Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.10.13 р. приватним нотаріусом КМНО [PERSON] було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаної квартири запропоновано задоволити вимоги ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у розмірі 165317,68 грн. в тому числі, сума заборгованості за кредитом - 110491,40 грн., сума заборгованості за відсотками - 26917,06 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 23909,22 грн. Позивач вказав на те, що вважає дії відповідачів незаконними, оскільки стягнення спірної кредитної заборгованості вже відбулось за рішенням суду на користь ПАТ «Сведбанк» на суму 124263,93 грн. Також позивач вказав на те, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не є правонаступником ПАТ «Сведбанк», а також зазначив, що письмова вимога про усунення порушення за кредитним договором ТОВ «ФК «Вердикт плюс» не направлялась, а тому позивачу не було відомо про наявність заборгованості в розмірі, зазначеному в виконавчому листі на суму 16531768 грн. Крім того, позивач вказав на те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 29.10.2013 року, зареєстрований за № 1771, таким, що не підлягає виконанню. Також позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь понесені судові витрати та витрати за отримання правової допомоги. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених вище. Представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» проти задоволення позову заперечував До початку судового засідання від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] та третьої особи надійшли заяви, в яких вони просили розглянути справу без їх участі представника. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справ, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. 29.10.13 р. приватним нотаріусом КМНО [PERSON] було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 11). Також даним виконавчим написом за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеної квартири було запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником [PERSON] умов кредитного договору з 28 листопада 2012 року по 24 вересня 2013 року у розмірі: заборгованості по основній сумі кредиту - 110491,40 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 26917,06 грн.; нарахована пеня - 23909,22 грн.; сума плати, що сплачена ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» за вчинення виконавчого напису - 4000 грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на 24.09.2013 року - 165317,68 грн. 16.09.08 р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 0312/0908/88-242-Z-1, відповідно до умов якого на забезпечення виконання основного зобовязання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: двохкімнатну квартиру під [ADDRESS] (а.с.а.с. 14-15). Відповідно до п. 12.2 іпотечного договору, за вибором іпотекодержателя застосовується таких спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, як у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості іпотекодавця за основним зобов'язанням, а саме: заяву про невиконання іпотекодавцем умов основного зобов'язання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного договору, який після нотаріального посвідчення буде видано іпотекодержателю. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено іпотекодавцем виключно в судовому порядку. 17.03.10 р. між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір внесення змін та доповнень № 2 до іпотечного договору (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.12 р. № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з п. 3 Глави 16 вказаного порядку: 3.1. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; 3.2. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172; 3.5. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Так, на виконання вказаних вимог, на адресу [PERSON] представником ТОВ «ФК Вектор Плюс» було направлено повідомлення про порушення основного зобов'язання (а.с. 135). У вказаному повідомленні було зазначено про наявність заборгованості, яку було запропоновано протягом 30 днів, з моменту отримання вимоги, погасити, а саме заборгованість в загальному розмірі - 161317,68 грн., що складається з: простроченої заборгованості - 110491,40 грн., процентів за користуванням кредитом - 26917,07 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 23909,22 грн. Про направлення вказаного повідомлення свідчить список згрупованих поштових листів за формою № 103 від 07.08.13 р. (а.с. 136). Так, з даних списку вбачається, що вищезазначене повідомлення було направлено на адресу боржника, що зазначена в іпотечному договорі відповідно до вимог законодавства. Відповідно до постанови КМУ від 29.06.99 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для отримання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, які передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно нотаріусу подаються такі документи: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] були направлені до суду письмові заперечення, в яких зазначалось про те, що в обґрунтування законності та безспірності вимог кредитом було надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством України на підтвердження безспірності заборгованості за договором. Зокрема, кредитором було надано приватному нотаріусу КМНО [PERSON] довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором від 16.09.08 р. (а.с. 134). Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в момент вчинення виконавчого напису від 29.10.2013 року було дотримано умови та порядок вчинення виконавчого напису, а тому дії нотаріуса при вчиненні таких нотаріальних дій були правомірними. Крім того, позивач не звертався з заявами про неправильність нарахування суми заборгованості до кредитора. Також позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав про те, що стягнення кредитної заборгованості вже відбулось за рішення суду на користь ПАТ «Сведбанк». Так, 26.12.11 р. рішенням Дніпровського суду м. Дніпродзержинська було розглянуто справу за позовом ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.а.с. 20-22). Вказане рішення було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку (а.с.а.с. 23-26). Зі змісту вказаних рішень вбачається, що заборгованість була стягнута станом на 27.10.11 р. Отже, з зазначеного не можна зробити висновок про подвійне стягнення, оскільки стягнення коштів за кредитним договором не позбавляє іпотекодержателя звертати стягнення на предмет іпотеки незалежно від вирішення спору про стягнення боргу за договором. Крім того, позивач зазначав про те, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не є правонаступником ПАТ «Сведбанк». Однак, як вбачається з матеріалів справи, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.10.13 р. (а.с. 30) та від 27.01.14 р. (а.с. 31) стосуються розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження. 28.11.12 р. між ПАТ «Сведбанк» що є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15, відповідно до умов якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах та договорах забезпечення (а.с.а.с. 159-162). Так, зі змісту витягу з реєстру заборгованості боржників № 1-Б, вбачається, що ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги щодо кредитного договору від 16.09.08 р., укладеного з [PERSON] (а.с. 163). З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого доведення в судовому засіданні, є необґрунтованими, а отже задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 33, 37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.12 р. № 296/5,

Outcome: dismissed