Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому вказує, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 28.10.2008 року по 12.11.2010 року на посаді водія. З початку лютого 2010 року відповідач не виплачував йому заробітну плату. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітної платі за період лютий-листопад 2010 року, компенсацію втраченої частини заробітної плати унаслідок порушення строків її виплати по день фактичної виплати зарплати та моральну шкоду 10000,00 грн. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітної платі за період лютий-листопад 2010 року та компенсацію втраченої частини заробітної плати унаслідок порушення строків її виплати по день фактичної виплати на загальну суму 57104,38 і моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. Ці обставини і з'явилися підставами позову. В судовому засіданні позивач наполягає на уточнених позивних вимогах та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачу повністю виплачена заробітна плата. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав: У судовому засіданні було встановлено, що позивач дійсно працював Артемівському КП «Флора» та був звільнений 08.11.2010 року за ст.. 38 КЗпП України. Згідно довідки Артемівського КП «Флора» [PERSON] за період з лютого 2010 року по листопад 2010 року була нарахована заробітна плата у розмірі 4294,62 грн. У квітні - серпні 2010 року заробітна плата робітникам Артемівського КП «Флора» не нараховувалася, у зв'язку з призупиненням діяльності підприємства. Згідно відомостей перерахування грошовий коштів робітників Артемівського КП «Флора» на карточні розрахунки ПАТ КБ «Приват Банк», [PERSON] була перерахована заробітна плата за вересень - листопад 2010 року у сумі 1639,46 грн. Враховуючи вищевикладене, заборгованість по заробітної платі позивача складає 2391,75 грн. (621,95 грн. з/п за лютий 2010 року + 1777,00 грн. з/п за березень 2010 року), згідно довідки Артемівського КП «Флора» №1/27-02-14 від 27.02.2014 року. Середньомісячна заробітна плата позивача складає 832,40 грн. з розрахунку (1319,80 грн. з/п за жовтень 2010 року + 345,00 грн. з/п за листопад 2010 року : 2 місяця), згідно довідки Артемівського КП «Флора» №1/27-02-14 від 27.02.2014 року. Середньоденна заробітна плата позивача складає 832,40 грн. (середньомісячна заробітна плата) : 25,4 (п'ятиденна робоча неділя) = 32,77 грн. Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає з 8.11.2010 року по 27.02.2014 року: 2010 рік - 40 робочих днів х 32,77 грн. =1310,80 грн. 2011 рік - 250 робочих днів х 32,77 грн. = 8192,50 грн. 2012 рік - 251 робочих днів х 32,77 грн. = 8225,30 грн. 2013 рік - 251 робочих днів х 32,77 грн. = 8225,30 грн. 2014 рік - 39 робочих днів х 32,77 грн. = 1278,00 грн., а всього 27231,90 грн. Згідно ст.. 116 КЗпП України, при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Згідно ст.. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору при їх розмір підприємства, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно Рішення Конституційного Суду України №4-рп/2012 від 22.02.2012 року офіційно розтлумачені положення статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу, які слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Відповідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у п.25 постанови від 24.12.1999 року «Про практику застосування законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником в день його звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Згідно ст.. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, заборгованість по заробітної плати, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати, а також моральну шкоду у розмір 1000,00 грн., оскільки діями відповідача позивачу були спричинені моральні страждання та хвилювання, було порушено нормальний склад його життя.

Outcome: partial