Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідача про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором,\~посилаючись не\~неналежне виконання\~відповідачем зобов`язань\~за укладеним\~сторонами кредитним\~договором та\~наявність значної\~заборгованості,\~яку позивач\~просить стягнути\~разом з\~іншими передбаченими\~договором та\~законом платежами.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що 28.07.2014\~року між\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» та\~відповідачем було\~укладено кредитний\~договір №б/н,згідно\~якого банк\~надав,\~а відповідач\~отримав кредит\~у розмірі\~5000\~грн.\~00\~коп.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок, умови якого відповідачем порушуються, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 14927 грн. 61 коп. . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій суду заяві просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила в позові відмовити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 28.07.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 50000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За змістом\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Згідно\~ст. 83 ЦК України\~сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування відсотків за користування кредитом та штрафу. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а\~також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Обгрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних\~умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Однак такі доводи позивача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту, що має місце з огляду на наявні у матеріалах справи копії такого документа,\~на переконання суду фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови\~погоджені з відповідачем. На разі, суд вважає, що зазначення у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані суду Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22.03.2017 (справа №\~6-2320цс16). Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 6\~ст. 13\~Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом та штрафу. Разом з тим, відповідач надала суду заяву про долучення до справи копій квитанцій про погашення суми заборгованості, загальна сума сплати 15641 грн. 59 коп., копію свідоцтва про шлюб , копію витягу про зміну прізвища та заяву в якій просила в позові відмовити в зв`язку з добровільним погашенням кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведена лише сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8396 грн. 41 коп., оскільки зазначена сума підтверджується розрахунком позивача та не викликає сумнівів у суду в цій частині вимог. Проте, відповідач надала суду докази, які спростовують доводи позивача про наявність в неї на момент розгляду справи заборгованості по кредиту. Так, з матеріалів справи вбачається, що розрахунок заборгованості наданий позивачем станом на 15.12.2019. Разом з тим, відповідачем надано копію квитанції про сплату заборгованості за кредитним договором у сумі 15641,59 грн. Отже, суд приходить до висновку, що станом на час розгляду справи у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором, а від так, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставах вищевказаного, ст. ст.\~526,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: dismissed