Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між сторонами було укладено договір медичного страхування подорожуючих осіб. В період перебування позивача у Ізраїлі сталося три страхових випадки. За два з них позивач отримав відповідні відшкодування, а третю госпіталізацію до лікарні відповідач страховим випадком не визнав та відмовився виплачувати страхове відшкодування. Вважаючи такі дії відповідача неправомірними позивач просить суд визнати останню його госпіталізацію до лікарні страховим випадком та зобов'язати відповідача виплатити йому страхове відшкодування в сумі 40702,70 грн. Крім цього, позивач вважає, що у зв'язку з відмовою відповідача виплатити йому страхове відшкодування він зазнав моральних страждань, які оцінює в 10000 грн. та просить суд стягнути з відповідача вказану суму коштів на свою користь. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, посилаючись на наведені в заяві обставини. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що, на його думку, відмова у виплаті страхового відшкодування є правомірною, оскільки за договором страхування, укладеним між сторонами, страховим ризиком за Полісом є раптове гостре захворювання, тобто захворювання, яке сталося несподівано і становить загрозу для життя і здоров'я та потребує невідкладної медичної допомоги. Представник відповідача вважає, що відповідно до медичного висновку від 28.05.2013 року пацієнту були проведені, в тому числі, і обстеження, пов'язані з виявленням інсульту або інфаркту, які відповідно до пп. 5.1.28 п. 5.1 розділу 5 умов Полісу страхування не підлягають відшкодуванню. Представник відповідача також звертає увагу на те, що позивачем суду не доведено завдання йому моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін, залученого до справи спеціаліста, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.09.2013 року між сторонами було укладено договір добровільного медичного страхування для виїжджаючих за кордон KVR №194002. 30.10.2013 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «КИЇВ РЕ» із заявою про страховий випадок та страхове відшкодування під час перебування у Ізраїлі. Судом встановлено, що 24.09.2013 року та 25.09.2013 року позивачу було надано невідкладну медичну допомогу, яка відповідачем була визнана страховим випадком, у зв'язку з чим проведено відповідні відшкодування за рахунками № 5291 та № 5315. У виплаті страхового відшкодування за третім рахунком № 5325/5326 від 28.09.2013 року позивачу було відмовлено з тих підстав, що у останньому випадку мала місце госпіталізація для подальшого обстеження, а не надання невідкладної медичної допомоги, тобто дане поміщення в лікарню не є страховим випадком. Суд вважає таку відмову відповідача необґрунтованою та безпідставною. З матеріалів справи вбачається, що стан, у якому перебував позивач під час надання невідкладної медичної допомоги 25.09.2013 року (підвищення кров'яного тиску, болі у ділянці грудей) є гіпертонією. При обстеженні позивача лікарем було прийнято рішення про його госпіталізацію. Суд вважає, що стан, у якому перебував позивач є страховим випадком, оскільки останній потребував невідкладної медичної допомоги через загрозу для його життя та здоров'я (позивач був госпіталізований із тиском 193/132). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про екстрену медичну допомогу» екстреною медичною допомогою (яка, на думку суду, є тотожною визначенню невідкладної медичної допомоги) є медична допомога, яка полягає у здійсненні працівниками системи екстреної медичної допомоги відповідно до цього Закону невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів, спрямованих на врятування і збереження життя людини у невідкладному стані та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров'я. З огляду на наведену норму закону вбачається, що посилання відповідача на те, що госпіталізація позивача до медичного закладу з метою подальшого обстеження не є невідкладною (екстреною) медичною допомогою, на думку суду, є безпідставним, оскільки така може мати місце і у випадку надання її лікарем, який має у своєму розпорядженні необхідні інструменти, апарати, медикаменти аж до нормалізації стану хворого, а також у випадку здійснення діагностичних заходів, які і мали місце у оскаржуваному випадку. Залучений до участі у справі спеціаліст в галузі кардіології [PERSON] ствердила суду, що госпіталізація пацієнта до стаціонару з метою подальшого контролю за гіпертонічною хворобою та для подальшого обстеження включає у себе і надання невідкладної медичної допомоги. В даному випадку, при наявності артеріального тиску 193/132, не надання пацієнту невідкладної медичної допомоги може привести до летального випадку. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подію, яка мала місце в період з 24.09.2013 року по 28.09.2013 року, а саме: госпіталізацію для подальшого контролю за гіпертонічною хворобою та подальшого обстеження слід визнати страховим випадком, а тому відповідача слід зобов'язати провести відповідне відшкодування. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами факт заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, а тому така позовна вимога до задоволення не підлягає.

Outcome: approved