Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи на те, що 03 лютого 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500454880. Згідно з п.2.1 договору Банк надав останньому кредит у сумі 26000,00 гривень строком повернення не пізніше 04 лютого 2016 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та відсотки за користування кредитним коштами згідно з п.2.2 Кредитного договору у розмірі 14,99% річних, сплачувати штрафи та інші передбачені договором платежі. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав. В свою чергу, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18 грудня 2015 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом в сумі 24116,81 гривень, за відсотками у розмірі 2536,35 гривень, а також заборгованість за комісією у сумі 6630,00 гривень, штраф складає 200,00 гривень. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості у розмірі 33483,16 гривень, а також судові витрати у розмірі 1218,00 гривень. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання розглянути справу заочно у зв'язку з повторною неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У зв'язку з чим, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. 03 лютого 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500454880, у відповідності до якого Банк надав останньому кредит у сумі 26000,00 гривень строком повернення не пізніше 04 лютого 2061 року. Виконання банком своїх зобов'язань підтверджується випискою по особовому рахунку з 03.02.2014 року по 18.12.2015 року. В свою чергу, відповідач зобов'язався повернути кредит та відсотки за користування кредитним коштами згідно з п.2.2 Кредитного договору у розмірі 14,99% річних, сплачувати штрафи та інші передбачені договором платежі. Однак, на день пред'явлення позову відповідач не виконав умови погашення кредиту, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 33483,16 гривень. Згідно з розрахунком наданим позивачем, станом на 18 грудня 2015 року, вищевказана сума складається із заборгованості за кредитом в сумі 24116,81 гривень, за відсотками у розмірі 2536,35 гривень, а також заборгованості за комісією у сумі 6630,00 гривень, штраф складає 200,00 гривень. Із вимоги про досудове врегулювання спору вих.106206-102 б/б від 17.12.2015 року вбачається, що ПАТ «Альфа-банк» повідомляло [PERSON] про існуючу заборгованість зверталося із проханням не пізніше тридцяти днів з моменту відправлення вимоги, та не пізніше трьох днів з дати отримання, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. У реєстрі рекомендованих поштових відправлень, що пересилаються в межах України №1045 міститься інформація про здані до відділення поштового зв'язку листи, де адресантом є ПАТ «Альфа-Банк», серед яких відправлений на ім'я [PERSON], за адресою: 87539, [ADDRESS] Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобов'язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Відповідно до ст.1049, ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525, ст.526, ст.549, ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст.550 ЦК України, позивачем нарахована штраф у розмірі 200 гривень. Однак, згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь. Виходячи з наведеного, з відповідача не підлягає стягненню штраф у розмірі 200 гривень. Водночас, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 24116,81 гривень, за відсотками у розмірі 2536,35 гривень, а також заборгованості за комісією у сумі 6630,00 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою). Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1218,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційні до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 33283,16 гривень х 100% / гривень ціни позову = 99%), тобто 99% від ціни позову (99% х 1218,00 гривень / 100% = 1205,82 гривень), що складає 1205,82 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial