Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення заборгованості з фізичної особи за боргом, який виник у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на обліку в управлінні пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області перебувала фізична особа - підприємець - [PERSON], як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за реєстровим номером № 08/11-5560 з 13.02.2008 року. 08.02.2013 року [PERSON] подано звітність до Управління на підставі якої нарахований єдиний внесок за період з січня по грудень 2012 року. Заборгованість ФОП [PERSON] по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на суму 4 572,42 грн. виникла станом на 20.01.2013 року, що підтверджується карткою особливого рахунку платника єдиного внеску. Для примусового стягнення заборгованості Управлінням вимога про сплату боргу була направлена до ВДВС Енергодарського МУЮ. Виконавчі дії проведені державним виконавцем виявились безрезультатними у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Станом на день звернення до суду коштів на рахунки Управління для погашення заборгованості по єдиному внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування від [PERSON] не надходили. 07.07.2014 року набрав чинності Закон України від 13.05.2014 року № 1258 « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців за заявниць ким принципом», згідно з яким фізичні особи - підприємці виключаються з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців за заявниць ким принципом у строк до одного дня. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців [PERSON] припинено підприємницьку діяльність як фізичної особи- підприємця 25.07.2014 року. Оскільки заборгованість [PERSON] перед Управлінням виникла під час здійснення нею підприємницької діяльності, припинення якої не дає права фізичній особі ухилитись від сплати боргу, що виник у зв'язку з веденням підприємницької діяльності. Посилаючись на ч.4 ст. 6 Закону № 2463 просить суд стягнути з відповідача заборгованість на користь позивача в розмірі 4 572, 42 грн.. В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності - Горєлов О.С. ( а.с. 15) позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, надав пояснення відповідно до тексту позовних вимог, не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився. належним чином повідомлявся про розгляд справи, про що свідчать копії повісток. Повідомлення повернулись з помітками: « За закінченням строку зберігання» ( а.с. 12.13) що суд розцінює, як небажання особи отримувати повістки та з'являтись до суду. Зі згоди позивача суд ухвалив слухати справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши доводи представника позивача, дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З 01.01.2011 року набрав законної сили закон України № 2464 від 08.07.2010 року « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яким визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Судом встановлено , що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Державної реєстраційної служби України відповідач по справі з 24.06.2008 року зареєстрована як фізична особа - підприємець ( а.с. 5). Відповідно до п.4 ч.2 ст. 6 Закону № 2464 ( в редакції, що діяла до 11.08.2013 року) [PERSON] зобов'язана подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 6 та ч.8 ст. 9 Закону № 2464 ( в редакції, що діяла до 11.08.2013 року) [PERSON], як особа - підприємець, зобов'язана сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Відповідач по справі порушила вимоги Закону протягом 2012 року, а саме: не сплачувала єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вищевказаний період. Згідно до ч.12 ст. 9 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Заборгованість ФОП [PERSON] по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на суму 4 572,42 грн. виникла станом на 20.01.2013 року, що підтверджується карткою особливого рахунку платника єдиного внеску та розрахунком ( а.с. 4-6). Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців [PERSON] припинено підприємницьку діяльність як фізичної особи - підприємця 25.07.2014 року ( а.с. 5 звор.). Відповідно до ч.4 ст. 6 Закону № 2464 у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалась нею як фізичною особою - підприємцем. Судом встановлено, що заборгованість у відповідача перед позивачем виникла під час здійснення ним підприємницької діяльності, припинення якої не дає права фізичній особі ухилятися від сплати боргу, що виник у зв'язку з веденням підприємницької діяльності Несплати відповідачем боргу завдає матеріальної шкоди бюджету Пенсійного України та бюджету держави в цілому, чим ускладнює виконання Пенсійним фондом України завдань - повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій. Суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтовані на законних вимогах. При зверненні до суду позивачем судові витрати не сплачувались. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved