Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головкіною Я.В. від 01.03.2021, зареєстрований у реєстрі за № 3593, про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», заборгованість в розмірі 53270,25 грн. В обґрунтування заяви зазначив, що 01.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 3593, про стягнення з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість у сумі 48427.50 грн. У своїй позовній заяві, позивач зазначає, що йому не відоме джерело походження суми боргу. Він не укладав ніяких кредитних договорів, не позичав ні в яких фінансових установах кошти, вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства України, щодо вчинення виконавчого напису, та має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, неправомірності вимог стягувача та спливу строків давності за вимогами в повному обсязі. Ухвалою судді від 30 квітня 2021 року відкрито провадження по цивільній справі, після чого, справу призначено до розгляду по суті. За заявою позивача у ТОВ «ВЕЛЛФІН», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головкіної Я.В. та у державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 22-23). Позивач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 67). Представники відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відзиву суду не надано. Третя особи: Державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіна Юлія Олександрівна, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2021, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, Головкіною Я.В., вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 3593, про стягнення заборгованості з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 314667 від 01.12.2017, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН». Строк платежу за Кредитним договором № 314667 від 01.12.2017 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.12.2017 по 02.03.2020. Сума заборгованості складає 47527,50 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 1500,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 46027,50 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису з боржника також підлягає стягненню 900,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 48427,50 грн., що підтверджується копією виконавчого напису (а.с. 56). На підставі виконавчого напису та заяви ТОВ «ВЕЛЛФІН» від 12.03.2021 (а.с. 55), постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Любкіної Ю.О., 25.03.2021, відкрито виконавче провадження ВП № 64944562, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», заборгованості за кредитним договором в розмірі 48427,50 грн. (а.с.54). Крім того, постановами державного виконавця Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Любкіної Ю.О., від 25.03.2021, 12.04.2021, 23.04.2021, вирішено звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, стягнути виконавчий збір, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, накладено арешт на кошти, майно боржника (а.с.50,57,58,59,60). Ухвалою суду від 30.04.2021, за клопотанням позивача, витребувано у ТОВ «ВЕЛЛФІН» належним чином завірені копії документів, на підставі яких у [PERSON] , виникла заборгованість перед стягувачем ТОВ «ВЕЛЛФІН». Крім того, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни, витребувано належним чином завірену копію виконавчого напису від 01.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 3593, про стягнення з [PERSON] , заборгованості на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», та копії усіх додатків - документів, які були надані нотаріусу ТОВ «ВЕЛЛФІН», для вчинення виконавчого напису, проте, станом на день розгляду справи, зазначені документи суду надані не були. Таким чином, суду не надано доказів того, на підставі яких документів, було вчинено виконавчий напис. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. У позовній заяві позивач стверджує, що він не погоджується із вчиненим виконавчим написом, бо він взагалі не укладав ніяких кредитних договорів з ТОВ «ВЕЛЛФІН» та заперечує проти наявності та розміру заборгованості, сплати якої від нього вимагає відповідач ТОВ «ВЕЛЛФІН». З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 року). Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечно підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Згідно пунктів 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 (аналогічні положення містяться у п.п. 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 18.06.2003 № 254), особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Крім того, як було вказане вище, наявність безспірності вимоги, згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пов`язано із загальним та спеціальним строком давності з дня виникнення права вимоги. Підпунктом 3.4. Глави 16 ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Правова позиція щодо визначення документів такими, які підтверджують безспірність заборгованості, сформована вищими судовими інстанціями. Так в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15.06.2011 року №6-4882св11 зазначено: «Відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені в порядку цієї статті, які встановлюють розмір заборгованості». У постанові Вищого господарського суду України від 27.10.2011 року №5015/1965/11 зазначено: «Безспірність заборгованості можуть підтверджувати виключно первинні бухгалтерські документи, оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», при вчиненні оспорюваного виконавчого напису». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Іншими словами таким бухгалтерським документом може бути виписка по рахунку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Виходячи з наведеного, оскільки ні представником ТОВ «ВЕЛЛФІН», ні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, не надано суду доказів правомірності вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором № 314667 від 01.12.2017, в розмірі 47527,50 грн., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головкіною Я.В. від 01.03.2021, зареєстрований у реєстрі за № 3593, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВЕЛФІН», заборгованість в розмірі 48427,50 грн. Крім того, як вбачається, позивачем до участі у справі в якості відповідача залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головкіну Я.В., однак спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головкіна Я.В. є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом, тобто на ТОВ «ВЕЛЛФІН», який є належним відповідачем по справі. Оскільки, позов задоволено, то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. (а.с.20).

Outcome: partial