Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] як поручителя ТОВ «АВТОКРЕДИТ» за кредитним договором заборгованість та пеню в розмірі 334203,28 грн., з яких: 266679,50 грн. - сума кредиту; 52648,17 грн. - прострочені відсотки за користування кредитними коштами; 51,38грн. прострочена комісія за адміністрування кредиту, 11680,56 пеня по простроченій основній сумі кредиту за період з 13.06.2015 р по 12.01.2016 р., 3143,39 грн. пеня по прострочених відсотках за період з 13.06.2015 р. по 12.01.2016 р.; 0,28 грн. пеня по простроченій комісії за адміністрування кредиту за період з 13.06.2015р. по 12.01.2016 р. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ» 29.08.2014 р. був укладений Додатковий договір № 3 про надання Овердрафту відповідно до Генерального договору № 26 про здійснення кредитування від 23.08.2013 р., згідно якого ПАТ «КРЕДОБАНК» зобовязався надати Позичальнику Овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданихним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобовязався повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним. Згідно п.1.1. Кредитного договору, ліміт заборгованості по Овердрафту (максимальна сума, в межах якої Позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) становить 300000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 копійок). Дата остаточного повернення Овердрафту є - 22.08.2015 р. Боржником - ТОВ «АВТОКРЕДИТ» взяті на себе зобовязання за Кредитним договором не виконувались (кредит не погашався, відсотки не сплачувались). Внаслідок невиконання боржником взятих на себе зобовязань за Кредитним договором у боржника Т0В «АВТОКРЕДИТ» виникла заборгованість в розмірі 334203,28 грн . В звязку із чим, ПАТ «КРЕДОБАНК» в грудні 2015 р. звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ .АВТОКРЕДИТ» про стягнення заборгованості та пені за Кредитним договором. За результатами розгляду вищевказаної позовної заяви 10.03.2016 р. Господарським судом міста Києва було прийнято судове рішення, яким вимоги Позивача - [PERSON]» були задоволені та стягнуто з ТОВ «АВТОКРЕДИТ» суму кредиту, яка підлягає поверненню - 266679,50 грн;, 52 648,17 грн.- прострочені відсотки за користування кредитними. Вказане судове рішення Господарського суду міста Києва набрало законної 25.03.2016 р. Однак, станом на день подачі даної позовної заяви судове рішення не виконане. Заборгованість Відповідачем не погашалась. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ПАТ «КРЕДОБАНК», ТОВ «АВТОКРЕДИТ» та [PERSON] 23.08.2013 р. був укладений Договір поруки, згідно якого відповідач зобов'язався відповідати перед Кредитором (Банком) за виконання Боржником - ТОВ «АВТОКРЕДИТ» зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користуванням кредитом, пені, штрафів, неустойок) за Генеральним договором про здійснення кредитування № 26 від 23.08.2013 р. Не виконання ТОВ «АВТОКРЕДИТ» прийнятого Господарським судом міста Києва рішення про стягнення заборгованості та пені, не припиняє зобов'язальних правовідносин між сторонами кредитного договору й не звільняє солідарного боржника від виконання зобов'язань за Кредитним договором, та не позбавляє кредитора права на отримання суми заборгованості безпосередньо від поручителя, як солідарного боржника. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд позов задовольнити та стягнути суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Представник позивача надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей\~74,\~76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Представник третьої особи ТОВ «Автокредит» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належно. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі\~ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступних висновків. Судом на підставі досліджених доказів було встановлено, що дійсно між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «АВТОКРЕДИТ» був укладений генеральний договір №26 про здійснення кредитування, згідно з яким банк встановив ліміт кредитування позичальнику в розмірі 521000,00грн. зі строком дії ліміту з 23.08.2013 р. по 22.08.2015 р. Згідно з умовами договору позичальником є ТОВ «АВТОКРЕДИТ», від імені якого на підставі Статусу діє Директор [PERSON], видами кредитних операцій є овердрафт, процентна ставка на момент укладення договору\~23,0% річних (а.с.7-16). Відповідно до додаткового договору № 3 про надання Овердрафту відповідно до Генерального договору № 26 про здійснення кредитування від 23.08.2013 р., згідно якого ПАТ «КРЕДОБАНК» зобовязався надати Позичальнику Овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданихним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а саме ліміт заборгованості по овердрафту становить 300000,00 грн. Позичальник зобовязався повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним Згідно з п. 1.4 визначено, що датою остаточного повернення овердрафту є 22.08.2015 р. Відповідно до п. 1.5\~обов»язковий рівень щомісячних надходжень на поточний рахунок, на якому встановлений овердрафт\~не менше 600\~000,00 грн. (а.с.17-19). Рішенням Господарського суду м. Києва за позовом до ТОВ .АВТОКРЕДИТ» про стягнення заборгованості та пені за Кредитним договором 10.03.2016 р. було прийнято судове рішення, яким вимоги позивача - [PERSON]» були задоволені. Суд вирішив:стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ» (02217, м. Київ, вул. Драйзера, буд. 1, код ЄДРПОУ 30366438) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДРПОУ 09807862) суму кредиту, яка підлягає поверненню - 266679,50 грн. (двісті шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят девять гривень 50 копійок), 52648,17 грн. (пятдесят дві тисячі шістсот сорок вісім гривень 17 копійок) - прострочені відсотки за користування кредитними коштами, 51,38 грн. (пятдесят одна гривня 38 копійок) - прострочену суму комісії за адміністрування кредиту, 11680,56 грн. (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень 56 копійок) - пені по простроченій основній сумі кредиту, 3 143,39 грн. (три тисячі сто сорок три гривні 39 копійок) - пені по прострочених відсотках, 0,28 грн. (двадцять вісім копійок) - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту (а.с.20-26). Крім того, між ПАТ «КРЕДОБАНК», ТОВ «АВТОКРЕДИТ» та [PERSON], 23.08.2013 р. був укладений Договір поруки, згідно якого відповідач зобов'язався відповідати перед Кредитором (Банком) за виконання Боржником - ТОВ «АВТОКРЕДИТ» зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користуванням кредитом, пені, штрафів, неустойок) за Генеральним договором про здійснення кредитування № 26 від 23.08.2013р.(а.с. 31-32). Відповідно до п.2.1.8 кредитного договору встановлено пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в розмірі 0,03% за кожний день прострочення від несплаченої суми. Відповідно до п.9.3.1 кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним, а також інші платежі, передбачені кредитним договором та додатковими договорами до нього. Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ч.3\~ст. 61 цього Кодексу\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, кримінальній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а згідно з рішенням Господарського суду Київської області від 10.03.2016 р. по справі №910/32881/15 за позовом ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «АВТОКРЕДИТ» про стягнення заборгованості та пені за Кредитним договором, позов задоволено, рішення вступило в законну силу\~25.03.2016 р. Відповідно до ч.4\~ст. 559 ЦК\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі встановлення такого терміну порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно з ч. 1\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як зазначено в постанові ВСУ від 25.05.2016 р. по справі № 6-157цс16 - виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599,611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також суд приймає до уваги розяснення, крім того, як зазначено в Постанові Пленуму Вищого Господарського суду України від 24.11.2014 № 1 від «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», у розгляді справ за окремими позовами до боржника та поручителя як солідарних боржників необхідно виходити з того, що чинне законодавство (частина перша статті 598, статті 599 - 601, 604 - 609 ЦК України) не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення. Наявність судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Тому подання кредитором позову до боржника не є перешкодою для подання позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашено. Отже, суд вважає, що за відсутності доказів сплати заборгованості за договором овердрафту, а також жодного заперечення з боку представника відповідача та 3-ї особи щодо обставин на заперечення позовних вимог, та з урахуванням вимог ч.4\~ст.559 ЦК України щодо наявності правових підстав для такого стягнення з поручителя, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно із ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved