Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 19 грудня 2011 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши їй кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/ 70/ складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконала належним чином, в результаті чого у неї перед Банком станом на 30 листопада 2015 року утворилася заборгованість у сумі 11473,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1222,59 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 6678,60 грн., заборгованості за пенею та комісією 2549,52 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 522,54 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1378,00 грн. судового збору. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності на а.с.35, у судове засідання не явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.2). Відповідач, будучи повідомленою про розгляд справи в суді належним чином (а.с.44), ндала суду письмову заяву, в якій визнала позовні вимоги Банку до неї частково. При цьому зазначила, що вона не заперечує того, що отримувала у ПАТ КБ «ПриватБанк» у грудні 2011 року кредит, не заперечує наявність у неї заборгованості перед зазначеним Банком, проте вважає, що сума заборгованості Банком дуже завищена. Просить справу розглянути в її відсутність (а.с.49). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, часткове визнання відповідачем позовних вимог, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, з анкети-заяви [PERSON] від 19 грудня 2011 року на а.с.7 судом у судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої 19 грудня 2011 року отримала від Банку кредитну карту з грошовими коштами на ній. З анкети-заяви, складеної і підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/ 70/, складає між нею та Банком кредитний договір. [PERSON] в анкеті-заяві зобовязалася виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами до них на сайті ПриватБанку (а.с.7,зворот). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною картою, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році (а.с.31 на звороті). Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (а.с.28,зворот). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязалася сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.29). З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 19 грудня 2011 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 30 листопада 2015 року утворилася заборгованість у сумі 11473,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1222,59 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 6678,60 грн., заборгованості за пенею та комісією 2549,52 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 522,54 грн. (а.с.5). У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Із ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Заперечення відповідача проти позову з тих підстав, що сума заборгованості, яка склалася у неї перед Банком, надто завищена, суд вважає безпідставними, бо будь-якими належними доказами відповідач не спростувала розмір наявної у неї перед позивачем заборгованості в розмірі, зазначеному позивачем у позові. На підставі викладеного суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача 11473,25 грн. заборгованості за кредитом. На підставі ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір 1378 грн. згідно платіжного доручення на а.с.39.

Outcome: approved