Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 26.11.2007 року, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпропетровськ та [PERSON] був укладений договір № DNXRF152210117, відповідно до якого банк надав йому кредит в розмірі 4669,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у зв'язку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» на ПАТ комерційний банк «Приватбанк», та 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором № DNXRF152210117 від 26.11.2007 року відповідач [PERSON] станом на 20.10.2014 року має заборгованість 15730,66 грн., що складається з наступного: - заборгованість за кредитом становить 2771,81 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом становить 58,22 грн.; - заборгованість з комісії за користуванням кредитом становить 1400,70 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить 10274,66 грн.; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: -штраф (фіксована частина) становить 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) становить 725,27 грн. Посилаючись на статті ЦК України та на умови кредитного договору, позивач просить суд: -стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 15730,66 грн.; -стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Смирнова О.К. позов підтримала у повному обсязі, та просить вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, та відмовився від застосування строків позовної давності. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26.11.2007 року, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпропетровськ та [PERSON] був укладений договір № DNXRF152210117, відповідно до якого банк надав йому кредит в розмірі 4669,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у зв'язку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» на ПАТ комерційний банк «Приватбанк», та 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором № DNXRF152210117 від 26.11.2007 року відповідач [PERSON] станом на 20.10.2014 року має заборгованість 15730,66 грн., що складається з наступного: - заборгованість за кредитом становить 2771,81 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом становить 58,22 грн.; - заборгованість з комісії за користуванням кредитом становить 1400,70 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить 10274,66 грн.; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: -штраф (фіксована частина) становить 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) становить 725,27 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимогам закону. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом, заборгованості по комісії, штрафу (фіксованої) частини, штрафу (процентної складової) підлягають задоволенню в повному обсязі. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення суми 10274,66 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки (штраф,пеня) може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, які мають істотне значення. Стягнення пені в розмірі, зазначеному позивачем, може значно погіршити майновий стан відповідача. Зменшення розміру пені не погіршить інтереси позивача, оскільки пеня є фінансовою санкцією, а не платою за користування грошима. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання санкція у вигляді пені спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Враховуючи зазначені обставини,

Outcome: partial