Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі позовом до відповідача, в якому вказав, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Новоушицькій районній державній адміністрації 21 грудня 2016 року було розглянуто заяву від 23 вересня 2016 року [PERSON] про позбавлення її дочки [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], через те, щоблизько трьох минулих років вона не проживає зі своїм сином, веде аморальний спосіб життя, не має власного житла, палить, зловживає спиртними напоями, неодноразово лікувалася від алкогольної залежності, у вихованні сина не бере участі, матеріально не утримує, ніде не працює. За результатами розгляду заяви було прийнято рішення про те, що відібрання малолітнього [PERSON] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини. У звязку із зазначеним просить винести рішення про відібрання малолітнього [PERSON] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у твердій грошові сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та надала суду пояснення, що на даний час [PERSON] проживає в м. Хмельницькому, стала на шлях виправлення, алкогольними напоями не зловживає, мала місце роботи, але через перебування у стані вагітності, на теперішній час не працює, кошти на утримання сина перерахувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Заслухавши представника позивача, перевіривши зібрані докази по справі, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження І-БВ № 264011 від 22 січня 2016 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] зазначений [PERSON]. Із заяв [PERSON] поданих до Новоушицької районної державної адміністрації вбачається, що близько трьох років її дочка [PERSON] не проживає зі своїм сином [PERSON], веде аморальний спосіб життя, не має власного житла, палить, зловживає спиртними напоями, неодноразово лікувалася від алкогольної залежності, у вихованні сина не бере участі, матеріально не утримує, ніде не працює, у звязку з чим, просить позбавити її батьківських прав. Згідно рішення від 28 жовтня 2016 року №5 комісія з питань захисту прав дитини Новоушицької РДА вирішила попередити [PERSON] про відповідальність за невиконання батьківських обовязків стосовно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення №1 від 21 грудня 2016 року комісія з питань захисту прав дитини Новоушицької РДА вирішила відібрати малолітнього [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів. Відповідно до інформації Новоушицького ВП ДВП ГУНП в Хмельницькій області від 21 листопада 2016 року № 6029/121/112/01-2016, гр. [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182, ч.1 ст.175, ч.1-2 ст. 178 КУпАП. Відповідно до постанови Новоушицького районного суду від 13 жовтня 2016 року справа № 680/811/16-п, [PERSON] було визнано у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Відповідно до довідок, виданих Новоушицькою центральною районною лікарнею від 29 листопада 2016 року №911, [PERSON] стоїть на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та не стоїть на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті. Із висновку Новоушицької районної державної адміністрації від 30 грудня 2016 року № 24-30/2789/2016 року вбачається, що адміністрація, як орган опіки та піклування прийшла до переконання, що [PERSON] не виконує належним чином своїх батьківський обовязків по вихованню малолітньої дитини, що є підставою для відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав. Із заяви [PERSON] суд вбачає, що остання не має наміру оформляти опіку відносно свого внука [PERSON], [INFO]. Відповідно до інформації відділення соціальних служб для сімї, дітей та молоді територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Новоушицької селищної ради від 22 листопада 2016 року № 79, соціальні послуги сімї [PERSON] надаються за карткою отримувача послуг. З матірю [PERSON], проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обовязків, ведення здорового способу життя, задоволення потреб дитини. Натомість, відповідно до довідки, виданої Генічеським районним благодійним центром становлення особистості «Відродження» від 3 листопада 2015 року № 62, [PERSON] приїздила до центру 10 травня 2015 року для проходження курсу відновлення особистості. Із заяви від 28 вересня 2016 року вбачається, що саме [PERSON] звернулась до ліцею-інтернату № 23 «Кадетський корпус» для зарахування її сина [PERSON] на навчання. Відповідно листа ліцею-інтернату № 23 «Кадетський корпус» Шевченківського району м.Києва від 22 листопада 2016 року № 520 в даному закладі навчається учень 5-А класу [PERSON], [INFO], за час перебування [PERSON] у ліцеї його мати, [PERSON], жодного разу не відвідала навчальний заклад, участі у процесі виховання та навчання та у житті сина не бере. Згідно довідки ліцею-інтернату № 23 «Кадетський корпус» Шевченківського району м. Києва від 06 жовтня 2016 року № 438, малолітній [PERSON] навчається в 5-А класі даного закладу та перебуває на неповному державному забезпеченні. Відповідно до поданих в судовому засіданні представником позивача квитанцій від 23 травня 2017 року [PERSON] перерахувала на рахунок Благодійного фонду «Шедра нива» 500,0 гривень на утримання [PERSON] Згідно заяви від 30 вересня 2016 року адресованої голові Новоушицької РДА [PERSON] інформує вказану посадову особу про те, що бере участь у навчанні сина, цікавиться інтересами дитини, його життям. З огляду на наведені обставини, суд визнає поведінку відповідача ухилянням від належного виконання батьківських обовязків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошено, що кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійсненні цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Таким чином, підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення сімї небезпечної для дитини обстановки: її життю, здоровю. Підставами для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникненняв сімї небезпечної для дитини обстановки, незалежно від субєктивних причин такого положення, вини батьків. Із змісту позовної заяви вбачається, що обставинами які обумовлюють відібрання [PERSON]В від відповідача, є те, що відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обовязків по вихованню малолітньої дитини. Проте, на глибоке переконання суду, вказані дані, самі по собі не можуть вважатися достатніми підставами для відібрання дитини у матері. З огляду на викладені вище обставини, відсутність в матеріалах справи доказів реальної загрози життю та здоровю дитини під час перебування з матірю та переконливих доказів того, що відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, буде сприяти інтересам дитини, а також враховуючи переважне право батьків на особисте виховання дитини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки покращення виховання, матеріального утримання дитини, її духовного розвитку, можливо вирішити за допомогою менш радикальних засобів, ніж відібрання дитини без позбавлення батьківських прав відповідача, а також надання їй певної матеріальної, соціальної та консультативної допомоги. Враховуючи, що позов про відібрання дитини від матері задоволенню не підлягає, позовні вимоги про стягнення аліментів також задоволенню не підлягає. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed