Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що 19.03.2013 року уклав з [PERSON] договір б/н, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 1 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов`язання відповідач по укладеній угоді не виконав. Станом на 10.05.2019 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 12\~884,36 гривень, яка складається з 77,73 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8616,90 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 3100,00 грн. нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 589,73 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 13.08.2007 року і по теперішній час. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03.10.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином.\~Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив до суду не надходив, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України.\~\~ 21.10.2019 р. на адресу суду надійшла заява [PERSON] , яка зазначила, що є матір`ю відповідача, погашенням заборгованості за кредитом займалась вона та в 2015 р. повністю закрила кредит, однак довідку про відсутність заборгованості надати не може оскільки не є стороною договірних відносин. Однак суд не приймає до уваги надану заяву оскільки [PERSON] не є учасником справи та не має процесуального права виступати від імені відповідача. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 19.03.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.ст. 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників. Відповідач звернувся до банку з проханням про видачу кредиту в обумовленому розмірі, з свого боку банком його потреби було задоволено та надано кредитні кошти. Зазначені умови кредитного договору є суттєвими і оговорені в самому договорі, а його форма та зміст відповідають положенням ст. 203 ЦК України. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Письмові докази по справі, а саме: заява про отримання кредиту, умови та правила надання банківських послуг, свідчать про отримання кредиту відповідачем та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту. \~ \~ \~ \~Факт виконання АТ КБ Приват Банк умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 10.05.2019 року утворилася в розмірі 12\~884,36 гривень, яка складається з 77,73 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8616,90 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 3100,00 грн. нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 589,73 грн. штраф (процентна складова). Однак, згідно ст.2\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь. Так, враховуючи, що відповідач проживає в місті Маріуполі за адресою: [ADDRESS] , нарахування: 8616,00 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 3100,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 589,73 грн. штраф (процентна складова) на суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.03.2013 року укладеним з [PERSON] є неправомірним, тому дані вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останнього на користь позивача сума заборгованості за договором в розмірі 77,73 гривень, яка складається з 77,73 заборгованість за простроченим тілом кредиту. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. \~З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі\~ 1921,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 77,73 грн. *100% : 12\~884,36 грн. ціни позову = 0,6 %), тобто 0,6 % від ціни позову (0,6 % *1921,00 грн. :100%), що складає 11,53 грн.

Outcome: partial