Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідачів суму заборгованості у розмірі 321 904.59 гривен солідарно, у тому числі: - заборгованість за тілом кредиту - 194 706.45 гривен, - заборгованість по відсоткам - 80 913.12 гривен, - пеня за прострочення сплати кредиту - 20 785.02 - штраф за порушення виконання умов договору - 25 500.00 гривен та суму судових витрат у розмірі 3 219.04 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов Договору «Кредитування комерційного автотранспорту» № 59/КА/2007-980 від 15 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON], банк надав останньому кредит у розмірі 255 000.00 гривен строком до 12.10.2012 року зі сплатою 19 % відсотків на рік. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу транспортний засіб марки DAF Trucks TE95, державний номер [NUMBER], 1999 року випуску, червоного кольору та напівпричіп бортовий тентова ний марки VAN HOOL, державний номер [NUMBER], 1995 року випуску, синього кольору. 15 жовтня 2007 року між [PERSON], [PERSON], та 13.08.2012 року між [PERSON] та ЗАТ (ПАТ) «КБ «Надра», з кожним з них позивачем були укладені договори поруки, відповідно до яких відповідачі поручились за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань та разом із ним відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Оскільки по теперішній час відповідачі грошові кошти не повернули, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.106). Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі, розгляд справи у його відсутність (а.с.110-112). Відповідач [PERSON] - позовні вимоги визнав. Пояснив, що дійсно він укладав кредитний договір та отримав кошти на придбання транспортного засобу. На даний час він має домовленість з банком про реалізацію цього транспортного засобу, про що особисто подав банку заяви. Має намір в самий коротший термін вирішити усі питання щодо наявної заборгованості за цим кредитним договором та повністю розрахуватися з банком. Просив стягнути заборгованість лише з нього, з поручителів просив не стягувати, оскільки він самостійне несе усю відповідальність за взяті ним зобов'язання перед банком. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не прибули, причини неявки не повідомили. Про час та місце розгляду справи щоразу були сповіщені належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.79, 81, 82, 108-109). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів викладених в позовній заяві від відповідачів до суду не надходило. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, вислухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та відповідач [PERSON] уклали Договір «Кредитування комерційного автотранспорту» № 59/КА/2007-980 на суму 255 000.00 гривен на придбання автотранспортного засобу (а.с.15-21), зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19 відсотків річних на строк до 12 жовтня 2012 року. Ця сума була видана йому в той же день, що підтверджується заявою про видачу готівки № NL-5 від 15 жовтня 2007 року (а.с.39). Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут ВАТ КБ «Надра», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», скорочене - ПАТ «КБ «Надра». Тобто дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи ВАТ КБ «Надра», банк зберіг існуючу організаційно-правову форму (акціонерне товариство), а змінив лише її тип (відкрите на публічне, що відповідає вимог Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства». Відповідно до глави 1 кредитного договору, відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 19 % на рік. Нарахування відсотків здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. У випадку прострочення виконання зобов'язань в належний строк, позичальник сплачує Банку відсотки у розмірі подвійної ставки річних, виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, починаючи з наступного дня після виникнення прострочення. Згідно п. 2.2.1. кредитного договору, повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється на рахунок № [NUMBER] в філії ВАТ КБ «Надра» згідно з Графіком повернення Кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Графік повернення Кредиту та сплати відсотків, в частині розміру сум нарахованих відсотків може автоматично змінюватись на підставах передбачених договором. Відповідно до п.5.1 договору у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку, тобто позивача пеню у розмірі 0.5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Аналогічна санкція передбачена за порушення строків повернення кредиту (п.5.2 договору). Крім того, за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом, позичальник, тобто відповідач має сплатити банку штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. 13 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень № 2, тобто кредитний договір викладено в новій редакції (а.с.28-36). За умовами цього договору визначено дату повернення кредиту 12.10.2016 року (п.1.1). Кредит надається позичальнику на придбання автотранспортного засобу (п.1.2). В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат укладається [PERSON] надає Банку в заставу: - вантажний сідловий тягач, марки DAF Trucks TE95, державний номер [NUMBER], 1999 року випуску, червоного кольору; - напівпричіп бортовий тентова ний, марки VAN HOOL, державний номер [NUMBER], 1995 року випуску, синього кольору, належні на праві приватної власності [PERSON] (п.1.3.2., 1.3.3.). Статтею 3 цього договору визначено права та обов'язки як кредитора, так і позичальника, ст. 4 - визначено відповідальність сторін за невиконання взятих зобов'язань. В порушення умов кредитного договору та вимог цивільного законодавства, відповідач свої зобов'язання не виконує. Станом на 27.08.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 321 904.59 гривен, з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 194 706.45 гривен; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 80 913.12 гривен; - пеня за прострочення сплати кредиту - 20 785.02 гривен; - штраф за порушення виконання умов договору - 25 500.00 гривен. Дана заборгованість підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.14). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. Також, в якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» з кожним окремо, було укладено договори поруки, відповідно до яких відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поручились перед кредитором за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором «Кредитування комерційного автотранспорту» № 59/КА/2007-980 від 15 жовтня 2007 року (а.с.22-23, 24-25, 26-27). Згідно п.1.2. договорів, поручителі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] безвідривно та безспірно зобов'язалися відповідати перед банком за належне виконання позичальником, тобто відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору: - поручитель відповідає перед банком у повному обсязі; - позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники; - відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому; - поручитель відповідає перед банком за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами … 13.08.2013 року були укладені договори між ПАТ «КБ «Надра» та окремо з [PERSON] та [PERSON] про внесення змін та доповнень № 1, № 2 (а.с.37, 38). За цими договорами поручителі поручаються перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, надалі по тексту «Зобов'язання», що витікають з Договору про внесення змін та доповнень № 1 до Договору «Кредитування комерційного автотранспорту» № 59/КА/2007-980 від 15.10.2007 року. Всі інші умови залишаються без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою; боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а відповідно до ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, а тому борг підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Враховуючи викладене, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які забезпечили порукою виконання зобов'язання по поверненню кредиту відповідачем [PERSON], повинні нести перед позивачем солідарну відповідальність за невиконання вказаного зобов'язання, а тому вимоги позивача щодо їх солідарної відповідальності являються обґрунтованими. На виконання вимог кредитного договору, позивач, тобто банк надсилав на адресу відповідачів досудові вимоги за вих. № 5304, № 5305, № 5306 та № 5307 від 29 серпня 2014 року (а.с.40-43) про необхідність терміново, протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання цієї вимоги погасити наявну заборгованість за кредитним договором, що також підтверджується реєстром поштових відправлень рекомендованої кореспонденції (а.с.44). Проте відповідачі належним чином не відреагували та заборгованість за кредитним договором не сплатили. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. За викладених обставин та аналізуючи матеріали справи суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором законні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Разом з тим, ст.ст. 79, 88 ЦПК України не передбачено стягнення судового збору у солідарному порядку. Солідарний зв'язок - це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна. Таким чином, зокрема ст.88 ЦПК України розподіл судових витрат, в тому числі судового збору, здійснюється у дольовому порядку по 804.76 грн. з кожного (3 219.04грн. : 4).

Outcome: approved