Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що [INFO] помер його батько [PERSON], [INFO] померла мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності покійної матері на спадкове майно. Позивач зазначив, що після смерті матері він фактично прийняв спадщину, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, не отримав свідоцтво про право на спадщину з поважних причин, тому просив встановити факт прийняття ним спадщини та визнати право власності у порядку спадкування на дане спадкове майно. Під час розгляду справи, до участі в справі були залучені брат та сестри позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON], як спадкоємці першої черги, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач, його представник під час розгляду справи підтримали позов, просили його задовольнити. Позивач пояснив суду, що його брат та сестри не бажають приймати спадщину у вигляді зазначеного будинку. Спадщину матері фактично прийняв він, до цього часу він доглядає за будинком, підтримує його у належному стані, однак не має можливість оформити спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. У дане судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно матері. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є мешканкою села Михайлівка та працівником Михайлівської сільської ради. Житловий будинок [ADDRESS], який належав покійній матері позивача розташований неподалік сільської ради. Після смерті матері і до цього часу [PERSON] доглядає за будинком, сплачує необхідні платежі, робить поточні ремонти. Заслухавши позивача, представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому при розв'язанні спору слід керуватись ЦК України в редакції від 18 липня 1963 року. Статтями 524,525,526 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 529 ЦК України, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4, 6). Відповідно до копій свідоцтв про смерть [PERSON] помер [INFO], [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7, 33). З копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду вбачається, що власник будинку [ADDRESS] не встановлений (а.с.13-17). Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Довідкою з книги погосподарського обліку Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області підтверджено, що власником будинку № [ADDRESS] була [PERSON] (а.с.29). Відповідно до довідки нотаріуса, витягу зі спадкового реєстру, спадкова справа на ім'я [PERSON] відкрита Саратською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за заявою, яка надійшла від сина померлої [PERSON] (а.с.46). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок покійної [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 31). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги покійної [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, не отримав свідоцтво про право на спадщину з поважної причини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами.

Outcome: approved