Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що між позивачем та відповідачем як випускником ДВНЗ «Криворізький національний університет» був укладений договір № 125 від 09 жовтня 2013р. про працевлаштування, за умовами якого відповідач повинний був відпрацювати три роки в загальноосвітньому навчальному закладі, а позивач виплатив відповідачу одноразову адресну грошову допомогу у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати в сумі 4874, 75 грн. Однак, порушуючи умови договору відповідач звільнився за власним бажанням та не відпрацював обумовлений строк, тому повинний повернути отриману допомогу. Позивач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надійшла заява представника позивача про проведення розгляду справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 43). Відповідач, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився , надав заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позов визнає частково у розмірі 1623, 75 грн. (а.с. 45). Також відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що 28.04.2015р. він повернув відповідачу 3251 грн., крім того, йому не було надано житло в с. Олександрівка, не виплачувались кошти на [PERSON] і не було надано повного навантаження (а.с. 38-41). Дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 жовтня 2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір про працевлаштування випускників ДВНЗ «Криворізький національний університет», предметом якого є обов`язкове відпрацювання випускником університету протягом трьох років з дня укладання угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати (а.с. 5). Відповідно до довідки від 20.09.2013р. [PERSON] дійсно працює вчителем географії Олександрівської середньої загальноосвітньої школи Широківського району Дніпропетровської області (а.с. 5). Згідно наказу ректора ДВНЗ «Криворізький національний університет» № 297 від 21.11.2013р. та поданої заяви відповідачу виплачена одноразова адресна грошова допомога у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати - 5735 грн. з відрахуванням податків (а.с. 9-22). Відповідно до витягу з наказу № 133-к/тр від 28.08.2014 відповідача звільнено з посади вчителя за власним бажанням з 29 серпня 2014р (а.с. 24). Факт отримання одноразової адресної допомоги в розмірі 4874, 75 грн. визнає відповідач в письмових запереченнях (а.с. 39), при цьому зазначає, що частину отриманої допомоги в розмірі 3251 грн. він повернув, також відповідачем долучено до матеріалів справи копію квитанції від 28.04.2015р. на суму 3252 грн., призначення платежу «відшкодування грошової допомоги до державного бюджету» (а.с. 41). Згідно п. 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 736 від 12.06.2013р. (далі Порядок) у разі відмови випускника приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги згідно з укладеними договорами у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідач як отримувач допомоги, при звільненні за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги в розмірі 1623, 75 грн. (4874, 75 3251). Отже, позов підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача одноразової адресної грошової допомоги в розмірі 1623, 75 грн. Заперечення відповідача в частині ненадання йому житла в с. Олександрівка, невиплату коштів на [PERSON] та ненадання повного навантаження не стосуються отримання та повернення одноразової адресної грошової допомоги, та не приймаються судом, оскільки законодавець не зазначив в Порядку ці обставини як причини неповернення одержаної допомоги при звільненні за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України \~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при поданні позову сплачено 243, 60 грн. судового збору. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 81, 14 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, п. 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 736 від 12.06.2013р.,

Outcome: partial