Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з первинним позовом до Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом та просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,32 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON], померлого 04.01.2004 року. На момент смерті батько позивача [PERSON], був зареєстрований та постійно проживав з позивачем - [PERSON] та зі своєю дружиною [PERSON], яка померла після батька 12.02.2013 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті батька був втрачений збереглася лише його копія. При зверненні позивача до Шевченківської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину з необхідними документами, Шевченківською держнотконторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у звязку з відсутністю оригіналу сертифікату та рекомендовано звернутися до суду для вирішення спірного питання. В ході розгляду справи представник позивача за довіреністю і позивач зменшили позовні вимоги та просили визнати за позивачем право на 7/ 8 частин земельної частки (паю) розміром 5, 32 умовних кадастрових га реформованого КСП імені «Фрунзе», розташованої на території Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області на підставі сертифікату на земельну частку (пай) . Залучені до участі у справі в якості відповідачів [PERSON] і [PERSON], не заперечували про визнання права за позивачем права на 7/ 8 частин земельної частки (паю) розміром 5, 32 умовних кадастрових га в порядку спадкування за заповітом після смерті батька позивача. Представник Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області проти позову заперечував, посилаючись на пропущення позивачем строку для прийняття спадщини, просив розглянути справу без його участі. Представник Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області не заперечував проти позовних вимог , також просив розглянути справу без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідачів [PERSON] та [PERSON], вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що уточнені вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, повязані з правом на спадкування. Позивач є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). 04.01.2004 року помер батько позивача, 12.02.2013 року померла його матір, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с.6,7). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] спадкові справи не заводилися та на їх підставі свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти і спадкові договори не посвідчувалися (а.с.33-34). Після смерті [PERSON] Шевченківською державною нотаріальною конторою 26.11.2013 року було заведено спадкову справу № 11/2013 на підставі заяви про прийняття спадщини від сина [PERSON] і доньки [PERSON] після смерті їх матері, що підтверджується також листом нотаріальної контори (а.с.29-31 ). Шевченківською Держнотконторою 29.07.2014 року за № 500, 502 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 5/ 12 частки кожному земельної ділянки, площею 4, 2348 га, кадастровий номер 6325785700:01:000:0411. 1/ 6 частка була залишена відкритою за сином спадкодавиці позивачем по справі [PERSON]А, який на час відкриття спадщини був непрацездатним та мав право на обовязкову частку спадщини, так як проживав разом з померлою матірю. В матеріалах справи мається заповіт спадкодавця на позивача, а також довідка Петрівської сільської ради про те, що на момент смерті батька позивача [PERSON], з покійним були зареєстровані і постійно проживали позивач по справі і дружина померлого [PERSON](а.с.12). Судом встановлено, що остання на момент смерті [PERSON] була пенсіонеркою, оскільки була [INFO] , тому відповідно до статті 1241 ЦК України мала право на обовязкову частку у спадщині після його смерті . Відповідно до частини1 цієї статті, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Після смерті [PERSON] за законом мало бути четверо спадкоємців: троє дітей позивач, його брат [PERSON] та сестра [PERSON], а також дружина [PERSON], тому обовязкова частка дружини спадкодавця складає 1/8 частину спадкового майна померлого. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] , тому суд в порядку ст. 33 ЦПК України, за клопотанням представника позивача, залучив їх в якості співвідповідачів. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у спорах про спадкування», відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а лише в разі їх відсутності відповідачами є територіальні громади. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи відсутність у позивача правовстановлюючого документу на земельну ділянку, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на 7/8 частин земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], оскільки на нього було складено заповіт. При цьому суд не бере до уваги заперечення Шевченківської райдержадміністрації щодо пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, оскільки згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини, тому вважається таким, що її прийняв. На підставі викладеного, уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved