Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.12.2015 між ПАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 10116а5г, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль Hyundai Accent RB, д.н.з [NUMBER]. Позивач зазначив, що 20.02.2016 о 14 год. 00 хв. по пр. Перемоги в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля Hyundai Accent RB, д.н.з [NUMBER], яким керувала водій [PERSON] та автомобіль Фольксваген Гольф, д.н.з. [NUMBER], яким керував водій [PERSON] Позивач наголосив, що в ДТП визнано винним відповідача. Позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в сумі 9471, 74 грн. Тому позивач і звернувся до суду та просив стягнути з відповідача 9471, 74 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2015 між ПАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 10116а5г, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль Hyundai Accent RB, д.н.з [NUMBER] (а.с.а.с. 5-11). Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.04.2016 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з тим, що він 20.02.2016 о 14:00 у м. Києві по пр. Перемоги, 43, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], перед зміною напрямку руху, а саме припарковуючи свій автомобіль не переконався, що це буде безпечно, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів (а.с.13). [PERSON], що керувала автомобілем марки «Hyundai Accent RB», д.н.з [NUMBER], звернулась до ПрАТ «АХА Страхування» з заявою від 23.02.2016 про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.а.с. 14-15). Відповідно до рахунку - фактури № КР00000 від 23.02.2016, виданого ФОП [PERSON], ремонтної калькуляції, розрахунку страхового відшкодування, платіжного доручення, позивачем сплачено ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 9471,74 грн. за ремонт автомобіля марки «Hyundai Accent RB», д.н.з [NUMBER] (а.с.а.с. 17-22). Відповідно до ст.ст. 6, 8, 27 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із змістом ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завданім збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного вище, того, що позивачем виплачено страхове відшкодування потерпілій, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, а відтак і про необхідність задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 8, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved