Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 09.09.2020 року обґрунтовуючи тим, що Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Київській області, відповідно до наказу від 25 липня 2017 року № 62 о/с «Про кадрові питання» на посаду водія-електрика відділення життєзабезпечення групи рятувальних робіт Загону, було призначено сержанта служби цивільного захисту [PERSON] , поставивши його на всі види грошового забезпечення та приступив до виконання обов`язків з 26 липня 2017 року. Під час проходження служби у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2005 № 795 «Про затвердження опису та зразків форменого одягу і відповідних знаків розрізнення особового складу органів і підрозділів цивільного захисту і норм забезпечення форменим одягом» відповідач забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів. Відповідно до наказу Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Київській області (м. Біла Церква) від 23.04.2020 № 24 о/с «Про кадрові питання» та наказу ГУ ДСНС України у Київській області від 22.04.2020 № 92 о/с, відповідача було звільнено, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу відповідно до пункту 176 підпункту 6 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», з 23 березня 2020 року водія-електрика відділення життєзабезпечення групи рятувальних робіт [PERSON] знято з усіх видів забезпечення та виключено з кадрів ДСНС України, з постановкою на військовий облік. Відповідно до роздаткових відомостей відповідач отримував майно, а саме: костюм зимовий повсякденний робочий, костюм літній повсякденний робочий, кепі літнє повсякденне робоче. Згідно довідки-розрахунку №3, при звільненні з відповідача за речове майно, строк носіння якого не закінчився, з урахуванням зносу, складає в сумі 573 гривні 89 копійок, який останній не відшкодував добровільно. 09.06.2020 року листом від 05.06.2020 вих. № 36 відповідач був повідомлений належним чином про повернення коштів на розрахунковий рахунок Загону в термін до 30.06.2020 року за вказаними реквізитами. Протягом місяця відповідачем не було прийнято жодних мір на виконання вимог вищезазначеного листа. 27.07.2020 року повторно направлено лист від 23.07.2020 за вих. № 46 про повернення коштів на розрахунковий рахунок Загону в термін до 07.08.2020 року за вказаними реквізитами у добровільному порядку. Оскільки водій-електрик відділення життєзабезпечення групи рятувальних робіт [PERSON] , перебуваючи на речовому забезпеченні підрозділу, був звільнений з АРЗ СП ГУ ДСНС України у Київській області у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу відповідно до пункту 176 підпункту 6 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», тому він повинен відшкодувати державі в особі державної організації, вартість виданого йому речового майна з урахуванням зносу, строки носіння якого не закінчилися, тому відповідачу необхідно сплатити кошти в сумі 573,89 гривень. Відповідачу було надано матеріальну допомогу на оздоровлення у сумі 8145,45 грн., але відповідно до п. 153 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, відрахувати із грошового забезпечення за 23 дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового і начальницького складу. При здійсненому розрахунку відповідно до відомості нарахувань і утримань за квітень 2020 року, за використану щорічну основну відпустку необхідно повернути на розрахунковий рахунок Загону суму в розмірі 4454,27 гривень. Загальна сума для відшкодування відповідачем складає у розмірі: за недонос речового майна - 573,89 грн. + використану щорічну основну відпустку - 4454,27 грн. = 5028,16 гривень. Тому просили стягнути з [PERSON] на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області вартість речового майна у розмірі 573,89 грн., кошти за виплачену щорічну основну відпустку у розмірі 4454,27 грн., всього 5028,16 грн. та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 29.09.2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та ухвалою суду від 30.11.2020 року постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду подано заяву представника позивача, за довіреністю у справі Ремінської Анастасії Олександрівни , про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, ч. ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що сержанта служби цивільного захисту [PERSON] , наказом ГУ ДСНС України у Київській області (по особовому складу) від 24.07.2017 року №204 о/с прийнято на службу цивільного захисту та призначено на посаду водія-електрика відділення життєзабезпечення групи рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Київській області (м. Біла Церква), поставлено на всі види забезпечення та встановлено вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою з 26.07.2017 року, що підтверджується копією витягу з наказу №62 о/с від 25.07.2017 року (а.с.29). Як вбачається з роздаткової відомості №8 за січень 2018 року (а.с.24) [PERSON] отримав один костюм зимовий повсякденний робочий. Як вбачається з роздаткової відомості №50 за липень 2019 року (а.с.25) [PERSON] отримав один костюм літній повсякденний робочий, вартістю 750,00 грн. Як вбачається з роздаткової відомості №52 за липень 2019 року (а.с.26) [PERSON] отримав кепі літнє повсякденне робоче, вартістю 100,00 грн. 23.03.2020 року [PERSON] , водія-електрика відділення життєзабезпечення групи рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Київській області (м. Біла Церква) звільнено зі служби (з виключенням з кадрів ДСНС України) у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 12, 56, 173, 176 підпунктом 6 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу), що підтверджується витягом з наказу №92о/с від 23.03.2020 року (а.с.28). Як вбачається з витягу з наказу №24о/с від 23.03.2020 року (а.с.28) 23.03.2020 року старшого сержанта служби цивільного захисту [PERSON] , водія-електрика відділення життєзабезпечення групи рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Київській області (м. Біла Церква), якого наказом ГУ ДСНС України у Київській області (по особовому складу) від 23.03.2020 року №92 о/с звільнено із служби цивільного захисту у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 6 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу), вважати таким, який здав справи і припинив виконання обов`язків за посадою, знято з усіх видів забезпечення та виключено з кадрів ДСНС 23.03.2020 року та вирішено не виплачувати грошове забезпечення з 01.03.2020 року, не виплачувати щомісячну премію за березень 2020 року. Щорічна основна відпустка за 2020 рік в кількості 30 календарних днів - використана. Матеріальну допомогу на оздоровлення за 2020 рік він отримав, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік не отримував. Відповідно до п.153 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, відрахувати із грошового забезпечення за 23 дні відпуски, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового і начальницького складу. Відповідно до Статуту АРЗ СП ГУ ДСНС України у Київській області, згідно з розділом 5 пунктом 5.1. та 5.2. - майно Загону становлять основні фонди, а також цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі Загону. Майно Загону є державною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Загін використовує закріплене за ним майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Згідно з пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2005 № 795 «Про затвердження опису та зразків форменого одягу і відповідних знаків розрізнення особового складу органів і підрозділів цивільного захисту і норм забезпечення форменим одягом», Особам рядового та начальницького складу, звільненим за службою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, вартість виданих таким особам предметів, строки носіння яких не закінчилися, утримується з них з урахуванням зносу. З довідки-розрахунку №3 старшого сержанту служби ЦЗ [PERSON] водій-електрик відділення життєзабезпечення групи рятувальних робіт, звільненого наказом ГУ ДСНС України у Київській області від 23.03.2020 року №92о/с (а.с.23) вбачається, що за недонос речового майна з [PERSON] утримати 573,89 грн. Відповідно до наказу МВС України від 20.07.2018 № 623 «Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту», згідно з розділом 27 пунктом 6 - «У разі звільнення особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту зі служби до закінчення календарного року, за який вона вже використала щорічну основну відпустку (крім звільнених за віком, станом здоров`я та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту». З довідки про розрахунок при звільненні від 18.03.2021 року (а.с.60) вбачається, що [PERSON] працював в АРЗ СП ГУ ДСНС України у Київській області, йому було надано матеріальну допомогу на оздоровлення у сумі 8145,45 грн., але відповідно до п. 153 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, відраховано із грошового забезпечення за 23 дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового і начальницького складу. [PERSON] має борг по грошовому забезпеченню 5 028,16 грн., який складається із вартості речового майна 573,89 грн. та коштів за виплачену щорічну основну відпустку у розмірі 4454,27 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. 05.06.2020 року Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення ГУ ДСНС України у Київській області направив [PERSON] лист повідомлення вих. № 36 про повернення коштів в розмірі 5028,16 грн. на розрахунковий рахунок Загону в термін до 30.06.2020 року за вказаними реквізитами, що підтверджується повідомленням (а.с.30-31). 23.07.2020 року Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення ГУ ДСНС України у Київській області повторно направив [PERSON] лист повідомлення вих. №46 про повернення коштів в розмірі 5028,16 грн. на розрахунковий рахунок Загону в термін до 07.08.2020 року за вказаними реквізитами у добровільному порядку, що підтверджується повідомленням (а.с.32-33). Однак, відповідач дані вимоги не виконав та не сплатив вартість речового майна в розмірі 573,89 грн. та не повернув кошти за виплачену щорічну основну відпустку в розмірі 4454,27 грн. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив із запереченнями проти позову з доказами в їх підтвердження та спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору 2102,00 грн., який позивач сплатив при подачі позову до суду, що підтверджується платіжними дорученнями №373 від 03.09.2019 року, тому з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved