Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є одним із співвласників квартири [ADDRESS]. Дана квартира отримувалася його батьком [PERSON] на сім'ю, що складалася з усіх членів сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] батька було вбито у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області не встановленими до цього часу особами. Після смерті батька він звернуся до приватного нотаріуса КМНО Бессараб О.В. із заявою про відкриття спадщини. Крім нього, заяви подали і інші спадкоємці - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 05.01.2018 року нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно постанови ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ від 21.07.2011 року було накладено арешт на невизначене майно та на все нерухоме майно, яке належить [PERSON]. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний арешт на все майно [PERSON] згідно постанови ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ від 21.07.2011 року. У відповіді Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було повідомлено, що 16.06.2011 року до відділу надійшов виконавчий лист № 2-562 від 14.03.2011 року, виданий Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди та судових витрат в сумі 492,00 грн. 27.07.2011 року виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] з метою збереження майна для його подальшої реалізації ВП № 27143006. Матеріали виконавчого провадження знищено. Підстави накладення арешту на майно батька невідомі, [PERSON] йому (позивачу) також не відома, сума боргу не відповідає накладеному арешту, а тому дії виконавчої служби є помилковими та безпідставними. Батько ніколи не був зареєстрований в м. Переяслав-Хмельницькому, не мав нерухомості, та не був офіційно працевлаштований. Вважає, що його батько не є боржником по виконавчому провадженню, і накладення арешту на майно батька порушує права спадкоємців. В судове засідання позивач не з'явився, представник подав заяву про розгляд справи у його відсутність, та задоволення позовних вимог у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. В судове засідання треті особи не з'явилися, надіслали заяви про слухання справи за їх відсутності. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в суді 04.06.2018 року, 12.06.2018 року відкрито провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою від 12.09.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що в провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження № 27143006 щодо примусового виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за виконавчим листом № 2-562 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди та судових витрат в сумі 492,00 грн. 17.06.2011 року відкрито виконавче провадження. 21.07.2011 року виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника - [PERSON]. Станом на 29.01.2018 року виконавчі провадження у відношенні боржника [PERSON] у Переяслав-Хмельницькому відділі ДВС ГТУЮ на виконанні не перебувають, та до відділу не надходили. Виконавче провадження № 27143006 знищено. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого мана щодо суб'єкта, сформованого 22.05.2018 року слідує, що 21.07.2011 року накладено арешт на майно [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника б/н від 21.07.2011 року ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ. Згідно свідоцтва про право власності від 05.09.2017 року (дублікат) [PERSON] є співвласником (1/6 частини) квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті приватним нотаріусом КМНО Бессараб О.В. відкрито спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 54835389. 05.01.2018 року приватний нотаріус КМНО Бессараб О.В. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS], яка належала померлому [INFO] [PERSON] у зв'язку з наявністю арешту на спадкове майно, накладеного ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ від 21.07.2011 року, ВП № 27143006. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ч. 1 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на момент подій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Оскільки, виконавче провадження закінчено, документи знищено, позивач позбавлений можливості захистити свої законні права поза судовим вирішення спірного питання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved