Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 27.10.2006 року було укладено Кредитний договір № 11066310000, за яким позичальнику надано кредит в сумі 140 000,00 доларів США. Строк повернення кредитних коштів до 27.10.2027 року. Виконання зобов'язання було забезпечено шляхом укладення Договору поруки № 54326 від 27.10.2006 року з поручителем. Банк взяті на себе зобов'язання виконав. Натомість, позичальник порушив взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого у позичальника утворилася заборгованість, яка станом на 08.01.2015 року становить 57 023,12 доларів США (еквівалент 899 800,09 грн.), з яких: заборгованості по кредиту - 50 806,48 доларів США, заборгованість по відсотках - 6 216,64 доларів США. Крім того, просили стягнути пеню в розмірі 13 815,95 грн. за прострочення сплати процентів. Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 14.11.2017 року просили стягнути з відповідачів заборгованість по тілу кредиту і процентам в сумі 57 023,12 доларів США, з яких: заборгованості по кредиту - 50 806,48 доларів США, заборгованість по відсотках - 6 216,64 доларів США, а також пеню за прострочення сплати процентів в сумі 13 815,95 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що за час перебування справи в суді жодних проплат по кредитному договору не проводилось. Пеня розрахована за один рік, і лише по відсотках. Вимоги направляли обом відповідачам. Крім того, намагалися вийти з ними на контакт, однак позитивних результатів не дало. В судове засідання відповідачі не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за їх відсутності. В матеріалах справи містяться письмові заперечення [PERSON] (а.с. 147-148). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 28.01.2015 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04.02.2015 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 02.02.2016 року за клопотанням представника [PERSON] провадження у справі зупинено. Згідно ухвали від 13.07.2017 року провадження відновлено. Неодноразово стороною відповідача подавилися апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі. Подавалися заяви про відкладення, зупинення з зв'язку з поданням інших позовів. 22.03.2018 року відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним. Ухвалою від 28.03.2018 року зустрічний позов залишено без руху. Згідно ухвали від 09.10.2018 року зустрічний позов визнано таким, що неподаний та повернуто позивачу. В суді встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 27.10.2006 року було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11066310000, за яким позичальнику надано кредит в сумі 140 000,00 доларів США. Строк дії договору до 27.10.2027 року. Кошти надано на придбання квартири [ADDRESS]. За умовами договору кредит надано шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER] у банку, для подальшого використання за цільовим призначенням. Виконання зобов'язання було забезпечено шляхом укладення Договору поруки № 54326 від 27.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», [PERSON] та [PERSON] Банк взяті на себе зобов'язання виконав. Натомість, позичальник порушив взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 08.01.2015 року становить 57 023,12 доларів США з яких: заборгованості по кредиту - 50 806,48 доларів США, заборгованість по процентах - 6 216,64 доларів США. За прострочення сплати процентів позивач просить стягнути пеню в сумі 13 815,95 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Враховуючи вимоги законодавства України, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені в повному обсязі. Заперечення [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки обґрунтування заперечень є безпідставні. Відповідач [PERSON] заперечень, пояснень, до суду не подавала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 654,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved