Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивує вимоги тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на 42/100 частки житлового будинку під [ADDRESS]. 04 листопада 2008 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу. Позивачем до Першої Сумської нотаріальної контори м. Суми була подана відповідна заява про прийняття спадщини. Однак свідоцтво про право на спадщину він так і не отримав, оскільки в дану частину будинку вселилась колишня невістка спадкодавця - [PERSON], яка є спадкоємицею і нікого в середину будинку не допускає, оскільки між бабусею, в якості відчуджувача, з однієї сторони та [PERSON] в якості набувача, з іншої сторони був укладений договір довічного утримання. Оскільки спірний договір довічного утримання не пройшов державної реєстрації у відповідному органі, який уповноважений на це державою в зв'язку з цим вважає, що він не був укладеним, тому такий правочин не можна вважати дійсним ч. З ст. 640 ЦК України , просить суд визнати за ним право власності на 42/100 частки житлового будинку під [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідач з позовом не згоден зазначає, що позивач стверджує, що є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. Спадкове майно становить 42/100 частини житлового удинку [ADDRESS]. Однак на сьогодні він не може оформити свої спадкові права, оскільки [PERSON], яка доводилась невісткою спадкодавцю, проживає у значеному будинку та створює перешкоди у доступі до нього. Крім цього, з позовної заяви вбачається, що у 2006 році між померлою та [PERSON] був укладений договір довічного утримання. З викладеного вище вбачається, що спір виник саме між позивачем та [PERSON], яка залучена до участі у справі в якості третьої особи. Сумська міська рада будь-якого відношення до спірного домоволодіння не має, жодним чином не порушує прав позивача та не перешкоджає у їх оформленні. 3- особа [PERSON], з позовом не згодна зазначає, що позивач не має ніякого відношення до спадкового майна, оскільки дане майно передано їй у власність відповідно до договору довічного утримання. 3- особа КП «Сумське міське БТІ до суду не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник Першої Сумської державної нотаріальної контори м. Суми вважає, що підстав для визнання права власності на спірне спадкове майно немає, оскільки не дивлячись на не отримання [PERSON] свідоцтва про право власності, договір довічного утримання був зареєстрований. Суд заслухавши сторони по справі, свідків дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню згідно наступного: Як було встановлено під час судового розгляду, що позивач [PERSON] вважає себе спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. Спадкове майно становить 42/100 частини житлового удинку [ADDRESS]. Позивач стверджує, що він не може оформити свої спадкові права, оскільки третя особа [PERSON], яка доводилась невісткою спадкодавцю [PERSON], проживає у спірній частині значеного будинку та створює перешкоди у доступі до нього. Також судом встановлено, що 08 червня 2006 року між померлою [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який позивачем визнавався недійсним, про що судом було відмовлено в задоволенні вимог, вищезазначені обставини у судовому засіданні підтверджуються поясненнями сторін, письмовими доказами а.с.6-9,62,70. Дані письмові докази дають суду право вважати, що спір виник саме між позивачем [PERSON], та третьою особою [PERSON] Сумська міська рада як відповідач по справі, будь-якого відношення до спірного домоволодіння не має, жодним чином не порушує прав позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON], та не перешкоджає у їх оформленні. Частиною 1 статті З ЦПК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачем у позовній заяві не зазначено, які саме права чи інтереси порушує виконавчий комітет Сумської міської ради по відношенню до нього. Вимог про зобов'язання вчинити певні дії чи утриматись від вчинення дій до виконавчого комітету Сумської міської ради позивачем не заявлялось.Суд вважає, що Сумська міська рада не є належним відповідачем по справі, належним відповідачем по даній справі є саме [PERSON], оскільки прийняття рішення суду по даній справі може вплинути на її права та обов'язки. З роз'яснень наданих у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що у разі пред'явлення позову до не належного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну належного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. На протязі всього розгляду позивач ще з 15.07.2014 року знав позицію Сумської міської ради з приводу того, що Сумська міська рада не є належним відповідачем по справі, дана позиція як 15.07.2014 року була доведена до позивача як письмово так і усно, з фіксацією процесу технічними засобами. Не одноразово у судових засіданнях 15.07., 24.07., 30.09.2014 року, представником Сумської міської ради наголошувалось, що Сумська міська рада не є належним відповідачем, однак позивач не звертався до суду в установленому законом порядку відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України з клопотанням про заміну відповідача, в зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed