Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Держави Україна в його користь 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправними діями Генеральної прокуратури України. Позов мотивовано наступним. В Генеральну прокуратуру України позивачем направлено заяву про порушення щодо судді Вищого адміністративного суду України Гордійчук М.П. кримінальної справи, оскільки останній вчинив злочин, передбачений ст.375 КК України. Листом його повідомлено, що кримінальна справа за його заявою не порушена, за відсутності підстав, чим порушено права позивача і тим самим завдано моральної шкоди. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився. Подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача - прокурор Іванойко Н.В. в судовому засіданні позову не визнала. Надали суду наступні заперечення проти позову. Позивачем вказано незгоду з вирішенням Генпрокуратурою його заяви про вчинений злочин як підставу відшкодування моральної шкоди. Однак, останній не зазначив в чому саме полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір такої шкоди та якими доказами це підтверджується. Крім того, жодного рішення про визнання незаконними дій, бездіяльності чи рішення Генпрокуратури, якими було б порушено права позивача під час розгляду його заява немає. Представник відповідача Державної казначейської служби в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Вислухавши представника відповідача, дослідивши докази, суд відмовляє в задоволенні позову з наступних підстав. Із заяви, представника ФГ «[PERSON]» вбачається, що останній звернувся до Генеральної прокуратури України та просив вирішити питання про порушення кримінальної справи по ст.375 КК України щодо судді Вищого адміністративного суду України Гордійчук М.П., який постановив, на його думку, завідома неправосудну ухвалу. З листа від 14.06.2012р. вбачається, що Генеральною прокуратурою України повідомлено представника [PERSON] про те, що його заява розглянута. Кримінальна справа не порушена, оскільки всі твердження [PERSON] ґрунтуються лише на його незгоді з ухвалою судді. Відповідно до вимог ст.1176 Цивільного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої незаконними рішення¬ми, діями чи бездіяльністю органу дізнання, поперед¬нього (досудового) слідства, прокуратури або суду, вказано, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, не¬законного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного засто¬сування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнен¬ня у виді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попе¬реднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Для настання відповідальності за ч.1 ст.1176 ЦК України необхідно, щоб вищеперераховані дії правоохоронних органів та суду були незаконними. Такий же порядок відшкодування шкоди встановлений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в т.ч. майнової та моральної шкоди. В даному випадку [PERSON] не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності і вищевказані заходи до нього прокуратурою не застосовувались. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Також, позивач в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд в судовому засіданні не здобув. З огляду на зазначене, а також те, що відшкодування моральної шкоди не може слугувати позивачу джерелом для збагачення, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. На підставі викладеного, ст.ст.1167, 1176 ЦК України,

Outcome: dismissed