Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 27 січня 2021 року №51/44, зобов`язати військову частину [NUMBER] поновити [PERSON] зі складом сім`ї 4 особи на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у військовій частині [NUMBER] в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 27.01.2021 року, зі збереженням часу перебування на обліку з 25.01.2002 року в загальній черзі та з 29.12.2017 року у списку першочергового забезпечення житлом та просить забезпечити його та членів його сім`ї житлом для постійного проживання або грошовою компенсацією за належене йому житлове приміщення. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він, [PERSON] проходив військову службу у в/ч [NUMBER] , у званні старший прапорщик. Наказом командира в/ч [NUMBER] від 28.10.2020 року №7-РС позивача звільнено з військової служби в запас, у зв`язку з закінченням строку контракту. Згідно витягу із наказу командира в/ч № [NUMBER] № 227 від 13.11.2020 року про виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечень, вислуга позивача у Збройних силах України складає: календарна 27 років 8 місяців 5 днів, у пільговому обчисленні 30 років, постійним або службовим житлом не забезпечувався. Рішенням житлової комісії в/ч [NUMBER] від 27.01.2021 року, яке оформлено протоколом № 51/44, позивача разом із членами сім`ї знято з квартирного обліку з посиланням на розірвання трудових відносин з підприємством та те, що підстава його звільнення з військової служби у запас не дає йому права перебувати на квартирній черзі при в/ч [NUMBER] . 25.01.2002, на підставі рапорту позивача, його було прийнято на квартирний облік у Кіровоградському обласному військовому комісаріаті як безквартирного зі складом сім`ї 3 особи (він, дружина та син), з 24.01.2002 року. Після народження другого сина в 2008 році, склад сім`ї позивача збільшили до 4 осіб. Згідно довідки відповідача № 272 від 20.10.2015 підтверджується, що позивач перебуває на квартирному обліку у Кіровоградському обласному військовому комісаріаті як безквартирного зі складом сім`ї 4 осіб. В 2015 році, на виконання вимог протоколу засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] від 07.09.2015 року за № 4/96, позивачем був наданий повний пакет документів та рапорт про надання згоди на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання житлове приміщення у складі сім`ї 4-х осіб. Але жодної компенсації виплачено не було. В 2016 році, відповідач знову повідомив позивача про можливість отримати грошову компенсацію за належне йому для отримання житлове приміщення у складі з 4-х осіб. Але також жодної компенсації виплачено не було. З 29.12.2017 року, на підставі рапорту позивача було зараховано в першочергову чергу для поліпшення житлових умов складом сім`ї чотири особи, у зв`язку з набуттям пільг учасника бойових дій. 23.12.2020 року, після звільнення позивача з військової служби, житловою комісією в/ч [NUMBER] було вирішено зарахувати до списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на першочерговій черзі у військовій частині [NUMBER] до позачергової черги звільненого з військової служби в запас за віком. І вже 27.01.2021 року житловою комісією прийнято рішення про зняття позивача з квартирного обліку в/ч [NUMBER] . Вважає, що зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку незаконним, таким, що порушує їх права. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача надав до суду відзив, яким заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволені позову. В обґрунтування зазначає, що позивач був звільнений наказом командира в/ч [NUMBER] від 28.10.2020 року № 7-РС з військової служби, у зв`язку з закінченням строку контракту. Правових підстав для залишення позивача на квартирному обліку в/ч [NUMBER] , у зв`язку із закінченням контракту у житловій комісії в/ч [NUMBER] не було. Зазначає, що відповідач в своїх діях керувався вимогами чинного законодавства. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Зазначив, що на час розгляду справи в суді зазначене питання вирішено на законодавчому рівні, але на час звільнення позивача, була прогалина у законі. У судове засідання представник відповідача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити повністю. У судовому засіданні представник третьої особи позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників справ, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [PERSON] проходив військову службу у в/ч [NUMBER] , у званні старший прапорщик. Наказом командира в/ч [NUMBER] від 28.10.2020 року №7-РС позивача звільнено з військової служби в запас, у зв`язку з закінченням строку контракту. Згідно витягу із наказу командира в/ч № [NUMBER] № 227 від 13.11.2020 року про виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечень, вислуга позивача у Збройних силах України складає: календарна 27 років 8 місяців 5 днів, у пільговому обчисленні 30 років, постійним або службовим житлом не забезпечувався (а.с. 24). Рішенням житлової комісії в/ч [NUMBER] від 27.01.2021 року, яке оформлено протоколом № 51/44, [PERSON] разом із членами сім`ї було знято з квартирного обліку з посиланням на розірвання трудових відносин з підприємством та те, що підстава його звільнення з військової служби у запас не дає йому права перебувати на квартирній черзі при в/ч [NUMBER] (а.с. 6). 25.01.2002 року, на підставі заяви позивача було прийнято на квартирний облік у Кіровоградському обласному військовому комісаріаті як безквартирного зі складом сім`ї 3 особи (він, дружина та син), з 24.01.2002 року (а.с. 9). Після народження другого сина в 2008 році, склад сім`ї позивача збільшили до 4 осіб (а.с. 13, 14). Згідно довідки відповідача № 272 від 20.10.2015 року підтверджується, що позивач перебуває на квартирному обліку у Кіровоградському обласному військовому комісаріаті як безквартирного зі складом сім`ї 4 осіб () [PERSON] , 1973 року народження, [PERSON] , 1976 року народження, [PERSON] , 1996 року народження, [PERSON] , 2008 року народження (а.с. 19). В 2015 році, на виконання вимог протоколу засідання житлової комісії в/ч [NUMBER] від 07.09.2015 року за № 4/96, позивачем був наданий повний пакет документів та рапорт про надання згоди на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання житлове приміщення у складі сім`ї 4-х осіб (а.с 16 на звороті-17). В 2016 році, відповідач знову повідомив позивача про можливість отримати грошову компенсацію за належне йому для отримання житлове приміщення у складі з 4-х осіб. Але також жодної компенсації виплачено не було. З 29.12.2017 року, на підставі рапорту позивача було зараховано в першочергову чергу для поліпшення житлових умов складом сім`ї чотири особи, у зв`язку з набуттям пільг учасника бойових дій (а.с. 5 на звороті, 21). 23.12.2020 року, після звільнення позивача з військової служби, житловою комісією в/ч [NUMBER] було вирішено зарахувати до списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на першочерговій черзі у військовій частині [NUMBER] до позачергової черги звільненого з військової служби в запас за віком (а.с. 25). Відповідно до ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Отже, зазначеним законом Держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами. Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст.38\~ЖК України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Постановою Ради\~Міністрів УРСР\~і Укрпрофради\~від 11\~грудня 1984\~року №470 затверджені Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Згідно п.10 цих Правил громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації. Крім того, постановою Кабінету\~Міністрів України\~№1081\~від 03\~серпня 2006\~року затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п.1 Порядку, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Згідно п.3 даного Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п. 30 Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року. Згідно довідки про перевірку житлових умов № 385 від 22.2.2020 житлова комісія в/ч [NUMBER] дійшла висновку, [PERSON] який мешкає в гуртожитку, що належить Міністерству оборони України, за адресою м. Кропивницький вул. Шевченка, 3, склад сім`ї 4 особи, ( [PERSON] 1973 р.н. дружина [PERSON] 1976 р.н., син [PERSON] 1996 р.н. та син [PERSON] 2008 р.н.,-потребує поліпшення житлових умов. Позивач звільнений в запас у зв`язку із закінченням строку контракту має вислугу на військовій службі більше 28 років, є учасником бойових дій та законно перебуває на квартирному обліку у в/ч [NUMBER] з 25.01.2002 по 27.01.2021 зі складом сім`ї 4 особи. Отже, позивач має право після звільнення зі служби перебувати на квартирному обліку разом із членами своєї сім`ї у в/ч [NUMBER] за місцем проживання (реєстрації), тому зняття їх рішенням житлової комісії від 27.01.2021 з обліку порушене їх право на одержання житла, передбачене Конституцією України. Системний аналіз зазначених обставин по справі з урахуванням положень викладеного вище законодавства, свідчить про те, що підстави для зняття [PERSON] з квартирного обліку були відсутні. Забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України). Таким чином, при вступі на службу позивачу було державою гарантоване певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу гарантованих Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи, а тому позивач має право на поліпшення житлових умов за рахунок фондів Міністерства оборони України. Вимога позивача, про забезпечення його та членів сім`ї житлом для постійного проживання або грошовою компенсацією за належне йому житлове приміщення задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Рішення щодо кожного військовослужбовця про погодження надання постійного житла приймається після розгляду списку надання постійного житла Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Питання надання житла або компенсації за нього відносно\~\~ [PERSON] не розглядалось. Тому не має підстав вважати, що його право порушене. Комісії з контролю ГКЕУ готує список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України, який є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕВ та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу. Суд не має повноважень вирішувати питання про забезпечення позивача житлом або грошовою компенсацією. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного суду, яка викладена в постанові від 21.09.2020 р. справа № 953/18314/19. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову частково. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial