Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить встановити юридичний факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав з батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] батька [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я батька [PERSON] та необхідністю постійно перебувати під наглядом, позивач з 2008 року переїхав проживати до нього за адресою: [ADDRESS] , та проживав з ним до його смерті і проживає там по сьогодні. Власниками квартири [ADDRESS] , наразі є [PERSON] , якій належить 1/3 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1994 № [NUMBER] та 1/6 частини квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2019; позивач [PERSON] , якому належить 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2019; [PERSON] , якому належить 1/3 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1994 № [NUMBER] . [INFO] батько позивача [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29.04.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. Після смерті батька, [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На час відкриття спадщини спадкоємцями першої черги були позивач та його рідна сестра [PERSON] . Після смерті батька позивач звернувся до державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Ковальової С.В. із заявою та документами для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Однак, 24.06.2019 нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропуском встановленого п.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки не був зареєстрований за однією адресою разом зі спадкодавцем. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 12.04.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та відзиви на позов не подали. 09.06.2021, 02.08.2021 та 19.11.2021 від відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви, у яких вона вказала, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. 02.08.2021 від позивача надійшла заява, у якій він просив викликати свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та витребування з Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області спадкову справу №304/2019, яка заведена після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 02.08.2021 заяву позивача задоволено, викликано у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; витребувано з Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області належним чином засвідчену копію спадкової справи №304/2019, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 08.09.2021 до суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №304/2019, що заведена до майна померлого [INFO] [PERSON] . У судовому засідання позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові, додатково пояснив, що [INFO] померла мати позивача, та з того часу позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] у судовому засідання вказала, що позов визнає. Вказала, що батько важко переживав смерть дружини, тому відповідач домовилась з позивачем, що він і його сім`я будуть проживати разом з батьком. Представник відповідача Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява представника відповідача [PERSON] про розгляд справи без участі представника міської ради. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача, перебуває з ним в гарних відносинах. Вказала, що позивач переїхав жити до батька приблизно у 2003 році, проживав разом з батьком до його смерті та проживає там по цей час разом з дружиною, до них приходять в гості внуки. Свідок постійно бачиться з позивачем за місцем проживання, його дружина працює разом зі свідком. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача, проживають в одному під`їзді, перебувають у добросусідських відносинах. Свідок проживає у будинку із 1997 року, знала батьків позивача, перебувала з ними у добрих відносинах. Після смерті матері, позивач постійно проживав разом з батьком. Позивач спільно зі свідком прибирали у подвір`ї будинку. Після смерті батька, позивач залишився проживати у квартирі, свідок з позивачем постійно спілкуються. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що з дитинства вони з позивачем є сусідами, постійно спілкуються. На момент смерті батька позивач постійно проживав разом з ним. Позивач любить рибалити та біля квартири завжди стоїть його човен. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] був батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10, 11). [PERSON] на праві власності належала 1/3 частини квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 10.06.1994 та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.09.2004 (а.с. 12, 13). Іншими співвласниками квартири [ADDRESS] , наразі є [PERSON] , якій належить 1/3 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1994 № [NUMBER] та 1/6 частини квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2019, та [PERSON] , якому належить 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2019 (а.с. 12, 13, 17-22). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копіює свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 29.04.2010 (а.с. 16). Відповідно до змісту довідки №780 від 13.10.2020, яка видана Приватним підприємством «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №15» Житлової керуючої компанії Білоцькому О.М., на день смерті батько [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно заяви сусідів, [PERSON] та [PERSON] проживали разом протягом декількох років до смерті [PERSON] та на момент його смерті (а.с. 23). Відповідно до матеріалів спадкової справи №304/2019, заведеної 21.06.2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , 21.06.2019 [PERSON] звернувся до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті батька, а саме 1/3 частини квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 72). Заяви [PERSON] про прийняття спадщини матеріали спадкової справи не містять. Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Ковальової С.В. від 24.06.2019 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] після померлого батька на спадкове майно, що складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 17). У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Як вказав позивач у позовній заяві, він вважав, що прийняв спадщину за законом, оскільки постійно проживав разом з батьком на день його смерті в квартирі за адресою: [ADDRESS] , частка якої і є спадковим майном. Зазначене знайшло своє підтвердження у ході розгляду справи, підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, показаннями відповідача [PERSON] та свідків, щодо правдивості та достовірності яких у суду сумнівів не виникає, зважаючи на те, що вони повністю відповідають матеріалам справи. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами, що він постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, отже вимога про встановлення факту його проживання з батьком на час смерті останнього підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. З матеріалів спадкової справи, №304/2019, заведеної 21.06.2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що інший спадкоємець за законом - відповідач [PERSON] , спадщину після [PERSON] у порядку й у строки, визначені законом, не прийняла, тому її частина у спадщині за заповітом переходить до іншого спадкоємця - позивача у справі [PERSON] відповідно до частини першої статті 1275 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду №227/3750/19 від 22.09.2021. Оскільки судом встановлено, що позивач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець за законом у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подав, тобто є таким, що прийняв спадщину після [PERSON] , однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька на спадкове майно, що складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, тому вимога позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно є обґрунтовано та підлягає задоволенню. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved