Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису обтяження: 13416285 від 21 грудня 2012 року щодо земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221889001:19:277:0004. Свої вимоги мотивував тим, що 23 квітня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №014/9408/85/71056, на підставі якого [PERSON] отримано грошові кошти в сумі 200 000 (двісті тисяч) дол. США. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23 квітня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір іпотеки, на підставі якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, якій присвоєно кадастровий номер 3221889001:19:277:0004. 29 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/9408/85/71056 від 23 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк». 29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/9408/85/71056 від 23 квітня 2008 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Крім того, 29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотек, відповідно до якого право іпотекодержателя за договором іпотеки б/н, який укладено 23 квітня 2008 року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк». 29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до якого право іпотекодержателя за договором іпотеки перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». 19 грудня 2012 року в рамках виконавчого провадження №35699882 Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження. Позивач посилається на те, накладений на предмет іпотеки арешт порушує майнові права та інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», як власника спірної земельної ділянки. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив про його задоволення. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідача, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в тому числі в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явилися. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №014/9408/85/71056, на підставі якого [PERSON] отримано грошові кошти в сумі 200 000 дол. США, які той зобов`язався повернути до 23 квітня 2028 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23 квітня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2569, на підставі якого [PERSON] передав в іпотеку ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3221889001:19:277:0004. 29 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/9408/85/71056 від 23 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк». Того ж дня, 29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/9408/85/71056 від 23 квітня 2008 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Крім того, 29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. та зареєстрованим в реєстрі за №493, відповідно до якого право іпотекодержателя за договором іпотеки б/н, який укладено 23 квітня 2008 року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2569, перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк». 29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. та зареєстрованим в реєстрі за №495, відповідно до якого право іпотекодержателя за договором іпотеки перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Як вбачається з листа Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №58395 від 01 жовтня 2020 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №35699882 по виконанню виконавчого листа №2-2630/2010 виданого 25 квітня 2012 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/9408/85/71056 від 23 квітня 2008 року в сумі 1 854 256,01 грн. та судових витрат, що складаються з судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрат на ІТЗ у розмірі 120 грн., а всього 1 856 076,01 грн. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку [ADDRESS] , з кадастровим номером 3221889001:19:277:0004, площею 0,2500 га, що розташована в [ADDRESS] ». 19 грудня 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (з накладенням арешту на майно боржника) та постанову про звернення стягнення на майно боржника. 15 березня 2013 року проведено опис майна. Згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті № 1304-У11 від 03 червня 2014 року звернути стягнення на майно, що перебуває в іпотеці не виявилося можливим. 30 жовтня 2014 року виконавче провадження завершено на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Після спливу трьохрічного строку зберігання, у 2018 році матеріали виконавчого провадження №35699882 знищено відповідно до Наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Як вбачається з Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме манно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №176276541 від 05 серпня 2019 року, на підставі постанови ВДВС Вишгородського РУЮ від 19 грудня 2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 21 грудня 2012 року ВДВС Вишгородського РУЮ накладено арешт на земельну ділянку [PERSON] , площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221889001:19:277:0004. 11 липня 2019 року державним реєстратором, Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Мурашко О.В. за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Вимогами ч. 1-2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час закінчення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно зі статтею 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. У статті 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. За правилом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Таким чином, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» єдиний, хто має право на задоволення своєї вимоги до [PERSON] за рахунок іпотечного майна: земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221889001:19:277:0004. Порядок скасування арешту, накладеного в межах виконання рішення, встановлений статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини п`ятої якої у інших випадках виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, арешт майна перешкоджає реалізації прав самого позивача, який накладено в його інтересах, що є стягувачем у виконавчому провадженні, за яким такий арешт накладено виконавчою службою. У зв`язку з тим, що вказане виконавче провадження завершено та не може бути розпочате знову, матеріали якого знищені, зазначене унеможливлює зняття арешту з майна позивача в порядку передбаченому Законом. Позивач позбавлений можливості зняти арешт зі свого майна в інший позасудовий спосіб. Таким чином, суд доходить висновку, що порушені права позивача підлягають захистові, а позов про це задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved