Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що шлюб між батьком та матір'ю дитини, укладений 21 жовтня 2001 року розірваний за рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі № 2-3425/2006 року. Рішення набрало законної сили. Ще до розірвання шлюбу відповідач припинив проживати разом з позивачкою. Останнє місце проживання відповідача: 49000, [ADDRESS]. На теперішній час за місцем реєстрації відповідач не проживає, постійного житла не має, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, неодноразово був фігурантом різних кримінальних проваджень. Жодних засобів зв'язку з відповідачем позивачка не має. З моменту розірвання шлюбних відносин відповідач не займається вихованням малолітньої доньки, не проявляє турботи, не виконує батьківських обов'язків, передбачених ст. 155 СК України. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його неповнолітньої доньки - [PERSON], до досягнення нею повноліття. На засіданні комісії з питань захисту прав дітей, яке відбулося 06.12.2013 року було розглянуто питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON], [INFO] Згідно пояснень представників [PERSON], [PERSON], батько тривалий час з сім'єю не проживає і не підтримує зв'язок , ніколи не проявляв бажання відвідувати дитину, спілкуватися з нею, займатися її вихованням та утриманням. Постановою Пленуму Верховного Суду України передбачено, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Виконавчий комітет дійшов висновку про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що через засоби масової інформації був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки до суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи надав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, просив прийняти рішення в інтересах дитини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [PERSON], [INFO] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. З 27 жовтня 2001 року по 12.12.2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2006 року. На підставі вказаного рішення суду 09 грудня 2008 року видано свідоцтво серія [NUMBER]. 04 грудня 2006 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист №2-2431/06 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.06.2006 року. Згідно листа Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 03.10.2013 року за №0314/20715/13 на виконані відділу знаходиться зазначений вище виконавчий лист, в межах виконавчого провадження здійснювались заходи, спрямовані на розшук боржника [PERSON] та було встановлено останнє відоме місце його мешкання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до наданого суду висновку Бабушкінської районної м.Дніпропетровська ради від 10.12.2013 року за №13/15-875, батько дитини [PERSON] ухиляється від виховання дитини та нехтує своїми батьківськими обов'язками, у зв'язку з чим є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його дитини [PERSON], [INFO]. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За таких обставин, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На підставі ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved