Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом 26.08.2015 року, та в обґрунтування заявлених позовних вимог послався на наступне. 04 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнській [PERSON]» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №ВL_ЖГ00059008. Згідно [PERSON] надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп., термін повернення кредиту 04 серпня 2014 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 20 (двадцять) процентів річних. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за [PERSON] повному обсязі, а Відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17 серпня 2015 року становить 43 550 (Сорок три тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень 41 копійка. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач вимушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. В судовому засіданні встановлено, що 04 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнській [PERSON]» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №ВL_ЖГ00059008. Згідно [PERSON] надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп., термін повернення кредиту 04 серпня 2014 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 20 (двадцять) процентів річних. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за [PERSON] повному обсязі, а Відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Згідно пункту 4.2. [PERSON], за неналежне виконання зобов'язань, передбачених [PERSON] Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 25 (двадцяти п'яти) відсотків від суми Кредиту Загальна сума заборгованості [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17 серпня 2015 року становить 43 550 (Сорок три тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень 41 копійка, яка складається з: простроченої до повернення суми Кредиту - 3 991 (Три тисячі дев'ятсот дев'яності одна) гривна 09 копійок; прострочених відсотків за користування Кредитом - 2 155 (Дві тисячі сто п'ятдесят пять) гривень 23 копійки; комісії за РО - 3 656 (Три тисячі шістсот п'ятдесят шість) гривень 15 копійок; плати за пропуск платежів - 33 747 (Тридцять три тисячі сімсот сорок сім) гривень 94 копійки. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved