Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], 3-іх осіб, що не заявляють самостійних вимог Житлово-будівельного кооперативу № 14 «Победа», Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області «про зняття з реєстрації колишнього члена сімї», яким просить визнати [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування квартирою № 81 будинку № 9 по вулиці Глаголєва у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, та зняти її з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що він на підставі договору дарування 12.03.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] 12.03.1993 року, реєстраційний номер в реєстрі 1/86, є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою у квартирі № 81, як його дружина, з 2003 року по 2008 рік, після чого з власної ініціативи залишила квартиру, та стала мешкати за іншою адресою, забрав всі свої особисті речі з собою. Таким чином, фактично [PERSON] з 2008 року по теперішній час не живе в квартирі [ADDRESS], не користується нею, не несе витрати на її утримання. Між ним та відповідачкою було розірвано шлюб в серпні 2008 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що вимушений звернутися із позовом до суду, так як з 2008 року відповідачка залишив квартиру [ADDRESS], з реєстрації самостійно не знялася, витрати за комунальні послуги не несе, а тому на даний час він фактично вимушений нести додаткові витрати за комунальні послуги, і не має змоги отримати субсидію. Крім того, з 2008 року по сьогоднішній час він не підтримує стосунків з відповідачкою, і знає лише вона не живе в України. Зі свого боку ніяких перешкод [PERSON] щодо проживання у квартирі № 81 він не чинив, і остання до нього за період з 2008 року по теперішній час жодних вимог з приводу права на проживання в квартирі чи усунення перешкод в користуванні житлом не заявляла. Речей які б належали відповідачці в квартирі № 81 не має. Тому просить суд позов задовольнити, визнати [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування квартирою № 81 будинку № 9 по вулиці Глаголєва у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, та зняти її з реєстрації за вказаною адресою. Представник 3-ої особи ЖБК № 14 «ПОБЕДА» - [PERSON] суду пояснила, що вона працює керівником кооперативу та була знайома з [PERSON], яка проживала у [INFO] до 2008 року, з 2008 року по теперішній час відповідачка не проживає та місце її мешкання їй не відоме. Нею як керівником ЖБК № 14 «ПОБЕДА», декілька разів протягом 2015-2016 років проводилося комісійне обстеження зазначеної квартири, разом з членами комісії мешканцями будинку № 9, за результатами чого складалися акти, якими підтверджено факт того, що відповідачка не проживає з 2008 року у спірній квартирі, де її особистих речей також не було встановлено. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, місце фактичного проживання якої суду не повідомлено, сповіщення особи здійснено в Газеті «Вісті Придніпровя» № 7 від 04.02.2016 року, яким особу сповіщено про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань чи заяв від відповідачки [PERSON] до суду не надходило. Представник 3-ої особи Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за їх відсутністю. Свідок [PERSON] у відкритому судовому засіданні, підтвердив факт того, що [PERSON] з 2008 року по теперішній час у спірній квартирі [ADDRESS], не проживає і фактично мешкає у Італії, але точної адреси не має. Підтвердив факт залишення [PERSON] в 2008 року зазначеної квартири внаслідок припинення подружніх стосунків між відповідачкою та [PERSON], який ніяких перешкод їй у користуванні квартирою не чинив. У відповідності до підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, представника 3-ої особи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином суд, заслухавши пояснення позивача, представника 3-ої особи,свідка, та вивчивши матеріали справи, дослідив докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Згідно договору дарування 12.03.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] 12.03.1993 року, реєстраційний номер в реєстрі 1/86, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6-9). Згідно до довідки про склад сімї (а.с. 15), за адресою - квартири [ADDRESS], зареєстровані особи є: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як встановлено, між позивачем [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано 05.08.2008 року, що підтверджено позивачем, свідком, свідоцтвом про розірвання шлюбу № 225 (а.с. 13), виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно актів про не проживання від 15.07.2015 року (а.с. 17), від 21.09.2015 року (а.с. 18), від 15.02.2016 року (а.с. 25), встановлено факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], за період з 2008 року, та відсутність її особистих речей. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Із вищевикладеного вбачається, що відповідачка дійсно не проживає більше одного року за адресою реєстрації без поважних причин, з місця реєстрації в добровільному порядку не знята, а таким чином, створює перешкоди у здійсненні позивачем його права користування та розпоряджання належною йому власністю, тому, суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved