Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що відповідно до договору № MRC0GK04000120 від 13.07.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 19299,67 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.07.2020 року. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.03.2016 року. Зауважує, що спадкоємцем який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника [PERSON] та відповідача [PERSON] де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS] , що відповідач постійно мешкала разом з [PERSON] та не відмовилася від прийняття спадщини, тому вона є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та повинна відповідати за зобов`язаннями останнього. Станом на день смерті [PERSON] 13.03.2016 року утворилася заборгованість за кредитом 15206,94 доларів США, 15358,68 доларів - заборгованість за відсотками, 29311,73 заборгованість з пені. 22.07.2017 року позивачем було отримано відповідь Першої Маріупольської держаної нотаріальної контори відповідно до якої по перевіреним відомостям, що містить архів відповідної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] станом на 07.06.2017 року не заводилась, спадкоємці померлого до відповідної нотаріальної контори не зверталися. 20.08.2018 року до спадкоємця, [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивачем було пред`явлено свої вимоги, але спадкоємцем ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № MRC0GK04000120 від 13.07.2005 року складала 59877,35 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом 15206,94 доларів США, 15358,68 доларів - заборгованість за відсотками, 29311,73 заборгованість з пені, але оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати будь-яку частину суми заборгованості, тому просить стягнути тільки заборгованість за кредитом в розмірі 15206,94 грн., що за курсом 28.02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.09.2018 року складає 426098,46 грн. та судовий збір в розмірі 6391,48 грн. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у зв`язку з повторною неявкою відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідача. \~ \~ \~ \~Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе не відкладати розгляд справи та розглянути її за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2005 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір № MRC0GK04000120, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 19299,67 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.07.2020 року. Факт виконання ПАТ КБ ПриватБанк умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 березня 2016 року [PERSON] помер [INFO] . 28.05.2017 року позивачем направлено претензію кредитора № 50713MRC0L037 до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори. Згідно з інформації Першої Маріупольської держаної нотаріальної контори №1534/01-16 від 07.06.2017 року по перевіреним відомостям, що містить архів відповідної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] станом на 07.06.2017 року не заводилася, спадкоємці померлого до відповідної нотаріальної контори не зверталися. Відповідно до копії договору іпотеки від 22 серпня 2005 року іпотекодавцем [PERSON] надано в іпотеку нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , в рахунок забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Виконання зобов`язань випливають з кредитного договору кредитним договором № MRC0GK04000120 від 13.07.2005 року. Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек іпотекодержателем, об`єкту обтяження, а саме: домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є «Приватбанк», МФ, [NUMBER] , місто Маріуполь, пр. Миру (колишня назва Леніна) будинок 19а. 20.08.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] було направлено лист-претензію № 50713 MRC0L037, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги на суму 62279,17 доларів США. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282\~ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.\~1281\~ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину. Позивач зазначає, що спадкоємцем [PERSON] у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачка [PERSON] . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання померлого боржника та відповідачки: [ADDRESS] . Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідачки за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вона є спадкоємцем та прийняла після померлого спадщину. Вбачається, що позивачем не надано суду належних доказів обсягу майна, отриманого спадкоємцем у спадщину після смерті [PERSON] , його вартості. При цьому з жодними клопотаннями щодо витребування вказаних доказів позивач до суду не звертався. Зокрема, доказів про постійне проживання відповідача із спадкодавцем суду не надано. Отже, стороною позивача не надано до суду доказів переходу прав та обов`язків померлого [PERSON] до відповідача [PERSON] .. Оскільки, зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.\~1282\~ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 ст.1282 ЦК України. Саме на підставі норм статей 1281,1282\~ЦК України кредитор заявив вимоги до відповідача. Так, згідно зі статтею 1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281\~ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281\~ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33цс/15. Частиною 2 ст.\~1281\~ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від дня настання строку вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу про смерть боржника [PERSON] стало відомо ще в травні 2017 року, 28.05.2017 року ним було направлено претензію кредитора № 50713MRC0L037 до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, тому саме з 28.05.2017 року згідно з ч. 2 ст.\~1281\~ЦК України розпочався строк пред`явлення вимоги до спадкоємців. Однак АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до спадкоємця [PERSON] з листом-претензією № 50713MRC0L037 лише 20.08.2018 року, про що також свідчить реєстр поштових відправлень рекомендованих листів де зазначено прізвище відповідачки, який датований 27 серпня 2018 року, про що також свідчить фіскальний чек про відправку датований 28.08.2018 року. З позовом до суду представник позивача звернувся лише 27.12.2019 року, тобто позивачем пред`явлені вимоги з пропуском визначеного законом шестимісячного строку який є присічним (преклюзивним). Сплив визначених статтею 1281\~ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. Правові висновки також містяться в Постанові Верховного Суду України від 12.04.2017, в справі № 6-2962цс16, в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2018 року № 14-53 цс 18. Враховуючи наведені норми та обставини справи встановлені судом, суд приходить до висновку, що шестимісячний строк для пред`явлення позивачем вимог до спадкоємця боржника, встановлений ст.1281 ЦК України, вже минув на момент звернення із даним позовом до суду. Оскільки кредитор пред`явив свої вимоги до спадкоємця з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними, що згідно з ч. 4 даної статті позбавляє його права вимоги до відповідача. З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» несплаченої при житті спадкодавцем суми заборгованості по кредиту за договором № MRC0GK04000120 від 13.07.2005 року у розмірі 15\~206,94доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed