240,00 доларів США за період з 12.03.2019 року по 12.05.2019 року (20 доларів США (4000,00 доларів США х 0,5%) х 62 дні), трьох відсотків річних у розмірі 152,20 доларів США за період з 13.05.2019 року по 17.08.2020 року (4000 доларів США х 463 дні х 3 : 100 : 365), пені за ставкою, визначеною сторонами у договорі у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочення у розмірі 9260,00 доларів США за період з 13.05.2019 року по 17.08.2020 року (20 доларів США (4000,00 доларів США х 0,5%) х 463 дні). Стягнення судом заборгованості за кредитним договором у валюті доларах США без зазначення еквіваленту у національній валюті гривні відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.10.2019 року по справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19). Стосовно стягнення судом пені у валюті доларах США суд зазначає наступне. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Оскільки виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, умовами кредитного договору передбачено сплату пені в установленому розмірі від суми простроченого платежу, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й пеню в іноземній валюті. Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 15.05.2017 року № 6-211цс17. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4005,91 грн. Вимог про відшкодування інших судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу, позивачем не заявлено та доказів їх понесення не надано.

Outcome: approved