Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що за рішенням суду з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що через наявність стягнень з нього аліментів на утримання ще й іншої дитини, його сімейний і матеріальний стан змінився, а також він має незадовільний стан здоров`я і проживає разом із батьком. Також, зазначив, що він офіційно працевлаштований, а розмір його заробітної плати є незначним. У зв`язку з цим позивач вказує, що він не має можливості сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі, а тому просить його зменшити до 1/6 частини заробітку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила суду, що позивач має обов`язок утримувати свою дитину. Вислухавши вступне слово учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. За виконавчим листом від 23.08.2017 року, виданого на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2017 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 8, 25 26). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2019 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 23 24). Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України, Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наданих позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, а саме: довідок №№ 15 і 95 від 22 серпня 2019 року Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», вбачається, що він був звільнений з останнього місця роботи 31 травня 2019 року (а.с. 14, 15). Вказана обставина, на переконання суду безпосередньо вказує на те, що з дати стягнення аліментів за рішенням суду від 20.06.2017 року, змінився матеріальний стан позивача, як платника аліментів, оскільки він втратив роботу за офіційним місцем працевлаштування, у зв`язку з цим не отримує постійний дохід у вигляді щомісячної заробітної плати. Також, під час розгляду справи, із змісту наданих позивачем медичних документів судом встановлено, що його стан здоров`я є незадовільним і має тенденцію до погіршення (а.с. 16 21). Таким чином, у позивача станом на час розгляду даної справи змінився матеріальний стан і стан здоров`я, а тому суд приходить до висновку, що це утруднює здатність останнього сплачувати аліменти за рішенням суду на користь відповідача. Тобто, існують передбачені статтею 192 Сімейного кодексу України, підстави для зменшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Отже, з врахуванням вимог наведених норм сімейного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність зменшення аліментів у зв`язку із зміною матеріального стану платника аліментів. Таким чином, з врахуванням вимог наведених норм сімейного законодавства та обставин встановлених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області справи від 20.06.2017 року, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів стягнутих з позивача на користь відповідача з 1/3 на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. За таких обставин, позов слід задовольнити частково. Враховуючи викладене,

Outcome: partial