Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що 11.05.2006 року уклав з [PERSON] договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання відповідачка по укладеній угоді не виконала. Станом на 31.08.2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 35701,63 гривень, яка складається з 9813,91 грн. заборгованість за кредитом, 23437,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2450,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1246,54 грн. - штраф (процентна складова). При цьому сума заборгованості в розмірі 10770,86 грн. була стягнута з відповідачки судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03.06.2014 року. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 24930,77 грн. яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також просить стягнути судовий збір в розмірі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві. Відповідачка повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11.05.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір № б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Письмові докази по справі, а саме: заява про отримання кредиту, умови та правила надання банківських послуг, свідчать про отримання кредиту відповідачкою та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту, що також підтверджується копіює рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03.06.2014 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 10770,86 грн. Факт виконання ПАТ КБ Приват Банк умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою не надано суду жодного доказу на спростування позивних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором від 11.05.2006 року станом на 31.08.2015 року 35701,63 гривень, яка складається з 9813,91 грн. заборгованість за кредитом, 23437,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2450,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1246,54 грн. - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобовязання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи вищевказану норму закону, суд не може стягнути з боржника штраф у вигляді фіксованої частини. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, та враховуючи вже стягнення з останньої суми боргу в розмірі 10770,86 грн., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сума заборгованості за договором № б/н від 11.05.2006 року в розмірі 26177,31 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з частковим задоволенням позову, суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Outcome: partial