Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління та [PERSON] був укладений кредитний договір № 488 від 31.07.2008. Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3, 1.5 - 1.6.1.3 кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 40000,00 грн., а Позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 25 % річних у порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надавався готівкою одноразово строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 31.07.2018 на споживчі потреби. Згідно Кредитного договору позичальник зобов`язувався щомісячно до останнього робочого дня місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами у сумі 336,13 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні рахунки АТ «Ощадбанк». При розрахунку процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день користування Кредитом. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Всі готівкові платежі за Договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій тощо) сплачуються позичальником в касі Банку. Відповідно до ст.. 546 ЦК України в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено між банком, позичальником та [PERSON] договір поруки № 488 від 31.07.2008. Банк свої зобов`язання, передбачені Кредитним договором виконав повністю та належним чином. Згідно п.п. 1.1., 3.1., 3.2. Договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Отже, станом на 19.12.2018, в результаті невжиття заходів позичальником та поручителем щодо погашення заборгованості перед банком, існує заборгованість за кредитним договором № 488 від 31.07.2008, яка складає 36198,48 грн., у тому числі: -борг за кредитом в сумі 14103,58 грн.; -проценти за користування кредитом з 02.02.2015 по 31.07.2018 в сумі 12 923,88 грн.; -інфляційні втрати банку з лютого 2015 року по грудень 2018 року за прострочення сплати кредиту в сумі 3834,31 грн.; -інфляційні втрати банку з лютого 2015 року по грудень 2018 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 3576,72 грн.; -три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03.02.2015 по 19.12.2018 в сумі 918,90 грн.; -три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 03.02.2015 по 19.12.2018 в сумі 841,09 грн. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 488 від 31.07.2008 станом на 19.12.2018 у сумі 36198,48 грн.; стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. в рівних частках. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 13 серпня 2019 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.61). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до ст.. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено повідомлення учасників справи про дату судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у встановлений судом строк до суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічні позови до суду не пред`являв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 31 липня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління та [PERSON] був укладений кредитний договір № 488 від 31.07.2008. Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3, 1.5 - 1.6.1.3 кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 40000,00 грн., а Позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 25 % річних у порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надавався готівкою одноразово строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 31.07.2018 на споживчі потреби. Згідно Кредитного договору позичальник зобов`язувався щомісячно до останнього робочого дня місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами у сумі 336,13 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні рахунки АТ «Ощадбанк». При розрахунку процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день користування Кредитом. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Всі готівкові платежі за Договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій тощо) сплачуються позичальником в касі Банку (а.с.8-13). Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором виконав повністю та належним чином, що підтверджується банківськими виписками по рахунках (а.с.19-36). Відповідач [PERSON] порушила умови Кредитного договору, а саме: не виконала зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст.. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Також, статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено між банком, позичальником та [PERSON] договір поруки № 488 від 31.07.2008. Згідно п.п. 1.1., 3.1., 3.2. Договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до ст.. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Отже, станом на 19.12.2018, в результаті невжиття заходів позичальником та поручителем щодо погашення заборгованості перед банком, існує заборгованість за кредитним договором № 488 від 31.07.2008, яка складає 36198,48 грн., у тому числі: -борг за кредитом в сумі 14103,58 грн.; -проценти за користування кредитом з 02.02.2015 по 31.07.2018 в сумі 12 923,88 грн.; -інфляційні втрати банку з лютого 2015 року по грудень 2018 року за прострочення сплати кредиту в сумі 3834,31 грн.; -інфляційні втрати банку з лютого 2015 року по грудень 2018 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 3576,72 грн.; -три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03.02.2015 по 19.12.2018 в сумі 918,90 грн.; -три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 03.02.2015 по 19.12.2018 в сумі 841,09 грн. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ст.. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved