Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між позивачем [PERSON] [INFO] та відповідачем у справі [PERSON] [INFO] , який укладений 26 жовтня 2002 року та зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження 07 лютого 2004 року зроблено відповідний актовий запис за № 3211. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 жовтня 2002 року між позивачем та відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб та зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження 26 жовтня 2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 3211. За час спільного проживання в шлюбі в нас народилось двоє дітей, а саме дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Подружні відносини припинені з лютого 2019 року. З цього часу вони не спілкуються, не ведуть спільного господарства. У них втрачено основні ознаки шлюбу: почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, довіри та підтримки. Наш шлюб носить суто формальний характер. На підставі вищевикладеного, просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд за результатами розгляду підготовчого судового засідання ухваляє рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26 жовтня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження 26 жовтня 2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 3211. Від подружнього життя мають двоє дітей, а саме дочку [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народженя серії [NUMBER] виданого 06 липня 2007 року, актовий запис № 3685 та сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народженя серії [NUMBER] виданого 20 січня 2010 року, актовий запис № 292. Між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст.110 Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зі змісту ст.112 Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який 26 жовтня 2002 року зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження 26 жовтня 2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 3211. На підставі викладеного та

Outcome: approved