Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що за часів існування на території с. Некременне Олександрівського району Донецької області колгоспу «Іскра», господарським способом було побудовано будівлю вагової з навісом, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На початку 2002 року вказаною будівлею, яка на той час була в занедбаному напівзруйнованому стані, заволодів позивач, який з дозволу власників майнових паїв - колишніх працівників колгоспу відремонтував зазначену будівлю та з того часу відкрито, безперервно володіє нею до теперішнього часу, використовуючи її для власних потреб та потреб інших мешканців села. Просить суд визнати за ним право приватної власності на будівлю вагової з навісом за набувальною давністю. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов та підтвердили доводи, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з тих причин, що у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на будівлю вагової; також зазначила, що на теперішній час сільська рада зініціювала процес визнання спірної будівлі безхазяйним майном з метою взяття її на баланс та передачі в користування, в тому числі і в першу чергу - позивачу по справі. При цьому представник відповідача підтвердила обставини стосовно того, що саме позивач в 2002 році фактично врятував будівлю вагової від пограбування та руйнації і опікується нею до теперішнього часу. Представники прокуратури Олександрівського району, яка вступила в процес в інтересах держави в особі Некременської сільської ради, проти задоволення позову заперечили та зазначили, що позивач не сплачував податки від зайняття підприємницькою діяльністю в процесі користування спірним майном та не платив орендну плату за користування земельною ділянкою під будівлею. Свідок [PERSON] зазначив, що протягом 1995-2000 років він працював головою Некременської сільської ради; йому достеменно відомо про наявність на той час в колгоспі «Іскра» шести вагових, в тому числі - і спірної вагової. Зазначив, що під час розпаювання земель та майна колишнього колгоспу «Іскра» майнові паї виділялись пайщикам у вигляді свідоцтв про право на майновий пай, в якому зазначалась вартість майнового паю в грошовому еквіваленті; натомість персоніфікація пайового майна на кожного пайщика не провадилась. Після ліквідації колгоспу «Іскра» на території с. Некременне було створено два сільськогосподарських товариства - ТОВ «Дружба» та ТОВ «Перемога», які були створені шляхом внесення пайщиками - колишніми працівниками колгоспу «Іскра» до статутних фондів вказаних ТОВ пайового майна на певну суму. В подальшому вказані товариства збанкрутували, на майно було звернене стягнення кредиторами, в результаті чого п'ять вагових вирізали на металобрухт, а шосту вагову - 30-ти тонну, позивач викупив у «металістів», відремонтував будівлю вагової, відтарував ваги. Все це відбувалося в 2002 році. На теперішній час саме позивач здійснює догляд за спірною будівлею та прилеглою до неї територією. Свідки [PERSON] та [PERSON], які працювали водієм та завідувачем майстерні, відповідно, в колгоспі «Іскра» протягом 1991-2001 років підтвердили доводи позовної заяви та надали пояснення, аналогічні тим, які повідомив суду свідок [PERSON]. Суд, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінивши їх доводи і надані ними докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень акту комісії представників територіальної громади, за підписом [PERSON], Байдаченко С.М., Чубаря С.В. та сільського Голови Болотовой Г.І., яка в подальшому свій підпис відкликала, про що повідомила суд в листі від 15.11.2013 року за №02-33/301, та пояснень позивача, які підтверджені поясненнями свідків, в 1989 році, за часів існування на території с. Некременне Олександрівського району Донецької області колгоспу «Іскра», господарським способом силами зазначеного вище сільськогосподарського підприємства було побудовано будівлю вагової з навісом, загальною площею 83,5 метрів квадратних. Згідно з положеннями довідки Некременської сільської ради від 24.09.2013 року за №319, будівля вагової розташована за адресою: [ADDRESS]. Після численних реорганізацій колгоспу «Іскра» в ТОВ «Дружба» та ТОВ «Перемога», на початку 2002 року зазначений об'єкт нерухомого майна було розукомплектовано: частково демонтоване обладнання вагової, частково зруйнована сама будівля та навіс вагової. З метою збереження будівлі вагової з навісом від пограбування та руйнації, з дозволу власників майнових паїв - колишніх членів колгоспу «Іскра», будівля вагової з навісом була відремонтована силами та коштом позивача, який з того часу і досьогодні використовує вказану будівлю за призначенням для власних потреб та потреб інших мешканців села Некременне. 11.02.2013 року силами працівників РКП «Олександрівське БТІ» було проведено інвентаризацію будівлі вагової з навісом, в ході якої аварійних споруд чи об'єктів самочинного будівництва виявлено не було. Рішенням виконавчого комітету Некременської сільської ради від 16.12.2013 року за №39, наданим до суду 16.12.2013 року за супровідним листом за №02-33/350 , позивачу було рекомендовано сплатити єдиний податок за 2012-2013 року; питання про розгляд інформації по справі за позовом [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю винести на засідання сесії сільської ради. Відповідно до положень витягу з протоколу 41 чергової сесії Некременської сільської ради 6 скликання від 24.12.2013 року депутати більшістю голосів вирішили питання про передачу спірної вагової [PERSON] Обставини, на які посилався представник відповідача щодо розпочатої процедури визнання спірної вагової безхазяйним майном свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли з огляду на той факт, що вони не підтвердженні жодним доказом: ані відповідних рішень сільської ради, ані доказів взяття на облік як безхазяйного у відповідних органах, які здійснюють реєстрацію прав на нерухоме майно, ані доказів на підтвердження здійснення публікації у печатних ЗМІ відповідачем надано не було. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, зокрема, у випадку, коли особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років. Відповідно до п. 1 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року, а п. 8 цих положень встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюється, також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином визнання права власності за набувальною давністю, не може мати місця раніше 1 січня 2011 року. Відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Під час розгляду справи, на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, судом встановлено достовірність наданої позивачем інформації щодо відкритого і безперервного володіння та користування будівлею вагової з навісом, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Надавши юридичну оцінку фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності на будівлю вагової з навісом за набувальною давністю обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню, оскільки це буде спрямовано на захист інтересів позивача та не суперечить чинному законодавству. На підставі викладеного,

Outcome: approved