Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-4), посилаючись на наступні обставини. Йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.2009 року, виданого Першою Нікопольською державною нотаріальної конторою належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . У належному йому житловому будинку зареєстрований його син [PERSON] , невістка [PERSON] , онук [PERSON] , 2006 року народження та онука [PERSON] , 2012 року народження. Однак [PERSON] не проживає в житловому будинку понад 2,5 років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей в будинку немає і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод у користуванні житловим будинком ні він, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Враховуючи вищевикладене, вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] , у зв`язку з тривалою відсутність за місцем проживання. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку у вказаному будинку, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 10.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі (а.с.15,16). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.24). Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення їй судових викликів (а.с.20,23). Від відповідача відзив на позов не надійшов. Суд розглянув справу заочно на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст.280 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до\~ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі\~ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності\~до\~ч.3\~ст.12\~ЦПК\~України,\~кожна\~сторона\~повинна довести\~обставини,\~які\~мають\~значення для\~справи\~і\~на які\~вона\~посилається\~як на\~підставу\~своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 28.11.2009 року нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за № 1-2472 (а.с.6), що також вбачається з Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 22267689 від 28.11.2009 року (а.с.6 на звороті, 7), Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24924225 від 25.12.2009 року (а.с.7 на звороті), виданого КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 184330725 від 10.10.2019 року (а.с.17,18). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.14), [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з [INFO] року. Також зазначене підтверджується копією довідки квартального комітету № 38 від 09.07.2019 року № 508 (а.с.8), копією Акта про проживання від 09.07.2019 року (а.с.9). З копії Акту про не проживання від 09.07.2019 року, затвердженого головою квартального комітету № 38, вбачається, що з грудня 2016 року по теперішній час [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с.10). У зв`язку з реєстрацією відповідача у спірному житловому будинку порушуються права позивача, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження належною йому квартирою. Він позбавлений права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном. Поважних причин не проживання [PERSON] у зазначеному житловому будинку судом не встановлено. У добровільному порядку вирішити спір не вдається. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі\~відсутності члена\~сім`ї\~без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, член сім`ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад один рік у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин. Враховуючи вищевикладене,\~приймаючи до\~уваги те,\~що відповідач\~ [PERSON] не проживає\~в спірному\~житловому будинку з грудня 2016 року, доказів щодо\~поважних\~причин\~її не\~проживання\~та\~щодо домовленості\~між\~ними\~та власником\~житла\~суду\~не пред`явлено,\~тому суд приходить висновку, що відповідач, відповідно до вимог ст. 405 ЦПК України втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved