Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. Він є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрований, за згодою позивача, але фактично не проживає з листопада 2012 р. відповідач по справі, який був колегою позивача. Позивач вказує, що внаслідок того, що відповідач зареєстрований, але фактично не мешкає з 2012 р. в цій квартирі, він вимушений нести самостійно додаткові витрати на комунальні платежі, які нараховуються по кількості зареєстрованих осіб. Також наявність реєстрації відповідача позбавляє його можливості здійснювати свої права як власника будинку. Позивач зазначає, що за місцем його проживання, його постійно турбують кредитори відповідача, який має заборгованість по кредитам. На підставі вищевикладеного, позивач просить усунути йому перешкоди у здійсненні ним свого права власності на вищезазначений будинок та визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2020 р. відкрито провадження по даній справи та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам наданий строк для надання заяв по суті справи. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, відносно ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач по справі повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Судом були направлені судові повістки на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, які повернулися на адресу суду з причин «відсутній вдома». Відповідач був повідомлений про час, дату та місце слухання справи шляхом опублікування оголошення на сайті Судова влада України. З урахуванням положень п. 4 ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі біржового договору купівлі-продажу від 13.10.1994 р., зареєстрованого в ОП «ЗБМБТІ» 13.10.1994 р. З копії паспорту позивача та довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вбачається, що позивач зареєстрований за вищезазначеною адресою з 01.08.1995 р. З інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 08.07.2020 р., вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.11.2012 р. Відповідно до пояснень позивача відповідач був його колегою по роботі, і за його проханням був зареєстрований позивачем у будинку, що належить позивачу. Відповідно до довідки голови квартального комітету №21 м. Запоріжжя, відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 401, 402 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦПК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що за згодою позивача - власника будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідач з моменту його реєстрації у вищезазначеному будинку набув сервіту - право користування цим будинком. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з 2012 р. фактично ніколи не мешкав у вищезазначеному будинку та не користувався ним, комунальні платежі не сплачував. Наразі реєстрація відповідача у будинку, що належить позивачу на праві приватної власності, перешкоджає йому у здійсненні ним свого права користування та розпорядження належним їй майном, оскільки він вимушений нести додаткові фінансові витрати на утримання цього нерухомого майна та не може скористатися у повній мірі своїм правом на розпорядження належним їй майном, вимушений спілкуватись з кредиторами відповідача, які його розшукують. Суд вважає, що дані обставини, мають істотне значення, і є підставами для припинення сервітуту відповідача щодо даного будинку. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved