Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 05.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції у м. Запоріжжі, актовий запис № 173, укладений з відповідачкою. За змістом позову: подружжя від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2018 року. Сторони не ведуть спільне господарство з зазначеного часу, мешкають окремо. Позивач зазначає, що подальше спільне подружнє життя з відповідачкою неможливе. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує на зазначених обставинах. Відповідачка згідно письмової заяви заявлений позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, проти позову не заперечує. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, на підставі ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 116883, 05.06.2004 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції у м. Запоріжжі, актовий запис № 173. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС № 000609 від 17.03.2005 року. Дитина проживає з позивачем. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені з січня 2018 року, сторони мешкають окремо. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини. Збереження сімї при існуючих обставинах є недоцільним, адже суперечить інтересам та порушує права кожного з подружжя. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе залишити відповідачці за її клопотанням після розірвання шлюбу шлюбне прізвище «Вишневська». Згідно ч.7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст. 118 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved