Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 29 вересня 2006 року між ними та [PERSON] було укладено договір кредиту №40.29-34/425 відповідно до якого позивач надав останньому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 204 000 доларів США 00 центів, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 28.09.2033 року на умовах, визначених договором кредиту. 29 вересня 2006 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладено договір іпотеки №02-10/2717, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смирновим І.В. відповідно до п.п. 1.1. якого [PERSON], передала банку нерухоме майно, а саме земельну ділянку,площею 1,4570 га, до складу якої входять: земельна ділянка №1 площею 0,904 га, земельна ділянка №2 площею 0,386 га, земельна ділянка №3 площею 0,092 га, земельна ділянка №4 площею 0,075 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, та ведення особистого підсобного господарства. Земельна ділянка належить відповідачу на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, його заборгованість станом на 19 червня 2015 року складає 2 360 426 гривень 36 копійок. В судове засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №40.29-34/425 відповідно до якого позивач надав останньому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 204 000 доларів США 00 центів, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 28.09.2033 року на умовах, визначених договором кредиту. Того ж дня в якості забезпечення виконання зобов'язання за договором кредиту № 40.29-34/425 від 29 вересня 2006 року укладено договір іпотеки №02-10/2717, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смирновим І.В. відповідно до якого відповідач передала банку нерухоме майно, а саме земельну ділянку,площею 1,4570 га, до складу якої входять: земельна ділянка №1 площею 0,904 га, земельна ділянка №2 площею 0,386 га, земельна ділянка №3 площею 0,092 га, земельна ділянка №4 площею 0,075 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, та ведення особистого підсобного господарства. Згідно п.п.4.1., 4.5., 4.5.1., 4.6., 4.6.2. Договору Іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодавець має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один з наступних способів: на підставі рішення суду. У разі звернення стягнення на предмет іпотеки зі рішенням суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Згідно ст.7 Закону України «Про іпотеку» та п.1.1. Договорів іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю Предмет іпотеки у якості забезпечення зобов'язань позичальника за Договором кредиту ( основне зобов'язання), а саме зобов'язань зі сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, сплати можливих сум неустойки (пені, штрафу), відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за основним зобов'язанням та збитків завданих порушенням основного зобов'язання. Згідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати кредитні кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] умови кредитного договору порушуються і станом на 19.06.2015 року його заборгованість за вказаним договором становить 2360426 грн. 36 коп. і складається із заборгованості за кредитом 1605520 грн. 58 коп., суми заборгованості за відсотками 432581 грн. 54 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 64981 грн. 42 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків 76787 грн. 27 коп., 85109 грн. 49 коп. інфляційних витрат за кредитом, 95446 грн. 06 коп. інфляційних витрат за відсотками. Відповідачеві було надіслано претензію-повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за кредитним договором у якому запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту та відсоткам. Проте, відповідачем дані повідомлення були проігноровані та невиконані. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду в тому числі зазначаються спосіб реалізації предметі іпотеки та початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності. Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved