Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що 09.07.2012 року між ТОВ «ФК «Магістр» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №090712/02 в сумі 7000 грн. строком до 26.11.2013 року. 05.06.2013 року ТОВ «ФК «Магістр» відступило позивачу - ПАТ «ВАП-Асистанс» своє право грошової вимоги до позичальника [PERSON], з яким було укладено вищевказаний кредитний договір. Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе боргові зобов'язання та допустив заборгованість, яка станом на 27.12.2013 року складає 16189,88 грн. та яку відповідач відмовляється погасити в добровільному порядку. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача Бахілова Л.В., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, але, згідно письмової заяви від 20.05.2014 року за вх. №3647/14, просить розгляд по справі проводити за її відсутності, задовольнити позовні вимоги, заявлені позивачем та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, наявні у матеріалах справи. За вказаних обставин суд на підставі ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звкузаписувального технічного запису не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що 09 липня 2012 року між ТОВ «ФК «Магістр» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №090712/02 в сумі 7000 грн. строком до 26.11.2013 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ТОВ «ФК «Магістр» свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши позичальнику грошові кошти в сумі 7000,00 грн., що підтверджується заявою на отримання кредитного ресурсу від 09.07.2012 року. 05 червня 2013 року ТОВ «ФК «Магістр» (відповідно до договору уступки права вимоги) відступило позивачу - ПАТ «ВАП-Асистанс» своє право грошової вимоги до позичальника [PERSON], з яким було укладено вищевказаний кредитний договір №090712/02. 05.06.2013 року ТОВ «ФК «Магістр» повідомило відповідача про відступлення права вимоги та про необхідність сплати заборгованості на рахунок нового кредитора. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе боргові зобов'язання та допустив заборгованість, яка станом на 27.12.2013 року складає 16189,88 грн. та яка складається з наступного: тіло кредиту-7007,56 грн., залишок суми, необхідної для повернення процентів за користування кредитними ресурсами - 5074,44 грн., сума нарахованої пені на дату оплати - 4107,88 грн., яку відповідач відмовляється погасити у добровільному порядку. Згідно п.1.2.1. кредитного договору №090712/02 плата за користування одержаним кредитом встановлена договором та складає 189% річних та сплачується рівними частинами щотижнево. Згідно п.п. 8.1-8.2 кредитного договору №090712/02 за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню за прострочений кредит в розмірі 5% від суми простроченої заборгованості за кредитом. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Виходячи з принципів змагальності, диспозитивності та обов'язків доказування і подання доказів, визначених ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Факт отримання кредиту відповідачем та існування боргу, від якого залежить наявність підстав для задоволення позову, позивач довів, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України зокрема, відноситься витрата по сплаті судового збору. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 229,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №35 від 30.12.2013 року, яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved