Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, який розірвано 26.03.2014 року. Від шлюбу у них народилася одна дитина: донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з відповідачкою. Рішенням Хустського районного суду від 26.03.2012 року з нього стягуються на користь відповідачки аліменти на утримання доньки. Він не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, оскільки донька проживала з відповідачкою. Однак, на сьогоднішній день відповідачка залишила дитину на проживанні біля нього, а сама виїхала за межі України. Фактично дитина проживає з ним, він займається її вихованням, доглядом та матеріальним утриманням, а також змушений сплачувати аліменти на користь відповідачки. Просить суд винести рішення, яким припинити стягнення з нього аліментів за рішенням Хустського районного суду від 26 березня 2014 року на користь відповідачки на утримання доньки та визнати виконавчий лист про стягнення з нього аліментів таким, що не підлягає виконанню. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися. Подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили суд позов задоволити з мотивів, викладених у заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила. В порядку ст. 169, 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч.ч.1, 2 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 26 березня 2014 року. Від шлюбного життя у них 22 серпня 2012 року народилася донька [PERSON]. Згідно рішення Хустського районного суду від 26 березня 2014 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 650 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня донька проживає разом із позивачем з 05 травня 2015 року. Дана обставина стверджується актом обстеження житлово-побутових і матеріальних умов громадянина від 10.06.2015 року, складеним депутатом Хустської міської ради [PERSON], з якого вбачається, що донька позивача [PERSON], [INFO], з 05 травня 2015 року проживає разом з батьком за адресою: м. Хуст, вул. Сонячна, 12 Закарпатської області у звязку з виїздом за кордон її матері [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 85 СК України право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини припиняється у разі якщо дитина передана на виховання іншій особі. Враховуючи, що неповнолітня донька сторін проживає разом із позивачем і перебуває на його повному утриманні та вихованні, обставини, на підставі яких прийнято рішення суду про стягнення із позивача в користь відповідачки аліментів на утримання дитини істотно змінилися, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд також вважає, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved