Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 50009141, згідно умов якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 116 421 грн. 93 коп., що на дату укладення договору становило 14262,15 доларів США строком на 60 місяців із змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки «VW», модель «Polo Sedan», кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску 2013, а [PERSON] зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачеві кредитні кошти у повному обсязі. Позивач вказав, що 26.05.2014 між ним та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 50009141, відповідно до умов якої позивач надав суму додаткового кредиту із цільовим призначенням на сплату страхових платежів відповідно до договору страхування, укладеного на виконання умов кредитного договору в сумі еквіваленту 3738,36 доларів США, що на дату укладення договору становило 45 234 грн. 16 коп. Крім того, позивач зазначив, що [PERSON] виступив поручителем [PERSON] згідно умов поруки, які є невід'ємною частиною договору. Позивач наголосив, що позичальником та поручителем умови кредитного договору не виконувалися належним чином, у зв'язку з чим наявна заборгованість. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 142734 грн. 84 коп., з яких: 110066 грн. 71 грн. - основна сума заборгованості за кредитним договором, 11796 грн. 06 коп. - основна сума заборгованості за додатковим кредитом відповідно до додаткової угоди №1 до кредитного договору від 26.05.2014; 712 грн. 95 коп. - сума пені; 2695 грн. 66 грн. - 3 % річних; 5463 грн. 46 коп. - інфляційних втрат; 12000 грн. - збитків. Також, позивач просив судові витрати солідарно покласти на відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 50009141, згідно умов якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 116 421 грн. 93 коп. (еквівалент суми кредиту - 14262,15 дол. США), строком на 60 місяців із змінною процентною ставкою на придбання автомобіля марки «VW», модель «Polo Sedan», кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску 2013 (а.с.а.с. 12-20 том 1). 26.06.2014 між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 50009141 від 29.05.2013, відповідно до умов якої позивач надав додаткову суму кредиту із цільовим призначенням: на сплату страхових платежів відповідно до договору страхування №28-0199-PM2-14-00101 від 31.06.2014, укладеного на виконання умов кредитного договору в сумі еквіваленту 3738,36 доларів США, що на дату укладення додаткової угоди становило 45 234 грн. 16 коп., в забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] виступив поручителем [PERSON] (а.с.а.с. 26-30 том 1). Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 31.05.2013 укладено договір застави майна, на виконання умов якого відповідачем передано у заставу автомобіль марки «VW», модель «Polo Sedan», кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску 2013, д.н.з [NUMBER]. (а.с.а.с. 34-37 том 1). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16.01.2017 по справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа [PERSON] про визнання поруки припиненою було встановлено, що 04.12.2014 ТОВ «Порше Мобіліті» надіслав [PERSON] та [PERSON] вимогу про дострокове повне погашення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі 208 062 грн. (а.с. 40 том 2). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, а відтак, відповідачі несуть солідарну відповідальність за кредитним договором. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Учасниками судового засідання не оспорювався той факт, що кошти в сумі 209000 грн. були сплачені [PERSON] 03.08.2015. Крім того, позивач 04.12.2014 сам визначив суму заборгованості в твердій грошовій сумі у розмірі 208 062 грн. в вимозі про дострокове погашення заборгованості по кредиту, яку відповідачкою було погашено в повному обсязі. Оскільки позичальник сплатила всю суму в межах строку наданого для дострокового виконання основного зобов'язання на рахунок відповідача, таке зобов'язання є припиненим. Позивачем же не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачами зобов'язання за кредитним договором не виконано своєчасно, з змісту рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.06.2016 по справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Порше Мобіліті», 3-я особа: [PERSON] про визнання поруки припиненою, Ухвали апеляційного суду м. Києва від 23.08.2016, Ухвали ВСС України від 16.01.2017 в цій справі вбачається, що про наявність заборгованості в сумі 208062 грн. 25.03.2015. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку того, що [PERSON] заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі в строки, визначені в вимозі. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві, не знайшли свого доведення, відповідачами було спростовано позовні вимоги, а тому і задоволенню позов не підлягає. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 543, 554, 559, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed