Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який в подальшому уточнив, зазначивши, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у виді житлового будинку [ADDRESS] . За життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповідала йому та його сестрі, [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини про що свідчить її заява від 06.09.1999 року, засвідчена ведучим спеціалістом Верх-Тайменської сільської адміністрації Юргінського району. Натомість він, після смерті спадкодавця, вступив в управління спадковим майном, факт прийняття ним спадщини підтверджується довідкою сільської ради. Однак отримав у нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Просив визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримав, представник відповідача позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Белянино Юргинського району Кемеровської області, Росія, померла мати позивача, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема житловий будинок [ADDRESS] . Належність [PERSON] вказаного будинку, підтверджується довідкою Дідковицької сільської ради №178 від 20.05.2019 року, 1957 року побудови, згідно запису в по господарській книзі №2 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] .Державна реєстрація права власності на вказаний будинок не проводилась. Згідно технічного паспорту та довідки Коростенського МБТІ інвентаризація будинку була проведена 29.03.2019 року. На час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] , та [PERSON] .. Даних про те, що заповіт змінено чи скасовано суду не надано. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди в порядку спадкування, записи у погосподарських книгах судом оцінюються у сукупності з іншими доказами. Відкриття спадщини після смерті [PERSON] регулюється законодавством, яке діяло на час її смерті, а саме: розділом 7 Цивільного кодексу України в редакції закону 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.553 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З заяви, іншої зазначеної в заповіті особи [PERSON] , яка засвідчена ведучим спеціалістом Верх-Тайменської сільської адміністрації Юргінського району 06.09.1999 року слідує, що вона відмовилась від прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] і не заперечує щодо оформлення спадщини братом [PERSON] .. Після смерті матері позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, що вбачається з даних довідки Дідковицької сільської ради №200 від 08.07.2019 року. Після звернення до нотаріальної контори отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок, що вбачається з листів Коростенської районної державної нотаріальної контори. Статтями 548,549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, позивач є спадкоємцем померлої по заповіту та за законом. Докази того, що [PERSON] прийняла належну їй частину спадкового майна в справі відсутні, як відсутні й дані про наявність інших спадкоємців, які протягом встановленого законодавством строку прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Враховуючи те, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, а саме відсутності правовстановлюючих документів, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, а також, що достовірність наведених фактів, які ніким та нічим не були спростовані при розгляді справи сумнівів не викликає, тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову.

Outcome: approved