Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, уточненим під час судового розгляду, до відповідачів, вказуючи, що 01.11.2018 року Жовтневий районним судом .м Маріуполя винесено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] Та [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, а також за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання майна об`єктом права власності подружжя, визнання права власності на Ѕ частку у майні подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння яким у первісному за зустрічному позові було відмовлено у повному обсязі. 30.01.2019 року постановою Донецького апеляційного суду апеляційна скарга представника [PERSON] була задоволена частково, апеляційна скарга представника [PERSON] була задоволена. Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01.11.2018 року було скасовано повністю. Позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання майна об`єктом права власності подружжя, визнання права власності на Ѕ частку у майні подружжя та витребування майна з чужого незаконного майна був задоволений. Житвовий будинок [ADDRESS] було визнано спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . Було витребувано у [PERSON] Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] . на користь [PERSON] . Позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення був задоволений частково. Були усунені [PERSON] перешкоди у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення було відмовлено. Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь [PERSON] 2819,20 грн. та в дохід 704,80 грн. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір по 5665,73 грн. з кожного. У березні 2019 року представником позивача була подана касаційна скарга, 11.04.2019 року ухвалою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду за касаційною скаргою було відкрито касаційне провадження, зупинено дію постанови Донецького апеляційного суду від 30.01.2019 року до закінчення касаційного розгляду справи. Станом на 17.02.2020 року касаційна скарга Верховним судом не розглянута, рішення по касаційній скарзі не прийнято. Однак, у кінці квітня 2019 року позивач дізналась, що відповідач після винесення 30.01.2019 року постанови Донецьким апеляційним судом, а саме 19.02.2019 року зареєструвала за собою право власності на Ѕ частину будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі вказаної постанови Донецького апеляційного суду. Рішення про державну реєстрацію було винесено державним реєстратором Юридичного департаменту Маріупольської міської ради Строчкіним В.Ю. Позивач вважає, що запис № 30435245 від 19.02.2019 року про державну реєстрацію права власності згідно якої [PERSON] було зареєстровано право власності на Ѕ частину будинку за адресою: [ADDRESS] є незаконним та підлягає скасуванню. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09.12.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 14.01.2020 та 02.03.2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому останній не погоджується із позовом, та зазначає, що скасувати запис можливо лише в тому разі, якщо буде скасовано документ на підставі якого проводилась державна реєстрація, а саме Постанову Донецького апеляційного суду від 30.01.2019 року. 04.03.2020 року представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві, а саме 19.02.2019 року державним реєстратором Юридичного департаменту Маріупольської міської ради Строчкіним В.І. було винесено рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на Ѕ частину будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі її заяви та постанови Донецького апеляційного суду, про що здійснено відповідний запис за №30435245. Приймаючи вказане законне та обґрунтоване рішення, державний реєстратор виходив з того, що у відповідності до ст.384 ЦПК України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її підписання, а відкриття касаційного провадження відбулось лише у березні 2019 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.03.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за участю її представника, позов підтримала. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, та відсутністю позивача. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. В судове засідання представник відповідача Басівський В. [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності, проти задоволення позову заперечували з підстав зазначених у відзові. В судове засідання відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, що, відповідно до\~ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до договору дарування від 05.04.2018 року [PERSON] , [INFO] , передала безоплатно в особисту приватну власність [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку площею 0,054 га (кадастровий номер 1412336300:016024:0304), що розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А., зареєстровано в реєстрі №.398, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119766362 від 05.04.2018 року. Відповідно до договору дарування від 06.12.2017 року [PERSON] , [INFO] , передала безоплатно в особисту приватну власність [PERSON] , [INFO] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0540 га, кадастровий номер 1412336300:016024:0304, що, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А., зареєстровано в реєстрі №.1654. 01.11.2018 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя (справа №263/16124/17, провадження №2/263/587/2018) винесено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення без надання іншого житлового я. а також за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання майна об`єктом права подружжя, визнання права власності на 1/2 частку у майні подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння яким у первісному та зустрічному позові відмовлено у повному обсязі. 30.01.2019 року постановою Донецького апеляційного суду апеляційна скарга представника [PERSON] була задоволена частково, апеляційна скарга представника відповідачки [PERSON] за первісним позовом адвоката Басівського В.О. була задоволена. Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01.11.2018 року було скасовано повністю. Позов [PERSON] \~до [PERSON] \~та [PERSON] про визнання об`єктом права власності подружжя, визнання права власності на Ѕ частку у майні подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння був задоволений. Житловий будинок [ADDRESS] було визнано спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . Було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Було витребувано у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на исть [PERSON] . Позов [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом заселення без надання іншого житлового приміщення був задоволений частково. Були усунені [PERSON] перешкоди у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] \~та [PERSON] \~без надання\~іншого житлового\~приміщення.\~У задоволенні\~позову [PERSON] \~до [PERSON] \~про усунення\~перешкод в\~здійсненні права\~користування та\~розпорядження майном\~шляхом виселення\~без надання\~іншого житлового\~приміщення було\~відмовлено. Стягнуто з\~ [PERSON] \~судовий збір\~на користь\~ [PERSON] \~2819\~гривень 20\~копійок та\~в дохід\~держави 704\~гри 80\~копійок. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір по 565 гривень 73 копійки з кожного. [PERSON] після винесення 30.01.2019 року постанови Донецьким апеляційним судом, зареєструвала за собою право власності на 1/2 частку будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі постанови Донецького апеляційного суду від 30.01.2019 року, про що державним реєстратором юридичного департаменту Маріупольської міської ради Строчкіним Вадимом Юрійовичем винесено рішення 45678502 від 25.02.2019 року та зроблено запис №30435245. 21.02.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя в порядку забезпечення позову у справі №263/16124/17 накладено арешт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Арешт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був накладений за клопотанням [PERSON] яка діяла через свого представника. Вказаний арешт будинку з моменту його накладення судом та до теперішнього часу не скасований. У квітні 2019 року [PERSON] зверталася до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з заявою про скасування арешту майна - домоволодіння за адресою: [ADDRESS] а накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21.02.2018 року в порядку забезпечення позову у справі №263/16124/17. 22.04.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя у задоволенні заяви [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, що ухвалою Верховного суду від 11.04.2019 року зупинено дію постанови Донецького апеляційного суду від 30.01.2019 року до закінчення касаційного розгляду цивільної справи №263/16124/17. Як вбачається з відповіді Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Маріупольської міської ради від 27.11.2019 року за результатами розгляду звернення [PERSON] стосовно реєстрації скасування запису № 30435245 від 19.02.2019 року на Ѕ частину житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , повідомлено, що останній для державної реєстрації скасування Ѕ частини будинку потрібно звернутись з заявою до одного з Центрів надання адміністративних послуг м. Маріуполя та надати рішення суду, що набрало законної сили з обов`язковим зазначенням у резолютивній частині про скасування запису про право власності або скасування документу на підставі якого проведено державну реєстрацію. Постановою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 26.02.2020 року касаційну скаргу представника [PERSON] залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного суду від 30.01.2019 року залишено без змін ,поновлено дію постанови Донецького апеляційного суду від 30.01.2010 року. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 3\~ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Згідно з частиною першою\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частини друга\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно»). \~\~ Згідно з частиною третьою\~статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно»\~державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно»\~встановлюється порядок проведення державної реєстрації прав. Так, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви \~ Відповідно до п.6 ч.1\~ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, якщо, зокрема, наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. \~ Згідно із ч.4\~ст.24 вказаного Закону\~відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується,\~\~ у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Зі справи вбачається, що реєстраційні дії державним реєстратором - проведені на підставі постанова Донецького апеляційного суду від 30.01.2019року, згідно з яким право власності на майно\~\~зареєстровано\~\~за [PERSON] . Не заслуговують на увагу твердження позивача та його представника про те, що постанова Донецького апеляційного суду від 30.01.2019року на момент реєстрації права власності не діяла, оскільки було відкрито касаційне провадження у справі 11.04.2019 року та в той же день Верховний Суд постановив ухвалу, якою зупинив дію постанови Донецького апеляційного суду від 30.01.2019 року, з оглядну на наступне. Так, державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону). Ч.1\~ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~встановлено, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Водночас п.1 ч.2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення»\~Закону України від 06.10.2016 №1666-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності»\~встановлено, що: до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. Так, як вже було встановлено постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття Крім того, як вбачається з ухвали Верховного Суду від 11.04.2019 року, виготовленої з Єдиного державного реєстру судових рішень, якою було зупинено дію постанови Донецького апеляційного суду від 30.01.2019 року, вказану ухвалу було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 12.04.2019 року, тоді як оспорювані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень були виконані державним реєстратором 19.02.2019 року. Відповідно до постанови Верховного Суду від 26.02.2020 року касаційну скаргу представника [PERSON] [PERSON] залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного суду від 30.01.2019 року залишено без змін. Таким чином, суд приходить до висновку, що державний ресторатор під час державної реєстрації права власності на нерухоме майно за [PERSON] 19.02.2019 року діяв в межах Закону, та підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень у державного реєстратора були відсутні. Також, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки ті обставини, які викладені позивачами в обґрунтування своїх вимог, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed