Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним сторонами кредитним договором та наявність значної заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами в розмірі 487195 грн. 92 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.05.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №2203767244, згідно якого позивач надав, а [PERSON] отримав кредит у розмірі 52000 доларів США, однак із свого боку умови договору не виконує. Позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в судовому порядку. В судове засідання представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не з'явився, в поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань не заявив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20 травня 2008 року між ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №2203767244, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 52000 доларів США зі сплатою 14,00 % річних на термін до 20.05.2012 року. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач порушила узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустила виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунком заборгованості підтверджується отримання коштів відповідачем [PERSON] від позивача та наявність боргу за кредитним договором від 20.05.2008 року, який станом на 15.07.2014 року складає 487195 грн. 92 коп. з них: заборгованість за кредитом - 33391,33 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 390918 грн. 11 коп., заборгованість за відсотками - 3050,23 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 35709 грн. 57 коп.; заборгованість по пені за прострочення кредиту та відсотків 60568 грн. 24 коп. Суд вважає, що позов про стягнення з [PERSON] заборгованості заявлено правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договорів не сплачує передбачені ними платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених позивачем судових витрат є правомірним, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: approved