Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с.1-2,73-74) та просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: с. Троїцьке, Біляївського району, Одеської області, вул. Чехова, 40, видане 31 травня 2008 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області на ім'я [PERSON], а також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок, видане 14 липня 2008 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні не визнала позовні вимоги просила відмовити у їх задоволені у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду в порядку ст. 257 ЦК України. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області у судовому засіданні вважав за можливе вирішити позовні вимоги на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 1984 року помер батько позивача [PERSON], який до дня смерті проживав за адресою: [INFO] (а.с. 6-9). 28 лютого 1973 року на ім`я покійного [PERSON] було зроблено заповіт на ? частину житлового будинку, розташованого за вищезазначеною адресою, яка на той час належала діду позивача [PERSON] Співвласницею спірного будинку була бабуся позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 лютого 1989 року, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області від 6 квітня 2015 року № 544 (а.с.11-13). З матеріалів спадкової справи, наданої на запит суду з Біляївської районної державної нотаріальної контори, заведеної після смерті [PERSON], померлої 10 січня 2008 року, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину було видане нотаріусом на підставі свідоцтва про право власності, виданого на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Біляївського району 31 травня 2008 року, тобто через чотири місяці після смерті спадкодавці (а.с. 25-61). Відповідно до положень ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно зі ст. 393 ЦК України власник майна має право на звернення до суду за захистом своїх майнових прав, зокрема і з позовом про визнання недійсним правового акту органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника. Статтею 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, то вона не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). У ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У судовому засіданні позивач пояснив, що про порушення його прав йому стало відомо у 2015 році та він одразу у квітні місяці 2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі та підстави застосування строків позовної давності відсутні.

Outcome: approved