Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом до відповідача в обґрунтування якого вказав наступне: [INFO] померла [PERSON], яка є матір`ю позивача, останнє місце проживання якої було [ADDRESS]. Після смерті матері позивач прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. Але після смерті [PERSON] залишилась спадщина і у вигляді житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], який фактично належав померлій, але право власності на нього було зареєстроване за дідом позивача [PERSON] та бабцею [PERSON] Спадщину у вигляді вказаного будинку матір позивача фактично прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Батьки позивача за життя заповітів не складали. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO], оскільки мешкав разом з ним. В свою чергу [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді ? частки зазначеного будинку після смерті своєї дружини - [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] та [PERSON] теж за життя заповітів не складали. Підтвердити той факт, що батько позивача - [PERSON] є сином померлих: [PERSON] та [PERSON] шляхом подання нотаріусу свідоцтва про народження [PERSON] позивач не має можливості, оскільки свідоцтво про народження батька позивача [PERSON] відсутнє, поновити його теж немає можливості із-за відсутності інформації про місце його народження. Для оформлення спадщини на зазначений будинок позивач також повинен надати нотаріусу свідоцтво про одруження діда [PERSON] та бабці [PERSON], але цього документу в нього теж не має. Було відомо, що дід з бабцею одружилися в 1917 році, через тиждень після революції і позивач не має інформації про місце реєстрації шлюбу, крім того - поновлення такого запису теж неможливо, оскільки актові записи про шлюб були внесені у метричні книги після 20.02.1919 року. Державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину і тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить суд встановити факт родинних відносин між його батьком - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], визнавши [PERSON] сином [PERSON] та [PERSON]; крім того, встановити факт реєстрації шлюбу 31.10.1917 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати спадковим майном - житловий будинок [ADDRESS] після смерті матері позивача - [PERSON], померлої [INFO]; визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Під час розгляду справи в суді, 22.04.2014 року, позивач заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, потім надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача - Станично-Луганської селищної Ради надійшла заява, в якій відповідач визнав вимоги позивача та просив розглянути справу за відсутності представника (а.с.61). Допитані судом свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили ті факти, що батько позивача [PERSON] дійсно був рідним сином померлих [PERSON] та [PERSON]. При цьому [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, все своє життя мешкали разом з сином в будинку [ADDRESS]. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема і родинних відносин між фізичними особами та реєстрації шлюбу. При цьому факт родинних відносин фізичних осіб встановлюється в тих випадках, коли закон пов`язує з ним настання правових наслідків, в тому числі і право на спадщину. Одруження підлягає реєстрації в державних органах реєстрації актів цивільного стану. Про зроблений запис акта цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Актові записи, вчинені в органах реєстрації актів цивільного стану до спростування їх судом, є безспірними доказами посвідчуваних ними актів згідно із СК. Справи про встановлення зокрема факту реєстрації шлюбу, можуть бути розглянуті судом у порядку окремого провадження, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис; в поновленні такого запису органами РАЦС відмовлено у встановленому порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події. Заяви про встановлення вказаного факту приймаються до розгляду тоді, коли особа, яка звертається і посилається на те, що записи про реєстрацію втрачені, але сама реєстрація мала місце. Факт реєстрації шлюбу може бути встановлений судом без зазначення у заяві мети, яку повинен переслідувати заявник, бо його встановлення само по собі має юридичний інтерес, викликає численні правові наслідки для заявника. Копією свідоцтва про смерть від 09.02.2012 року підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в смт. Станиця Луганська (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження від 05.08.1955 року позивач є сином [PERSON] (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про право приватної власності на будівлю від 17.05.1957 року - будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно листа селищного голови Станично-Луганської селищної Ради від 12.03.2014 року відбулася зміна адреси з [ADDRESS] на [ADDRESS] в 1968 році (а.с.19). Копія рішення виконавчого комітету Станично-Луганської селищної Ради від 27.03.2000 року за №128 вказує на те, що з метою впорядкування адресного господарства були перенумеровані та змінили назви вулиці і будинки с. Станично-Луганське, так зокрема, відповідно до додатку до вказаного рішення (списку) будинок [ADDRESS] [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.20-22). Заява про прийняття спадщини за законом від 12.06.2012 року вказує на те, що [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.15). Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.12.2012 року вказує на те, що житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить по ? частці [PERSON] та [PERSON], (а.с.16). -2- Довідка Станично-Луганської селищної Ради від 06.03.2014 року за №426 вказує на те, що[PERSON] мешкала та була зареєстрована в [ADDRESS], померла [INFO], на день її смерті разом з нею були зареєстровані та мешкали позивач [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Довідка Станично-Луганської селищної Ради від 06.03.2014 року за №425 вказує на те, що [PERSON] помер [INFO] і на день смерті мешкав та був зареєстрований в [ADDRESS], разом з ним мешкали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.23). Копія свідоцтва про смерть від 26.02.2009 року вказує на те, що [PERSON] помер [INFO] в смт. Станиця Луганська (а.с.24). Довідка про укладення шлюбу від 03.04.2013 року, видана відділом записів громадянського стану Калінінградської області РФ вказує на те, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 20.07.1954 року (а.с.25). Копія свідоцтва про смерть від [INFO] вказує на те, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.26). Довідка Станично-Луганської селищної Ради від 06.03.2014 року за №424 свідчить про те, що [PERSON], помер [INFO] в смт. Станично-Луганське, на момент його смерті з ним мешкали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Копія свідоцтва про смерть від 11.01.1990 року вказує на те, що [PERSON] померла [INFO] в с. Станично-Луганське (а.с.28). Довідка Станично-Луганської селищної Ради від 06.03.2014 року за №423 свідчить про те, що [PERSON] померла [INFO] і на день її смерті з нею мешкали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.29). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом Станично-Луганської ДНК Ткач Т.В. біло відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлої [INFO], із-за того, що у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину документи (а.с.31). Копія технічного паспорту від 08.10.2010 року вказує на те, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності по ? частці [PERSON] та [PERSON] (а.с.32-36). Відповідно до листа завідуючої Станично-Луганської ДНК від 11.04.2014 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру - з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся позивач - [PERSON] (а.с.51-52). Відповідно до листа завідуючої Станично-Луганської ДНК від 11.04.2014 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру - з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався (а.с.53-54). Відповідно до листа завідуючої Станично-Луганської ДНК від 11.04.2014 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру - з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався (а.с.55-56). Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності по ? частці кожному зареєстрований за [PERSON] та [PERSON] (а.с.58). Відповідно до листа завідуючої Станично-Луганської ДНК від 11.04.2014 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру - з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався (а.с.59-60). Довідка КП «Станично-Луганське РБТІ» від 08.04.2014 року за №49 вказує на те, що станом на 01.01.2013 року нерухоме майно, розташоване в [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Таким чином судом було встановлено, що будинок [ADDRESS] на праві приватної власності по ? частці кожному належав подружжю [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON], а [INFO] помер [PERSON] Вказані особи за життя заповіту не складали і на день смерті мешкали та були зареєстровані за вказаною адресою разом з сином [PERSON] - батьком позивача, який в свою чергу помер [INFO] і на момент смерті мешкав та був зареєстрований разом з дружиною - [PERSON] та сином - позивачем. [INFO] померла матір позивача [PERSON], яка теж була зареєстрована та мешкала у вказаному будинку на момент смерті разом зі своїм сином - позивачем. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК УССР 1964 року - часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини - останнє постійне місце його проживання. Стаття 527 вказаного кодексу наголошує, що спадкоємцями можуть бути особи, які знаходились в живих до моменту смерті спадкодавця. Зі змісту ст.ст. 529 та 530 зазначеного кодексу слідує, що при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є в тому числі і батьки померлого. А при відсутності спадкоємців першої черги, або при неприйнятті ними спадщини, або коли спадкоємці першої черги не призиваються до спадкування - в рівних частках спадкують брати та сестри померлого. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. При цьому прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини - зазначено в ст. 548 ЦК УССР 1964 року. Відповідно до ст. 549 зазначеного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном, або якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинно здійснити протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, на день смерті [PERSON], померлого [INFO], його син - батько позивача [PERSON] був зареєстрований та мешкав разом зі спадкодавцем в будинку [ADDRESS] і вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді зазначеного будинку, оскільки інших спадкоємців у [PERSON] не було. Крім того, судом було встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача, а [INFO] - [PERSON] - матір позивача. Позивач після смерті матері і в установлені діючим ЦК України строки звернувся до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] тому, що він не зміг надати нотаріусу документів, що підтверджують родинні зв'язки між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і із-за відсутності зареєстрованого права власності на вказаний житловий будинок на ім.`я спадкодавця. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначено в ст. 1220 вказаного кодексу. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, вказує ст. 1218 зазначеного кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово слідує зі змісту ст. 1258 вказаного кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, передбачено ст. 1261 ЦК України. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини. При цьому в ст. 1296 цього кодексу передбачено право спадкоємця, який прийняв спадщину, одержати свідоцтво про право на спадщину, а ст.1297 вказаного кодексу зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Крім того, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна - слідує зі змісту ст. 1299 ЦК України. Позивач після смерті своєї матері звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має, але отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, оскільки втрачені оригінали свідоцтв про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] і свідоцтво про народження [PERSON] В судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти родинних відносин між [PERSON] (батьком позивача) і [PERSON] (дідом позивача) та [PERSON] (бабцею позивача), при цьому [PERSON] є рідним сином вказаних осіб, які в свою чергу перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.10.1917 року. -3- Оскільки позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері із-за відсутності правовстановлюючих документів, суд вважає, що його вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved