Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд скасувати арешт на житловий будинок [ADDRESS], який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 48059, виключивши його з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, запис від 01.07.2004 року за № 48059, який внесений реєстратором: Таращанською районною державною нотаріальною конторою Київської області на підставі ухвали Таращанського районного суду Київської області від 17.11.2000 року по справі 2-27/2000 за позовом [PERSON] до [PERSON] про накладення арешту на майно; судові витрати просить залишити за ним. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, проте в позовній заяві просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Представник третьої особи - Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.09.1991 року, яке видане 15.07.1990 року виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за [NUMBER] від 15.07.2005 року. В серпні 2017 року з метою укладення договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та реєстрації права власності на житловий будинок позивач звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Швеця С.П. 31.08.2017 року при перевірці нотаріусом інформації з Єдиного реєстру заборон і відчужень нерухомого майна, позивачу стало відомо, що на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] за ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 17.11.2000 року Таращанською районною державною нотаріальною конторою 01.07.2004 року за № 48059 було накладено арешт, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який сформований 31.08.2017 року приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області Швецем С.П. Після цього позивач одразу ж звернувся до Таращанської районної державної нотаріальної контори в Київській області з усною вимогою про зняття арешту в порядку ст. 154 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 року). Від Таращанської районної державної нотаріальної контори в Київській області позивач отримав відповідь, що копія ухвали суду від 17.11.2000 року по справі 2- 27/2000 за позовом [PERSON] до [PERSON] про накладення арешту на майно не збереглась в архіві нотаріальної контори. 31.08.2017 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу йому копії ухвали від 17.11.2000 року по справі 2-27/2000 за позовом [PERSON] до [PERSON] про накладення арешту на майно, яка винесена Таращанським районним судом Київської області для пред'явлення її до Таращанської районної державної нотаріальної контори в Київській області разом із заявою про зняття арешту. 05.09.2017 року від Таращанського районного суду Київської області він отримав відповідь за № 01-09/11/17 вих., з якої вбачається, що матеріали справи № 2-27/2000 за позовом [PERSON] до [PERSON], були знищені у зв'язку із закінченням строку зберігання. 05.12.2017 року позивач повторно вже офіційно звернувся з заявою до Таращанської районної державної нотаріальної контори в Київській області з вимогою про зняття арешту. На момент звернення до суду ця вимога не розглянута та відповідно арешт на майно на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] не скасований. Внаслідок чого позивач не може подарувати вищезазначений будинок. Позивач розрахувався з боргом який мав перед [PERSON], що підтверджується відповідною заявою за реєстровим № 708, яка 05.12.2017 року посвідчена приватним нотаріусом Таращанського районного округу Київської області Якименко Л.П. Позивач вважає, що таким чином порушені його права щодо розпорядження власністю. Вказані обставини встановлено із матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду. В зв'язку з тим, що ухвали Таращанського районного суду Київської області від 17.11.2000 року немає, ні в архіві суду, ні в справах Таращанської районної державної нотаріальної контори в Київській області, та крім того, є докази сплати боргу [PERSON], суд приходить до висновку про можливість скасування арешту на належний позивачу житловий будинок. Судові витрати залишити за позивачем, оскільки він просить про це суд.

Outcome: approved