Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 07.10.08 р. відповідачка отримала кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем зазначено, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою склад складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідачки в заяві. Позивачем зазначено, що відповідачка не виконувала взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 28.02.14 р. у нього утворилась заборгованість в розмірі 31870,36 грн. Тому позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 31870,36 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 6952,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 23162,13 грн.; штраф (фіксована частина) - 250 грн.; штраф (процентна складова) - 1505,73 грн. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених вище, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачка своє право на участь в судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.10.08 р. [PERSON] звернулась з письмовою заявою до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про надання їй кредитного ліміту в розмірі 7000 грн. за умови сплати за його користування відсотків у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості (а.с.а.с. 8-9). Крім того у вказаній заяві було встановлено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбаченими цим договором, більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутись до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином, утворилась заборгованість у розмірі 31870,36 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 6952,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 23162,13 грн.; штраф (фіксована частина) - 250 грн.; штраф (процентна складова) - 1505,73 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість із сплати кредиту, процентів за його користування, комісії на умовах, передбачених договором (а.с.а.с. 10-21). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч.1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст. 625 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідачкою не були виконані зобов'язання за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 318 грн. 70 коп. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 550, 610, 625, 639, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved