Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства стосовно [PERSON], [INFO], народженого громадянкою України [PERSON], [INFO] в місті Маріуполі Донецької області. Також просив суд внести зміни в актовий запис №14 з пропуском строку від 30 квітня 2001 року. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] у відповідачки народилася дитина, зареєстрований як народжений в шлюбі з [PERSON] Шлюб між відповідачем і [PERSON] розірвано 25.08.1999 року на підставі рішення суду м Євпаторія, АРК. У зв'язку з народженням дитини в період шлюбу, батьком дитини записаний [PERSON], чоловік відповідачки. Однак вказаний громадянин не є батьком дитини. Біологічним батьком [PERSON] є позивач. Відповідачка фактично припинила подружні стосунки з чоловіком в 1995 році. З середини літа 1997 року вона переїхала на постійне місце проживання в м Маріуполь, незабаром познайомилася з ним. З літа 1997 року вони почали вести фактичні шлюбні відносини, з кінця січня 1998 року проживали в квартирі [ADDRESS] (квартира його батьків). Вели спільне господарство, тобто жили однією сім'єю. У квітні-травні 1998 року відповідачка (його співмешканка) завагітніла від нього. Стала на облік в медичний заклад за місцем реєстрації. [INFO] у них народився син, назвали його [PERSON]. Намагалися вирішити питання з реєстрацією сина на його прізвище, з присвоєнням його по батькові, однак численні звернення до органів реєстрації актів цивільного стану, до адвокатів не принесли позитивного результату. Юридично записаний батьком дитини [PERSON], знаючи, що у його колишньої дружини народилася дитина від іншого чоловіка, не бажав в судовому порядку оскаржувати своє батьківство, надавши вирішувати цю проблему їм з відповідачкою. Вказує, що він особисто забирав сина і співмешканку з пологового будинку. Коли син навчився говорити, він почав називати його татом. Він виховував та утримував сина 18 років, і продовжує утримувати його в період навчання. Син також бажає, щоб він був записаний в свідоцтві про народження батьком, бажає носити його прізвище і по батькові за його імені. Відповідачка також вважає його батьком дитини. Ні він, ні відповідачка не наполягають на проведенні судово-біологічної експертизи, так як в походженні [PERSON] від нього не сумніваються. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Вказав, що позивач є його біологічний батько. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу ([NUMBER] від 25 серпня 1999 року) вбачається, що шлюб між ними було припинено, прізвище дружини після реєстрації розірвання шлюбу «Пшенична», актовий запис №341 від 25 серпня 1999 року, складений Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Євпаторійської міської ради Автономної Республіки Крим. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [PERSON] [INFO] народила сина в місті Маріуполі Донецької області. Згідно свідоцтва про народження ([NUMBER] від 30 квітня 2001 року) [PERSON] народився [INFO] у місті Маріуполі Донецької області. Його батьками вказані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON], актовий запис №14 від 30 квітня 2001 року з пропуском строку, складений Відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області. Як вбачається з заяви від 07.2.2017 року на ім'я начальника Центрального районного відділу ДРАЦС, [PERSON] просив записати у його свідоцтві про народження батька громадянина [PERSON] та виправити його прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно заяви про визнання батьківства до Центрального районного у м. Маріуполі відділу ДРАЦС, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON], мати [PERSON] підтвердила, що [PERSON] є його батьком. Відповідно до ст. 126 СК України просили внести відомості про батька до атового запису про народження їх дитини, по батькові дитини просили вказати за іменем батька «[PERSON]», присвоїти йому прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Нормами статті 138 СК України визначено, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно положень ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. З огляду на викладені положення діючого законодавства, зважаючи на підтвердження факту біологічного споріднення позивача із дитиною, враховуючи інтереси матері та дитини, котрі підтримали позовні вимоги, суд вважає за необхідне задовольнити предявлений позов. На підставі Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved