Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 21.11.2019, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 14.08.2012 виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запит № 5. В обґрунтування позовних вимог вказував, що він з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьківство якого встановлено на підставі спільної заяви батьків. 14.08.2012 вони зареєстрували шлюб, але з грудня 2017 шлюбно-сімейні стосунки почали погіршуватися, між ними почали виникати сварки. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, намагання зберегти шлюб виявилися марними. Стверджував, що їх шлюб носить формальний характер і його подальше збереження є неможливим, відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. У зв`язку з чим, позивач просив шлюб між ними розірвати. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався. Будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв з процесуальних питань не надав. Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2012 виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 5 від 14.08.2012 (а.с. 6). Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2012 слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позовні вимоги визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 14.08.2012 виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5 - розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « [PERSON] », яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Позивач поніс судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 384,20 грн. Беручи до уваги повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат по сплаті судового збору, понесених нею при подачі позову (а.с.1), що складає 384,20 грн.

Outcome: approved