Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який представник підтримала в судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20.05.2011 року «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач [PERSON] є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та споживачем послуг ТОВ «Сумитеплоенерго» з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, відповідач вчасно та в повному обсязі грошові кошти за отримані послуги не сплачує, у звязку з чим утворилася заборгованість за період з 01.02.2017 року по 1.08.2018 року в розмірі 11620 грн. 18 коп. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2017 року по 31.08.2018 року в сумі 11620 грн. 18 коп., а також судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 19.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та зазначила, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2016 року за нею було визнано право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] постанови державного виконавця від 24.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження її [PERSON] було вселено у спірну квартиру та надано ключі від вхідної двері. Тому нарахування оплати за надані послуги з централізованого опалення необхідно обчислювати з дати вселення, тобто з 24.06.2016 року, оскільки до цього часу вона не користувалася послугами позивача. Крім того, з оборотної відомості ТОВ «Сумитеплоенерго» не вбачається, чи враховано ним те, що в квартира за адресою: [ADDRESS], мається два співвласника, які повинні сплачувати платежі в рівних частках. Суд, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20.05.2011 року виробником та виконавцем послуг в м. Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води визначено ТОВ «Сумитеплоенерго» в межах території обслуговування згідно з Додатком 2 (а.с.8). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2016 року по справі №592/7673/15-ц, за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с.23). [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2017 року, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). З оборотної відомості по особовому рахунку № 994292820 про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» [PERSON] послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS], за період з 01.02.2017 року по 31.08.2018 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за надані послуги з централізованого опалення становить 11620 грн. 18 коп., з яких заборгованість за: опалення 11049,79 грн., та ОТП 570,39 грн. (а.с.5-7). Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2017 року скасовано судовий наказ від 15.09.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року в сумі 8904 грн. 61 коп. та судового збору в сумі 800 грн. (а.с.19). Між сторонами виникли житлово-комунальні правовідносини, що регулюються Цивільним та Житловим кодексами України. Щодо вимоги відповідача про застосування строків позовної давності, то суд вважає таку вимогу необґрунтованою і такою, що не заслуговує на увагу, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. [PERSON] положень\~ст.\~264\~ЦК України,\~позовна давність\~переривається у\~разі пред'явлення\~особою позову\~до одного\~із кількох\~боржників,\~а також\~якщо предметом\~позову є\~лише частина\~вимоги,\~право на\~яку має\~позивач.\~Після переривання\~перебіг позовної\~давності починається\~заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судовий наказ відповідно до ст. 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених\~статтею 161\~цього Кодексу, за заявою особи, якій належить право такої вимоги, а також органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові по справі №6-214цс14 від 21.01.2015 року, який відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов'язковим для судів. Таким чином, якщо особа звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу, то строк позовної давності переривається за 3 роки (якщо більший строк позовної давності не встановлений договором між сторонами) до часу звернення до суду за видачою судового наказу. В даному випадку, позивач має право звернутись до суду протягом трирічного строку після скасування судового наказу для того, щоб стягнути заборгованість за період до переривання строку позовної давності. Якщо позивач звернувся до суду після скасування судового наказу знову із порушенням строку позовної давності, то за заявою сторони застосовується строк позовної давності, оскільки перерваний строк сплив повторно, якщо суд не встановить поважність пропуску даного строку. З матеріалів справи вбачається, що 26.10.2017 року ТОВ «Сумитеплоенерго» зверталося до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою про видачу судового наказу по стягненню з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період 01.02.2017 року по 31.07.2017 року, що в свою чергу перериває перебіг строку позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, тому, суд не вбачає підстав для задоволення вимог відповідача стосовно застосування позовної давності. Крім того, ТОВ «Сумитеплоенерго» лише у листопаді 2016 року після звернення відповідача з заявою про здійснення перерахунку стало відомо, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], оскільки до цього часу власником квартири значився [PERSON] Відповідно до вимог ст. ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. [PERSON] ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. [PERSON] ч. 3 ст. 162 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). [PERSON] п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до положень ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. [PERSON] ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Твердження [PERSON] про відсутність обовязку щодо сплати заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення за період до вселення в спірну квартиру, а саме до 24.06.2016 року, не заслуговують на увагу, оскільки згідно вимог ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2016 року вбачається, що спадкоємець [PERSON] помер 05.01.2012 року, після чого відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]; [PERSON] прийняла частину спадкового майна, шляхом звернення в передбачений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини; свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не видавалось. Враховуючи викладене, з моменту прийняття спадщини у [PERSON] виник обовязок по оплаті послуг з централізованого опалення. Крім того, приписами ст. 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. [PERSON] Доповідної записки начальника відділу по роботі з населенням ТОВ «Сумитеплоенерго» [PERSON], підприємством на підставі заяви [PERSON] було розділено особовий рахунок за адресою: [ADDRESS], та зазначено, що сума боргу за послуги з абонплати та централізованого опалення квартири за період з січня 2012 року по липень 2014 року визначена в 1/2 частині, що відповідає частці власності [PERSON] у квартирі за вказаною адресою та спростовує позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву. Таким чином, відповідач [PERSON] отримала від ТОВ «Сумитеплоенерго» послуги з централізованого опалення, однак плату за них по встановленим тарифам своєчасно не здійснила, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 11620,18 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2017 року по 31.08.2018 року в розмірі 11620,18 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з [PERSON] судового збору в сумі 1762,00 грн., суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач [PERSON] є інвалідом І групи (загальне захворювання по зору), що підтверджується копією Пенсійного посвідчення №1998107023 від 09.11.2012 року (а.с.20). [PERSON] п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», особи з інвалідністю I та II груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю І групи, внаслідок чого звільнена від сплати судового збору, тому в задоволенні позовним вимог ТОВ «Сумитеплоенерго» про стягнення судового збору слід відмовити.

Outcome: partial