Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом який мотивує тим, що внаслідок ДТП що сталося 18.09.2017 року о 08 годині 30 хвилин, та винним в якому визнано відповідача він зазнав моральної та матеріальної шкоди. Просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 21746,75 (двадцять одну тисячу сімсот сорок шість) грн. 75 коп. та моральну\~ шкоду у розмірі 5000\~ (п`ять тисяч) грн. а також судові витрати за сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] заявлений позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти заявленого позову в частині стягнення матеріальної шкоди заперечив в повному обсязі, та пояснив, що оскільки позивач скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримав страхове відшкодування то до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 1194 ЦК України. Оскільки відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування у розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Відносно моральної шкоди представник відповідача зазначив, що дійсно в наслідок ДТП позивачу було завдано моральної шкоди. Проте вважає, що позивач не довів обсяг такої шкоди. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2017 року о 08 годині 30 хвилин, [PERSON] , рухаючись по а/д Баришівка-Власівка Баришівського району Київської області та керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero Sport», державний номерний знак [NUMBER] , що належить позивачу на праві приватної власності. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Mitsubishi Pajero Sport державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Баришівського районного суду Київської області від 07.11.2017 року №355/1446/17 [PERSON] визнано винним\~ у скоєнні адміністративного правопорушенні за ст.124 КУпАП. Відповідно до наданої страховою компанією «VUSO» ремонтної калькуляції, вартість відновлювального ремонту автомобіля\~ Mitsubishi Pajero Sport державний номерний знак [NUMBER] складає 50056,75 грн., з них 28310 грн. позивачу було сплачено в рахунок страхового відшкодування 28.11.2017 року. Відповідно до акту виконаних робіт(а.с.17) та квитанцій до прибуткового касового ордеру № 103 від 30.09.2017 року та № 111 від 14.10.2017 року позивачем сплачено за ремонтні роботи проведені СПД ФО [PERSON] - 34625 грн.00 коп. Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача [PERSON] щодо показів свідка [PERSON] який пояснив суду, що витрати на запчастини були внесені в акт виконаних робіт та касовий ордер з слів позивача, для страхового відшкодування. Зважаючи на ту обставину, що свідок не заперечив в судовому засіданні факт оплати коштів позивачем відповідно до касових ордерів, суд приходить до переконання, що вказані витрати є доведеними. Крім того свідок [PERSON] пояснив, що помилка в ініціалах платника була допущена ним при заповненні ним договору та касових ордерів. Відповідно до наряду-замовлення № НН060594 від 27.10.2017 року ТОВ «НІКО ЦЕНТР КИЇВ» було проведено ремонтні роботи автомобіля Mitsubishi Pajero Sport державний номерний знак [NUMBER] на загальну суму 4063,58 грн.. Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача [PERSON] щодо того, що в наслідок ДТП удар прийшовся в задню частину автомобіля позивача, а під час ремонтних робіт була проведена заміна свічок, кріплень та перевірка електричної системи. Як вбачається з пояснень позивача, після ДТП машина почала нестабільно працювати, а коли він звернувся в сервіс, то була виявлена необхідність заміни вказаних елементів та перевірка роботи всієї системи. Дані обставини підтверджені також показами свідка [PERSON] , який займається ремонтом автомобілів, пояснив, що домовленість з позивачем була лише на проведення кузовних робіт, а оскільки удар, який стався в наслідок ДТП був значний, свідок допускає можливість поломки як свічок запалювання, оскільки вони мають керамічний елемент, який від удару тріскається, так і електронної системи автомобіля. Судом було роз`яснено сторонам право на проведення відповідних експертиз, проте жодних клопотань з цього приводу до суду не надходило. За таких обставин суд вважає, що позивач та його представник довели факт наявності реальних матеріальних витрат на ремонт автомобіля в сумі 38688,58 грн.. Таким чином різниця між сплаченим стразовим відшкодуванням та реальними витратами на ремонт автомобіля становить 38688,58 28310=10 378,58 грн.. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правовідносини, які виникли в результаті завдання шкоди внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, є спеціальним деліктом, що врегульований, зокрема, ст.ст. 23, 1166, 1187 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача [PERSON] відносно\~ того, що оскільки позивач погодився на страхове відшкодування, яке йому було виплачене, то деліктне зобов`язання є припиненим в зв`язку з виконанням. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В судовому засіданні представник відповідач [PERSON] погодився, що в наслідок ДТП позивачу була заподіяна моральна шкода, разом з тим зазначив, що позивач не мотивував розмір заподіяної шкоди. Виходячи з пояснень сторін наданих в судовому засіданні, суд вважає, що позивачем мотивований належним чином розмір заподіяної моральної шкоди. Оскільки в наслідок ДТП автомобіль позивача зазнав значних ушкоджень, позивачем на протязі тривалого часу був позбавлений можливості користуватись власним майном, для ремонту автомобіля позивач витрачав власний час, свідок [PERSON] підтвердив суду, шо позивачу неодноразово приходилось їздити за запчастинами для автомобіля, яких не було в наявності. Таким чином позивач докладав додаткових зусиль для організації свого життя та побуту. Крім того в той час коли сталось ДТП позивач їхав на могилу до свого батька, віз необхідні речі та продукти для організації поминального заходу, а в наслідок події мусив змінювати плани та відмовитись від поїздки(дана обставина в судовому засіданні визнана представником відповідача [PERSON] , тому суд приймає даний доказ як доведений). Все це разом, на думку суду, крім того стрес отриманий від ДТП повною мірою доводять факт отримання потерпілим моральної шкоди в заявлених ним розмірах. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України сплата судового збору покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач\~ сплатив судовий збір у розмірі\~ 704.80 грн. за майнову вимогу, та 704.80 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди, що підтверджується квитанціями № 21855880-1 та 21855919-1 від 12.03.2018 року (а.с.1, 2). Вимога про відшкодування моральної шкоди задоволена в повному обсязі, тому судовий збір за дану вимогу підлягає стягненню в повному обсязі. Вимога про відшкодування матеріальної шкоді задоволена в розимірі\~\~ 10378.58 : (21746.75 : 100)= 47.42%, таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600: 100 х 6%=296 грн.\~ воходячи з наведеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704.8 = 296

Outcome: approved