Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач\~ звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 01.01.2005 року померла [PERSON], яка 20.02.2004 року заповіла йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями за адресою: вул. Югова, 84 с. Микільське Волноваського району та земельну ділянку, на якій знаходиться цей будинок, площею 0,3586 га, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН №031556. Інших спадкоємців, крім нього, за заповітом та законом немає. Після смерті [PERSON] позивач здійснював догляд за будинком та обробляв земельну ділянку. Отримати свідоцтво про право на спадщину він не має можливості, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, залишились лише копії. Тому просив визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання\~\~позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії технічного паспорту на будинок №84 по вулиці Югова в с. Микільське Волноваського району встановлено, що [PERSON] належав на праві власності цей будинок (а.с.11) З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН №031556 вбачається, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,3586 га з них: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд 0,2500 га, ведення особистого підсобного господарства 0,1086 га (а.с.10). Відповідно до заповіту, складеного 20.02.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за №15, [PERSON] заповіла житловий будинок №84 по вулиці Югова в с. Микільське Волноваського району та земельну ділянку площею 0,3586 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН №031556 позивачеві [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 01 січня 2005\~ року в с. Микільське Волноваського району Донецької області (а.с.7). З довідки №972, виданої виконкомом Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області від 19.12.2016 року, вбачається, що померла [PERSON] на день смерті проживала одна (а.с.14). З відповіді на запит суду Волноваської державної нотаріальної контори від 10.03.2017 року №585/01-16 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Статтею 1218 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.328, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved