Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно поданої заяви-анкети між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір № 561249 від 26.08.2014 року на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки. 11.06.2016 року відповідач звернувся до АТ «Державний ощадний банк України» із заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) з встановлення кредитного ліміту в сумі 40 000 грн. Заборгованість [PERSON] зобов`язався повернути на умовах, визначених договором. Але свої зобов`язання належним чином не виконав, що створило заборгованість, яка станом на 14.03.2019 року склала в сумі 29663,13 грн. В добровільному порядку питання щодо повернення боргу між сторонами не вирішено, а тому позивач просив стягнути з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» вказану суму боргу та усі понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. 26.08.2014 року між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір № 561249 на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки. 11.06.2016 року відповідач звернувся до АТ «Державний ощадний банк України» із заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Кредитний ліміт банк встановив [PERSON] в сумі 40 000 грн. Дані кошти за умовами укладеного між сторонами договору [PERSON] зобов`язався повертати в строки та на умовах, визначених сторонами, але свої зобов`язання порушив, що створило заборгованість. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача станом на 14.03.2019 року склала 29663,13 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог АТ «Державний ощадний банк України», так як в судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором склалася заборгованість, яка в добровільному порядку боржником не погашена. Оскільки рішення ухвалене на користь банку, суд вважає необхідним також покласти на відповідача обов`язок відшкодувати АТ «Державний ощадний банк України» усі понесені і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved