Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом - Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 23 січня 2012 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 6200 грн. Позивач зазначив у позові, що свої зобов'язання перед [PERSON] Банк виконав, надавши йому кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобов'язання не виконав належним чином, в результаті чого у нього перед Банком станом на 23 квітня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 13612,89 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2001,86 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 5853,61 грн., заборгованость за пенею 4633 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 624,42 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1600 грн. судового збору та 420 грн. за оплату публікації оголошення в друкованому засобі маосової інформації про виклик відповідача в судове засідання. Представник позивача Сафір Ф.О., діючий на підставі довіреності на а.с.28, у судове засідання не явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.2). Відповідач [PERSON], останнє відоме місце реєстрації якого у [ADDRESS] підтверджено даними органу місцевого самоврядування (а.с.35), за відомою суду адресою місця його перебування (реєстрації) викликався в судове засідання рекомендованою поштою (а.с.38). Судовий виклик до суду повернувся з позначкою листоноші про причини невручення «за закінченням терміну зберігання». У зв'язку з зазначеним відповідач викликався судові засідання в порядку ст.74 ч.9 ЦПК України, про що свідчить оголошення, оприлюднене в газеті «Урядовий кур'єр» №162(6031) від 01 вересня 2017 року про його виклик до суду в якості відповідача (а.с.43). Відповідач у судові засідання не явився, причину неявки суд не повідомив, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст.ст.74 ч.9, 169 ч.4 ЦПК України, проти чого не заперечує представник позивача. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання відповідачем заперечень проти позову, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, з анкети-заяви [PERSON] від 23 січня 2012 року на а.с.10 судом у судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2012 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої 23 січня 2012 року отримав від Банку кредитну карту з грошовими коштами на ній. З анкети-заяви, складеної і підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком кредитний договір. [PERSON] в анкеті-заяві зобов'язався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами до них на сайті ПриватБанку (а.с.10,зворот). Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов'язань за договором у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу Банку позичальник зобов'язався виконати зобов'язання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (а.с.17). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.17). З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 23 січня 2012 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у зв'язку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 23 квітня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 13612,89 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2001,86 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 5853,61 грн., заборгованості за пенею 4633 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 624,42 грн. (а.с.9). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язань. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Із ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 13612,89 грн. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір 1600 грн. згідно платіжного доручення на а.с.32, а також 420 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача згідно платіжного доручення на а.с.45.

Outcome: approved