Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 10.12.2014 р., у сумі 55610,65 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 27595,84 грн.; заборгованість по відсоткам в сумі 19675,51 грн.; заборгованість по комісії 3221,34 грн.; штрафи 5117,96 грн. у сумі 55\~610,65 грн. А також просить стягнути судовий збір в розмірі 556,11 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовую наступним. 11.10.2007 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №03003472052, згідно з яким вона отримала кредит у розмірі 40520 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 18.05.2012р. між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (далі за текстом договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Позивачем додано копію договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 р., а також витяг з додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 р., завіреного аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON], якими, на думку позивача, підтверджується перехід права вимоги за зазначеним вище кредитним договором від ТОВ «ПростоФінанс» до ТОВ «Кредитні ініціативи». Таким чином, позивач вважає, що йому ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитний договір №03003472052 від 11.10.2007 року. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.12.2014 року має прострочену заборгованість, яка вказана вище,а тому вимушений звернутися до суду для примусового стягнення її з відповідача на його користь. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду письмову заяву, у якій просить справу розглянути у відсутність представника та позов задовольнити. Відповідач також в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутність та в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач приховує той факт, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова по справі №2-325/11 з неї на користь ТОВ «ПростоФінанс» вже була стягнута заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 07.03.2012 року складала 11783,73 грн. залишок за кредитом; 26661,75 грн. - прострочена заборгованість за щомісячними платежами; штрафні санкції 2772 грн. Відповідач направила до суду письмові заперечення, в яких вказує також,що заборгованість вказана у рішенні суду, яке набрало законної чинності, спростовує розрахунки її заборгованості, наведені позивачем. Відповідач також не визнає твердження позивача про перехід до нього від ТОВ «ПростоФінанс» права вимоги до неї за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року, оскільки сума її заборгованості, яку, як вважає позивач, він придбав за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року, не відповідає дійсності; позивач не сповістив її на протязі 10 днів з дати відступлення про перехід до нього права вимоги за кредитним договором, як цього вимагає п. 4.1. договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року. Тому просить у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено наступне. 11.10.2007 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №03003472052, згідно з яким вона отримала кредит у розмірі 40520 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с.43-46). 18.05.2012р. між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (далі за текстом договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Позивачем додано копію договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 р., а також витяг з додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 р., завіреного аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON], якими, на думку позивача, підтверджується перехід права вимоги за зазначеним вище кредитним договором від ТОВ «ПростоФінанс» до ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.52-56;57,58).. Таким чином, позивач вважає, що йому ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитний договір №03003472052 від 11.10.2007 року. Як вказує у позиві позивач відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.12.2014 року, згідно розрахунку позивача, має прострочену заборгованість у сумі 55610,65 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 27595,84 грн.; заборгованість по відсоткам в сумі 19675,51 грн.; заборгованість по комісії 3221,34 грн.; штрафи 5117,96 грн. у сумі 55\~610,65 грн. Але, суд не може прийняти до уваги вимоги позивача, оскільки вони спростовуються наступним. Як вбачається з «розрахунку заборгованості за кредитом у гривні», доданому позивачем до позовної заяви, для розрахунку заборгованості був взятий термін з 11.10.2007 року по 10.12.2014 року, тобто від часу укладення кредитного договору між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] Згідно з «розрахунку заборгованості за кредитом у гривні» за період з 11.10.2007 року по 25.06.2012 року відповідачу була нарахована заборгованість за тілом кредиту в розмірі 27595,84 грн., щомісячні платежі та комісію за обслуговування кредиту за цей же період в розмірі 7105,51 грн. і 1397,94 грн. відповідно. Проте, судом встановлено, що 07.03.2012 року рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова по цивільній справі №2-3251/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс», яке набрало законної чинності, з відповідача, [PERSON], на користь ТОВ «ПростоФінанс» вже була стягнута заборгованість за кредитним договором №03003472052 станом на 07.03.2012 року у сумі 41\~218,25 грн., яка складалася : 11783,73 грн. залишок за кредитом; 26661,75 грн. - прострочена заборгованість за щомісячними платежами; штрафні санкції 2772 грн.( а.с. 89-90 ) Порівняння розміру тіла кредиту та щомісячних платежів, зазначених в рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова за період 11.10.2007 року по 07.03.2012 року (11783,73 грн. і 26661,75 грн. відповідно) із розміром тіла кредиту і щомісячних процентів за період 11.10.2007 року по 25.06.2012 року, зазначених позивачем в його розрахунку (27595,84 грн. і 7105,51 грн. відповідно), свідчить про суттєву розбіжність сум в позові і в рішенні суду. Так, тіло кредиту у позивача по даній справі більше ніж у 2 рази перевищує заборгованість за тілом кредиту, яка була у відповідача перед ТОВ «ПростоФінанс» станом на 07.03.2012 року (27595,84 грн. в позові та 11783,73 грн. в рішенні суду). Тобто позивач вимагає стягнути під виглядом заборгованості суми, які вже були стягнуті з відповідача станом на 07.03.2012 року за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова по цивільній справі №2-3251/11 на користь ТОВ «ПростоФінанс». Дані, що містяться в рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2012 року, спростовують розрахунки заборгованості відповідача, наведені позивачем у позові. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі , що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, факт стягнення вказаним рішенням з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором, спростовує твердження позивача про перехід до нього від ТОВ «ПростоФінанс» права вимоги до відповідача, [PERSON] за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року. Адже відповідно до п. 3.2. договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року загальна сума заборгованості за кредитними договорами визначається станом на дату відступлення і включає суму основного боргу, нараховані проценти, нараховані комісії, штрафні санкції. Таким чином сума моєї заборгованості, яку, як вважає позивач, він придбав за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року, не відповідає дійсності. Крім того, суд вважає, що позивач не набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №03003472052 від 11.10.2007 року., укладеним між нею та ТОВ «ПростоФінанс» , так як позивач не сповістив відповідача на протязі 10 днів з дати відступлення про перехід до нього права вимоги за кредитним договором, як цього вимагає п. 4.1. договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року. Таких доказів суду не надано. Також суд вважає, що документи, якими на думку позивача, підтверджується перехід права вимоги за зазначеним вище кредитним договором від ТОВ «ПростоФінанс» до ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме : копія договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 р., витяг з додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 р., завіреного аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON] ( а.с.52-56,57,58), не є належними доказами, оскільки копія договору купівлі-продажу не завірена належним чином, суду не наданий Акт приймання передачі Кредитного портфелю та Акт приймання передачі кредитних документів. Крім того, як вбачається з матеріалів справи борг з [PERSON] за вказаним кредитним договором був стягнутий з неї ТОВ «ПрпостоФінанс» рішенням суду від 07.03.2012 року, тобто за два місяця до укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно ч.4 зазначеної статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, суд прийшов до висновку, що Позивачем не доведений факт права вимоги від [PERSON], а тому позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed