Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, який розірвано 02.10.2007 року. Від шлюбу у них народилася одна дитина: донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з відповідачкою. Рішенням Хустського районного суду від 17.08.2007 року з нього стягуються на користь відповідачки аліменти на утримання доньки у розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Він не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, оскільки донька проживала з відповідачкою. Однак, у січня 2014 року у звязку з тим, що дитина була залишена відповідачкою напризволяще, він забрав її до себе додому. Згодом звернувся до суду із заявою про визначення місця проживання дитини. Суд своїм рішенням від 27.05.2014 року визначив місце проживання дитини із ним. За весь цей час відповідачка не здійснила жодної спроби надати якусь матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини. У проваджені відділу ДВС Хустського РУЮ перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа за рішенням суду від 17.08.2007 року про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання доньки. З січня 2014 року він припинив сплату аліментів, у звязку з чим йому нараховано заборгованість у розмірі 3000 гривень. Державний виконавець вимагає від нього сплачувати аліменти. Його заперечення, що дитина проживає з ним та перебуває на його повному утриманні та вихованні державний виконавець не бере до уваги, оскільки зобовязаний виконувати рішення суду. Просить суд винести рішення, яким припинити стягнення з нього аліментів за рішенням Хустського районного суду від 17.08.2007 року на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах з 05 січня 2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд позов задоволити з мотивів, викладених у заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила. В порядку ст. 169, 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч.ч.1, 2 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 02.10.2007 року. Від шлюбного життя у них 23 липня 2004 року народилася донька [PERSON]. Згідно рішення Хустського районного суду від 17 серпня 2007 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 200 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви вбачається, що неповнолітня донька проживає разом із позивачем з 05 січня 2014 року. Дана обставина стверджується рішенням Хустського районного суду від 27 травня 2014 року, яке набрало законної сили і яким визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON], тобто позивачем. Згідно висновку по протоколу усної заяви від громадянина [PERSON]від 09.01.2014 року відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КупАП через невиконання нею обовязків щодо виховання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Висновком встановлено, що на протязі тривалого періоду [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями та постійно залишає доньку без догляду, а 05 січня 2014 року неповнолітня зателефонувала батькові та попросила забрати її з вулиці оскільки мати знову знаходиться у стані алкогольного спяніння. Згідно розрахунку заборгованості від 06.02.2015 року № 2480 заборгованість позивача станом на 01.02.2015 року щодо сплати аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки складає 3000 гривень. Відповідно до ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Враховуючи, що неповнолітня донька сторін проживає разом із позивачем і перебуває на його повному утриманні та вихованні, обставини, на підставі яких прийнято рішення суду про стягнення із позивача в користь відповідачки аліментів на утримання дитини істотно змінилися, а заборгованість по сплаті аліментів виникла у позивача у звязку із обставинами, що мають істотне значення, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд також вважає, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved