Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої обґрунтовує тим, є власником будинку [ADDRESS], який належить йому на праві власності в порядку спадкування. У зазначеному будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON] Відповідачі з дозволу померлого батька позивача, більше десяти років, з 24.12.2003 р. зареєструвалися в даному будинку, але не поселялися і мешкали, та які мешкають в [ADDRESS]. Всі обов'язки, що випливають з утримання житлового приміщення виконує лише позивач, своєчасно здійснював та здійснює ремонт, самостійне забезпечує належне утримання приміщення та його збереження. Також здійснює плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія, та інші послуги). Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що відповідачі мають інше постійне проживання в [ADDRESS], в якому вони зареєстровані, повинні бути визнані такими, що втратили право користування житлом. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням: будинку [ADDRESS] в зв'язку з виїздом на інше постійне місце проживання. У поданій письмовій заяві, позивач просить суд судовий розгляд проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі згідно заяви позовні вимоги визнали, просять справу розглядати у їх відсутність. Третя особа: Управління державної міграційної служби України в Сумській області повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Суд вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 18328115 від 27.02.2014 р. будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с.6/. Також відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПБ № 725002 від 24.01.2006 р. [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0763 га., розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /а.с.7/. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно довідки Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми № 353 від 18.07.2014 р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] /а.с.8/. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та оскільки відповідачі перешкоджають позивачу у здійсненні його права як власника майна, більше строку встановленого в ст. 405 ЦК України, не проживають за місцем реєстрації без поважних причин. Оскільки будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користуванням будинком [ADDRESS], підлягає задоволенню.

Outcome: approved