Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], [PERSON] був батьком [PERSON]. Після смерті батька позивача залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, с/т «Підгірне». Позивач звернувся до державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенко О.М., в провадженні якої знаходилася спадкова справа №1571/2014, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, с/т «Підгірне», з цільовим призначенням - для ведення садівництва. Проте, державним нотаріусом надано постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю на Державному акті на право власності на земельну ділянку необхідних реквізитів, а саме: дати видачі та номера, за яким проведено реєстрацію права за цим документом. Так як іншим чином захистити своє право позивач не може, тому звернулись до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді від 28.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, в судове засідання не з'явився, подав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заперечень щодо позову не має. Третя особа державний нотаріус п'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Романенко Оксана Михайлівна, про розгляд справи повідомлялась належним чином, в судове засідання свого представника не направила, надала заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, с/т «Підгірне».. Позивач [PERSON] звернувся до Української до державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенко О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, с/т «Підгірне», з цільовим призначенням - для ведення садівництва. Проте, державним нотаріусом надано постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю на Державному акті на право власності на земельну ділянку необхідних реквізитів, а саме: дати видачі та номера, за яким проведено реєстрацію права за цим документом Як вбачається з копії спадкової справи № 1571/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON], єдиним спадкоємцем за законом є його син [PERSON], оскільки дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] відмовились від спадщини на користь [PERSON]. Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а відповідно до ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.ст.328, 392, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), право власності насувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328) та власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності па земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян па земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч.3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Згідно ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що вказує на правомірність мого звернення до суду. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved