Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 29625,13 гривень та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18 жовтня 2014 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №490925693. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 27732,81 грн. у строк з 20 січня 2014 року по 21 жовтня 2019 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 27732,81 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 08 серпня 2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 26046,95 грн., за відсотками - 3578,18 грн. Просить позов задовольнити повністю. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справ за вказаною позовною заявою за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовими повістками, які були направлені відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України на адресу за місцем його останньої реєстрації, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 18 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого банк зобов'язується надати [PERSON] кредит у загальній сумі 27732,81 грн., з кінцевим терміном повернення до 21 жовтня 2019 року (а.с.4-9). Банк зі свого боку виконав свої зобов'язання та надавав відповідачу грошові кошти, проте останній станом на 08 серпня 2016 року не виконує належним чином обов'язки за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 26046,95 грн., за відсотками - 3578,18 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.12-13). Відповідно до копії вимоги про повернення кредиту від 26 вересня 2016 року (а.с.14-16) позивач повідомляє відповідача про те, що останній не виконує умови укладеного між ними договору, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості становить 29625,13грн. та вимагає погасити вказану заборгованість. Вказана вимога була направлена відповідачу поштою, що підтверджується копією квитанцію про відправлення. Згідно копії статуту у новій редакції Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», затвердженого загальними зборами акціонерів від 12 березня 2013 року, банк є правонаступником усіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк», що був створений відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтеня 2000 року, та виступав правонаступником Акціонерного Комерційного Банку «Київський інвестиційний банк», що був створений відповідно до рішення Загальних Зборів акціонерів від 22 липня 1997 року, і виступав правонаступником усіх прав та зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний Банк «Київінвестбанк», створеного за рішенням зборів учасників від 21 листопада 1995 року, який у свою чергу виступав правонаступником усіх прав та зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «Віто», створеного відповідно до установчого договору від 18 листопада 1992 року і зареєстрованого Національним банком України 24 березня 1993 року за № 158 (а.с.18-19). З копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 306405 вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» знаходиться за адресою: 01025, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6 (а.с.17). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов'язаний виконати своє зобов'язання, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, у зв'язку з чим суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором від 18 жовтня 2014 (а.с.12-13), за яким станом на 08 серпня 2016 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість на загальну суму 29625,13 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 26046,95 гривень, за відсотками - 3578,18 грн. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором від 18 жовтня 2014 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1378 гривень.

Outcome: approved