Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 30.12.2012р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], відповідачем по справі , було укладено договір про надання споживчого кредиту №2002185854 відповідно до якого Банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 24783 грн., а позичальник зобов'язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені Кредитним договором. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені Кредитним договором не пізніше 30.12.2014 року. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1. Кредитного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Однак, не дивлячись на зазначені положення Кредитного договору, позичальник суму отриманого кредиту не повернув, проценти не сплачував, внаслідок чого у позичальника утворилася заборгованість перед Банком в розмірі 28 992,76 грн. 18.12.2013р., на підставі ст. 1077 Цивільного кодексу України, між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі за текстом - Фактор) було укладено Договір факторингу №18/12/2013, відповідно до якого Банк передає, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Банку і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Банком і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором Фактор одержує право замість Банку вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за Кредитними договорами. Відповідно до додатку №2 до Договору факторингу «Акт приймання-передачі права вимоги до боржників» за цим договором Банком Фактору передано право вимоги до громадянина [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №2002185854 від 30.12.2012 р. Таким чином, кредитором за вищезазначеним договором стало ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до умов п. 1.5 Кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо Банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. У випадку невиконання позичальником умов вимоги, Банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. На виконання викладених умов Кредитного договору, Банк на адресу позичальника цінною поштовою кореспонденцією направив повідомлення вих. №200063446 від 20.12.2013 р. в якому зазначив про зміну кредитора та про необхідність дострокового повернення всієї суми боргу, яка станом на 20.12.2013 р. складає 28 992,76 грн. Станом на дату звернення позивача із цим позовом, борг відповідачем не погашено, у зв'язку із чим у позивача виникло право звернутися до суду за захистом. Відповідно до ст. 526 Цивльного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №2002185854 від 30.12.2012 р. в розмірі 28 992,76 грн. та суму судового збору у розмірі 289,93 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив , що просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але був повідомлений належним чином про день та час слухання справи , про що свідчить оголошення у газеті «Наша газета» №89 від 02.07.2014 року (а.с. 52-53), про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення по справі. Суд вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із договору про надання споживчого кредиту № 2002185854 від 30.12.2012 року ( а.с. 4-7) , який був укладений між ОТП «Банк» та [PERSON] , убачається , що ОТП «Банк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 24783 грн. зі сплатою прецнтної ставки за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних , строком на 21 місяці , до 30.12.2014 року. . Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 30.12.2012 р. дійсно отримав кредит в сумі 24783 грн. Відповідно п. 1.4.2, 1.4.3,1.4.4,1.4.5 Договору про надання споживчого кредиту № 2002185854 від 30.12.2012 року відповідач зобов'язаний погашати суми отриманого кредиту щомісяця в дату платежу та в розмірі , зазначених в Графікі платежів ,проценти за користування кредитом сплачувати щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту , виходячи із розміру процентної ставки , визначеної п.1.1 Договору ,сплачувати комісію , розмір якої зазначений в Графіку платежів, але вищевказані зобов,язання були порушені відповідачем, так як відповідач [PERSON] . належним чином не виконував умови договору, що убачається із розрахунку заборгованості, яка є на аркуші справи 23, що він сплачував щомісячні суму кредиту у значному меньшому розмірі, потім взагалі перестав погашати суму кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 19.03.2014 року становить 289992,76 грн , яка складається з наступного: 23750,87 грн. - залишок заборгованості за кредитом ,5241,89 грн. відсотки за користування кредитом . Із договору факторингу №18/12/2013, який був укладений 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до якого Банк передає, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Банку і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Банком і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором Фактор одержує право замість Банку вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за Кредитними договорами. Відповідно до додатку №2 до Договору факторингу «Акт приймання-передачі права вимоги до боржників» за цим договором Банком Фактору передано право вимоги до громадянина [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №2002185854 від 30.12.2012 р.( а.с.21-22) Таким чином суд приходить до висновку ,що кредитором за вищезазначеним договором стало ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Статтею 1050 ч.2 ЦК України передбачено , що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до умов п. 1.5 Кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо Банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. У випадку невиконання позичальником умов вимоги, Банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. На аркуші справи 11 є повідомлення на ім,я [PERSON] від ОТП Факторинг - Україна від 20.12.2013 року про сплату заборгованості за кредитом у розмірі 289992, 76 грн., яке було отримане відповідачем 26.12.2013 року, але він упродовж 30- днів не сплатив позивачеві суму заборгованості , тому позивач скористався своїм правом дострокової вимоги повернення кредиту для захисту свої порушених прав . Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 28992,76 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрат, тому суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 289,93 грн. На підставі ст. ст. 526, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved