Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що його батько [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до заповіту від 20.04.2010 року, посвідченому приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, його батько - [PERSON] заповів йому належний на праві приватної власності жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ст. 1270 ЦК України після смерті батька, тобто з дня відкриття спадщини, позивач звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та таким чином прийняв її. Відповідачка також 18.11.2013 року звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки вона має другу групу інвалідності та має право на обов'язкову частку в спадщині незалежно від змісту заповіту. Однак, відповідач умисно утримує правовстановлюючі документи на жилий будинок в себе та не дає можливості приступити до оформлення спадкового майна. Так, позивачу необхідно зробити оцінку жилого будинку для визначення державного мита, яке вираховується з оцінки, однак відсутні правовстановлюючі документи. Таким чином, відповідачка порушує право позивача. Просив зобов'язати [PERSON] припинити дії, які порушують право на спадкове майно та передати правовстановлювальні документи на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, надавши, при цьому, пояснення, що дійсно тримає в себе документи на будинок, оскільки сама має намір оформити спадщину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть. (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя - 20 квітня 2010 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого, заповів належний йому будинок з надвірними спорудами під номером [ADDRESS] [PERSON] (позивачу по справі). (а.с. 5). З інформації КП БТІ м. Донецька від 05.11.2013 року № 260544 вбачається, що право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] (тобто спадкодавцем). (а.с. 6). Відповідачка - [PERSON] є донькою померлого [PERSON] та сестрою позивача [PERSON], що підтвердили сторони в судовому засіданні. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи померлого [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] 01.11.2013 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] 18.11.2013 року також звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила факт того, що дійсно утримує в себе документи на будинок. Згідно п. 216 Наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, у позивача відсутня можливість отримати свідоцтво про право на спадщину в разі відсутності правовстановлювальних документів. Разом з тим, позивач має право звернутись до відповідних органів з заявою про видачу дублікату документів або звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно (в разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину). Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed