Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що відповідно до рішення Ск4адовського районного суду Херсонської області від 10.07.2007 р. з нього стягуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] р. В зв`язку з ти, що в нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у 2014 році, постановою державного виконавця від 30.10.2014 р. було накладено арешт на все майно що належить боржнику. Станом на 2019 рік позивач повністю погасив заборгованість по аліментам та продовжує їх своєчасно сплачувати, однак при звернення до виконавчої служби йому було відмовлено в знятті арешту. Вважає, що відпали які слугували підставою для накладення арешту, а тому просить скасувати арешт належного йому рухомого та нерухомого майна, які накладені постановою ВДВС Скадовського РУЮ у Херсонській області по ВП №4320863 від 30.10.2014 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, наполягає на задоволенні позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з`явився, до суду надав відзив, відповідно до якого просив в задоволенні позову відмовити, заборгованості по сплаті аліментів позивач не має, але накладений арешт є забезпеченням сплати [PERSON] періодичних платежів. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, №28854726, на підставі постанови про арешт боржника №4320863 виданої 30.10.2014 р. ВДВС Скадовського РУЮ, на все нерухоме майно, яке належить [PERSON] , накладено арешт у вигляді заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.5). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на рухоме майно про реєстрацію обтяження, №45503102, на підставі постанови про арешт боржника №4320863 виданої 30.10.2014 р. ВДВС Скадовського РУЮ, на все рухоме майно, яке належить [PERSON] , накладено арешт у вигляді заборони відчужувати (а.с.6). Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Скадовського РУЮ серії ВП №4320863 від 30.10.2014, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-820 виданого 10.07.2007 р. виданого Скадовським районним судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 250 грн. щомісячно до повноліття дитини, накладено арешт на все майно боржника [PERSON] та заборонено здійснювати будь яке відчуження належного йому майна (а.с.7) Відповідно до розрахунку заборгованості боржника [PERSON] по аліментам, він станом на січень 2019 р. заборгованості не має (а.с.8-9). На підставі ч. ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Оскільки накладення арешту повинно бути співмірним з сумою стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, а на теперішній час позивач не має заборгованості зі сплати аліментів, вказане підтверджено належними доказами по справі, постанова про арешт майна та заборону його відчужувати унеможливлює розпорядження [PERSON] своєю власністю, у зв`язку з чим з метою захисту прав та інтересів позивача суд вважає необхідним звільнити майно з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved