Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку їй належить на праві власності 28/100 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Власниками 24/100 частин земельної ділянки площею 0,2277 га за вказаною адресою є відповідачі, які також володіють іншими частинами даної земельної ділянки, відповідно до своєї ідеальної долі у праві власності на домоволодіння. У даний момент виникла необхідність щодо поділу майна між співвласниками спірного будинку для припинення права спільної власності, але у добровільному порядку відповідачі не бажають вирішити це питання. Посилаючись на ці обставини, позивач просила поділити земельну ділянку та виділити їй у власність 542 м2,\~згіднододатку\~№ 1\~Висновку земельно-технічного\~дослідження,\~припинивши право\~спільної часткової\~власності та\~визнати як\~самостійний об`єкт\~при розподілі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином. З`ясувавши пра вові позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 31 липня 2003 року Управлінням Південної залізниці Сумська дистанція цивільних споруд, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . Квартира приватизована (а.с.9). Присвоєно адресу житловому будинку «А-1», прибудові «а1», «а3», господарським спорудам: 1/3 частині сараю літ. «Б», ј частині погребу літ «п/г», Ѕ частині огорожі, які належать гр.. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і розташовані за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Згідно рішення Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області від 30 серпня 2005 року про визначення квартир малоповерхових житлових будинків будинками присадибного типу, квартири [ADDRESS] , переведені у будинки присадибного типу (а.с.12). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 726993 від 05.06.2006 року позивачу належить 28/100 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5924785000:03:006:0064 за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Власниками (кожен своєї) 24/100 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5924785000:03:006:0064 за адресою: [ADDRESS] , являються відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Іншими частинами земельної ділянки кадастровий номер 5924785000:03:006:0064 за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до своєї ідеальної долі у спільному частковому домоволодінні володіють та користуються відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Фактично між сторонами тривалий час вже встановився порядок користування об`єктами нерухомості, згідно вищевказаного порядку, щодо будинку і господарських будівель та земельною ділянкою за зазначеною адресою. На теперішній час виникла необхідність поділу майна між співвласниками спірного будинку для припинення права спільної власності, але відповідачі у добровільному порядку не бажають вирішувати це питання, тому позивач звернулася до суду. Право власності сторін, як і розмір їх часток сторонами не оспорюється і підтверджується належними доказами. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та\~пункту 2 частини першої статті 3,\~статті 321 ЦК\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.\~ Відповідно до приписів ч. 1ст. 355\~ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Положеннями частини першої\~ст.346 ЦК України\~наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в\~ст.365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. У відповідності з ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.( Стаття 364 Цивільного кодексу України). У відповідності з ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. З висновку земельно-технічного дослідження № 18 від 04 травня 2018 року вбачається, що позивачу виділяється земельна ділянка площею 542 м (показано жовтим кольором в додатку № 1 Висновку земельно - технічного дослідження № 15 від 04.05.2018 р.), 7/100 частин земельної ділянки залишається у власності позивача із відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Висновком земельно-технічного дослідження № 18 від 04.05.2018 року (а.с.19). На запропонованій експертом земельній ділянці, що виділяється позивачу також знаходяться належні їй та членам її сім`ї об`єкти нерухомості, а саме: житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «а», прибудова «а» загальною площею 73,8 м , та господарські будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «п/г», огорожа № 3-4 (а.с.16-19). Суд вважає за необхідне провести розподіл спірної земельної ділянки, згідно Висновку земельно-технічного дослідження № 18 від 04 травня 2018 року, проти цього варіанту не заперечуює і відповідач [PERSON] Земельні ділянки без кольору площами 89 м2, 24 м2, 270 м2 (кадастровий\~номер 5924785000:03:006:0064)\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~згідно з\~Висновком земельно-технічного\~дослідження від\~04\~травня 2018\~року №\~18,\~залишити у\~загальному користуванні\~сторін. Таким чином, суд вважає за необхідне провести розподіл спірної земельної ділянки за Висновком земельно-технічного дослідження (а.с. 16-19). Такі обставини та дії дають достатні підстави для висновку, що спільне користування сторонами спірним нерухомим майном є неможливим, що дає підстави вважати встановленим, що в даних правовідносинах наявні умови, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 365\~ЦК України, які дають право суду ухвалити рішення про припинення права на частку в спільному майні. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині поділу, виділення у власність та припинення права власності на частку домоволодіння земельної ділянки. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки є правові й фактичні підстави для припинення права власності позивача на частку земельної ділянки. На підставі ст.ст.15,\~16,\~183,\~346,\~355,\~365,\~1268,\~1296,\~1297,\~1299 ЦК України\~та

Outcome: approved