Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] на праві приватної власності належав будинок №29, розташований по вул.Дніпропетровській у с.Домаха Павлоградського району Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що за життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповідала житловий будинок йому. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Тому просить визнати за ним право власності будинок в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 16 липня 2011 року помела [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.5/. Як вбачається з копії технічного паспорту, [PERSON] у 1980 році збудувала житловий будинок №29, розташований по вул.Дніпропетровській у с.Домаха Павлоградського району Дніпропетровської області /а.с.6-8/. Проте, у встановленому законом порядку своє право власності на житловий будинок не зареєструвала, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого право власності на вищезазначений будинок не зареєстровано /а.с.24-25/. Згідно відомостей погосподарської книги Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] була власником житлового будинку №29, розташованого по вул.Дніпропетровській у с.Домаха Павлоградського району Дніпропетровської області /а.с.31/. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Позивач звертався до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок №29, розташований по вул.Дніпропетровській у с.Домаха Павлоградського району Дніпропетровської області, що підтверджується відповіддю нотаріуса від 31.07.2012 року /а.с.4/. З відповіді нотаріуса на запит суду вбачається, що після померлої 16.07.2011 р. [PERSON] заведена спадкова справа, з заявою про прийняття спадщини за заповітом звертався 02.11.2011 р. [PERSON], якому померла заповідала все своє майно. На ім'я [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та на грошові вклади /а.с.19-21/. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, спадкодавцю належало спірне майно, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved