Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що [INFO] приблизно о 18 год. 00 хв. на автодорозі в напрямку руху від м. Кагарлик до м. Обухів, по вул. Жовтневій, автомобіль «ВАЗ 2109» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] здійснив наїзд на пішохода [PERSON]. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав чисельні тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди. 11.02.2013 року було внесене повідомлення про підозру за ознаками кримінального злочину по ч.2 ст.286 КК України, по даному кримінальному правопорушенні позивача визнано потерпілим, так як він є батьком загиблого. 27 листопада 2013 року постановою слідчого Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області закрито кримінальне провадження в зв'язку з відсутністю в діяннях [PERSON] складу кримінального правопорушення. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальні та моральні витрати, а також стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON] [INFO], яка залишилася після смерті [PERSON], а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], відповідач [PERSON] позовні вимоги визнали частково та пояснили, що відповідачем було відшкодовано шкоду в розмірі 5 тис. грн. на поховання, тому в частині стягнення матеріальної шкоди визнають 13903 грн. 00 коп., щодо вимог позивача про стягнення аліментів на користь неповнолітньої [PERSON] то дану вимогу не визнають, оскільки позивач не є опікуном неповнолітньої а тому в даній частині стягнення не можливе, що стосується моральної шкоди, то покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 10.02.2013 року близько 18 год. 00 хв. на автодорозі в напрямку від м. Кагарлик до м. Обухів, навпроти будинку № 60 по вул. Жовтневій м. Обухів, Київської області, автомобіль «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який не очікувано вийшов на проїжджу частину, перетинаючи дорогу із зустрічної смуги руху відносно автомобіля. В результаті отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] загинув на місці пригоди, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 13 лютого 2013 року. 11.02.2013 року слідчим Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013100230000314 повідомлення за ознаками кримінального правопорушення по ч.2 ст. 286 КК України відносно [PERSON] Відповідно до копії паспорта серія [NUMBER] від 09 листопада 2000 року виданий Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області та свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 15 квітня 1978 року [PERSON] є батьком померлого [PERSON]. В якості потерпілого у відповідності до ст.3, 55 КПК України був залучений батько загиблого [PERSON]. В ході проведення досудового розслідування 27.11.2013 року слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження в зв'язку з відсутністю в діяннях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 13 лютого 2013 року [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до довідки про причину смерті від 11.02.2013 року [PERSON], помер внаслідок шоку, множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не був притягнутий до кримінальної відповідальності, однак в зв'язку зі смертю [PERSON], позивач, який є батьком останнього, поніс матеріальні витрати які складаються з ритуальних послуг на поховання сина, поминальні обіди, виготовлення та установка пам'ятника, що підтверджується товарними чеками на суму 18903 грн. 00 коп. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] частково відшкодував матеріальні шкоду на суму 5 тисяч грн., що підтверджується і не оспорюється сторонами по справі, а тому матеріальні збитки з відповідача слід стягнути в розмірі 13093 грн. 00 коп. Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою позивачеві було заподіяно моральну шкоду, відшкодування якої передбачено п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За таких обставин, з врахуванням матеріального стану відповідача, ступеню його вини, глибини страждань позивача, який внаслідок вчиненого відповідачем правопорушення втратив близьку людину - сина, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 60000 грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER], від 04 лютого 2003 року [PERSON] [INFO], є дочкою померлого [PERSON]. В зв'язку з тим, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду в м. Обухові та Обухівському районі Київської області, має щомісячну пенсію в розмірі 1222 грн. 82 коп., що підтверджується копією довідки № 184/11-07 від 13.05.2014 року, а тому не має змоги утримувати дочку померлого, просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідач аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Згідно п. 4 ч. 1 зазначеної статті шкода відшкодовується одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років. В зв'язку з тим, що позивач не є опікуном дитини дана вимога задоволенню не підлягає. Судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial