Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, уточненим в ході судового розгляду, вказуючи, що 23 вересня 2014 за місцем свого проживання в Центральному районі м. Маріуполя Донецької області померла його мати - [PERSON], яка проживала у [INFO], власником якої вона була. Після її смерті відкрилася спадщина на вище вказану квартиру № 54 розташовану у будинку № 17/128 по вул. Сонячній Центрального району м. Маріуполя Донецької області. Позивач має право на спадщину першої черги за законом , бо є сином спадкодавця. Крім нього, спадкоємцем першої черги є його сестра - [PERSON], яка здійснила поховання матері і батька за їх спільні гроші, проживає зі своєю сім'єю у м. Маріуполі за вище вказаною адресою і в установлений законом термін подала заяву про прийняття спадщини в Першу Маріупольської державну нотаріальну контору. Інших дітей у матері крім позивача і його сестри більше не було, батько помер 30.08.3013 року. У зв'язку з тим, що позивач має регулярні контрактні працевлаштування за межами України, з 26.05.2014 року по 27.04.2015 року він був змушений перебувати у різних портах світу, що стало причиною його відсутності на похоронах у матері і не подання заяви про прийняття спадщини після її смерті в установлений законом термін до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.11.2016 року у цивільній справі № 263/12664/16-ц йому було надано додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 23.09.2014 року в три місяці від дня набрання рішенням суду законної сили, що й було ним зроблено 13 лютого 2017 року. Однак [PERSON] отримала у Першій Маріупольської державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом (р-р. № 9-229 від 27.04.2015 року) на вище вказану спірну квартиру. Таким чином [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на всю спірну квартиру без урахування частки позивача у спадщині, якою він володіє з моменту відкриття спадщини, а саме з 23.09.2014 року, у звязку чим свідоцтво про право на спадщину за законом (р- р. № 9-229 від 27.04.2015 року) підлягає визнанню в судовому порядку частково недійсним. Крім того 03.11.2015 року сестра позивача [PERSON] подарувала всю квартиру № 54, розташовану в будинку № 17/128 по вул. Сонячної в м. Маріуполі своєму синові [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири від 03.11.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] за № 1370, а 28.01.2016 року вже [PERSON] передав в дар своїй дружині [PERSON] Ѕ частину спірної квартири, що також підтверджується договором дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] за № 71. Враховуючі викладене просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 квітня 2015 року, видане Першою маріупольською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої 23 вересня 2014 року, на квартиру [ADDRESS], реєстр № 9-229 в Ѕ частині квартири [ADDRESS]; витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] ј частку квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору дарування від 03.11.2015 року, зареєстрованого Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], серія та номер 1370, та передати ј частку вказаної квартири у власність [PERSON]; витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] ј частку квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору дарування від 28.01.2016 року, зареєстрованого Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], серія та номер 71, та передати ј частку вказаної квартири у власність [PERSON]. Крім того вирішити питання судових витрат. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності з проханням про задоволення позовних вимог з підстав, у ньому зазначених. Відповідачі та їх представники судове засідання не зявилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та невизнання позову. При цьому представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву, в якій виклала заперечення проти позову, за якими послалася на вимоги ст. 388 ЦК України та зазначила, що після смерті [PERSON] її донька [PERSON] прийнята спадщину, а її брат лише 06.10.2016 року виявив бажання надати йому додатковий строк для прийняття спадщини. На час укладання договору дарування 03.11.2015 року у [PERSON] були усі права щодо розпорядження спірною квартирою, будь-яких обмежень не існувало, у звязку з чим просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що згідно актового запису про смерть № 1877 від 06.11.2014 року [PERSON] померла 23.09.2014 року. Згідно свідоцтва про народження від 04.09.1949 року [PERSON] є сином [PERSON]. Згідно свідоцтва про справо на спадщину від 28.04.2015 року спадкоємцем Ѕ квартири № 54 по вул. Сонячній у м. Маріуполі після смерті [PERSON] є [PERSON] Згідно договору дарування квартири від 03.11.2015 року [PERSON] передала у дар [PERSON] квартиру № 54 по вул. Сонячній у м. Маріуполі. Згідно договору дарування частини квартири від 28.01.2016 року [PERSON] передав у дар [PERSON] Ѕ квартири № 54 по вул. Сонячній у м. Маріуполі. Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2017 року право власності на квартиру № 54 по вул. Сонячній у м. Маріуполі по 1/2 належить [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.11.2016 року визначено [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в три місяці від дня набрання рішення суду законної сили. Рішення суду набрало чинності 31.01.2017 року. Вказані факти сторонами визнаються та не оспорюються. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючі, що в строк, визначений судом для прийняття спадщини, син померлої [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину, то він є спадкоємцем першої черги на рівні із його сестрою [PERSON] Проте оскаржуване свідоцтво видано без урахування його частки у спадщині, у звязку з чим свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 квітня 2015 року, видане Першою маріупольською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої 23 вересня 2014 року, на квартиру [ADDRESS], реєстр № 9-229 в Ѕ частині квартири [ADDRESS], є неправомірним, тож має бути визнано частково недійним. Згідно роз'яснень, що містяться у п. 21, 22, 23, 26 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», спори про повернення майна, що виникають з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягають вирішенню відповідно до законодавства, що регулює ці відносини. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України). Якщо, в такій ситуації пред'явлено позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду при розгляді справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК України. У зв'язку з цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором у особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не тільки випадків, коли укладено один договір з порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужене на підставі наступних договорів. Згідно статті 387 ЦК України, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, має довести своє право власності на майно, яке перебуває у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на нерухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. У разі якщо між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спори про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК. Оскільки спірна частина квартири вибула з володіння власника не з його волі іншим шляхом, тому вона підлягає поверненню на підставах, передбачених ч. 3 ст. 388 ЦК України. Віндикаційним називають позов власника майна, яким він не володіє, до не власника, який незаконно володіє цим майном, про витребування майна в натурі. На теперішній час, з урахуванням вимог спадкового законодавства позивач фактично є власником Ѕ частини квартири, який позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися нерухомим майном. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. З огляду на ту обставину, що майно позивача було придбано [PERSON] безоплатно у його сестри [PERSON], яка не мала права його відчужувати, а у подальшому також за безоплатним договором дарування частини квартири частково було відчужене [PERSON], а також беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства: справедливість, добросовісність та розумність, вимога про витребування майна з незаконного чужого володіння співвласниками спірної квартири [PERSON] і його дружини [PERSON], підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 \~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідачів у рівних частинах.

Outcome: approved