Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 квітня 2010 року. Від цього шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день їх сімейні стосунки фактично розірвані з його ініціативи, у них зовсім різні погляди на життя, за характером не зійшлися, що суперечить подальшому проживанню. Подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Живуть вони окремо один від одного більше 3 років за різними адресами. Відповідач в добровільному порядку розірвати шлюб не має бажання. У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу без його участі (а.с. 15). Представник позивача - адвокат Мерцалова Н.В. у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову, просила справу розглядати без її участі, спір про поділ майна на даний час відсутній, але в подальшому, якщо не досягнуть згоди, то нею буде подано до суду позов про поділ майна подружжя (а.с. 17). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 16 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 38 (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони не мають дітей. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, шлюбні відносини припинилися між ними, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна на даний час не мають, але в подальшому, якщо не досягнуть згоди, то відповідачем буде подано до суду позов про поділ майна подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved