Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування збитків, в якій зазначає, що між позивачем та відповідачем договір про користування електричною енергією не укладено, оскільки останній не переуклав договір після смерті своєї бабці [PERSON] , хоча мав це зробити в порядку п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Також, позивач зазначає, що особистий рахунок на постачання електричної енергії за адресою [ADDRESS] , відкрито на [PERSON] , 1931 року народження, яка отримувала пільги на електроенергію від Тернівського УПСЗН Тернівської міської ради Дніпропетровської області. 28.07.2017 р. УПСЗН припинив перераховувати пільги у зв`язку із смертю [PERSON] . Крім того, позивач вказує, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та фактично мешкає за вказаною адресою. У присутності [PERSON] , який представився онуком [PERSON] , представником енергопостачальника було складено акт про порушення ПРРЕЕ, який підписаний [PERSON] без заперечень. [PERSON] є фактичним споживачем електроенергії, а тому як споживач повинен дотримуватись Правил роздрібного ринку електричної енергії. Крім того, відповідач був присутній на комісії з розгляду акту про порушення та нарахуванню збитків за недораховану електроенергію, розрахунок отримав без заперечень, але оплату не здійснює. Позивач зазначає, що раніше 17.07.2018 р. домоволодіння було відключено від енергопостачання за несплату заборгованості за використану електричну енергію. 31.01.2020 р. при контрольному відвідуванні споживачів електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , представниками електромереж було виявлено самовільне підключення до електромереж і споживання електричної енергії поза приладу обліку. Факт розкрадання електричної енергії був зафіксований актом про порушення ПРРЕЕ № 020912 від 31.01.2020 р., як передбачає п. 8.2.5 ПРРЕЕ, який споживач підписав без зауважень та заперечень. На підставі акту про порушення була визначена сума збитків у розмірі 27359,40 грн., яка добровільно не погашається, графік погашення не складається, у зв`язку з чим, відповідачу направлена претензія, але відповідь не надійшла. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь відшкодування збитків в сумі 27359,40 грн., судові витрати в сумі 2270 грн. та витрати на правову допомогу. Представник позивача за довіреністю Машакова О.Ю. у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 21-28, 66). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 39-41, 80-82, 95), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно з ст. 56, ч. 3 ст. 58, ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. У відповідності до пункту 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. З позовної заяви видно, що відповідач є фактичним споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , оскільки мешкає у зазначеній квартирі. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 1556, виданою 24.05.2021 р. відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31), що також підтверджується відміткою у паспорті (а.с. 24). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. З матеріалів справи видно, що відповідач договору про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] , не укладав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.01.2019 р. у справі № 486/156/17. З огляду на викладене, слід вважати укладеним договір між позивачем та відповідачем, як побутовим споживачем про постачання електричної енергії на момент проведення технічної перевірки стану електроприборів обліку і електроустановок. Крім того, судом встановлено, що особистий рахунок № [NUMBER] на постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , відкритий на [PERSON] , яка померла (а.с. 12, 13). Також, з матеріалів справи видно, що 31.01.2020 р. за участю відповідача [PERSON] , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (о/р [NUMBER] оформлено на [PERSON] ), при проведенні перевірки, було виявлено порушення п.п. 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, самовільне підключення струмоприймачів до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом від під`їздного освітлення ІІ поверху ІІ під`їзду, виявити яке при контрольному огляді можливості не було. При включенні навантаження імпульси відсутні, покази не змінюються. Порушення продемонстровано споживачу, на підставі чого складено Акт про порушення № 020912 від 31.01.2020 р. (а.с. 9). З протоколу № 22 від 26.02.2020 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення № 020912 від 31.01.2020 р. за участю [PERSON] комісією Павлоградського РЕМ, встановлено, що споживач на об`єкті за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , порушив «Правила роздрібного ринку електричної енергії», а саме самовільне підключення до лінії повз прилади обліку, комісією було прийнято рішення провести нарахувати згідно з п.п. 6 п. 8.4.2 та за формулою № 6 ПРРЕЕ, затверджених постановами НКРЕКП від 21.12.2018 р. № 2002, від 18.07.2019 р. № 1525, за період з 31.01.2019 р. по 31.01.2020 р. за необліковану електричну енергію 10985 кВт*г у сумі 27359,40 грн. (а.с. 11), про що також свідчить розрахунок розміру відшкодування збитків по акту № 020912 від 26.02.2020 р. (а.с. 10). Відповідно до ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушенням на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Згідно з п. 1.1.2 ПРРЕЕ, самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення. Відповідно до п.п. 11 п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку. Згідно з п.п. 20 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. За п. 8.2.1 ПРРЕЕ, у разі порушення учасником роздрібного ринку вимог цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, учасник роздрібного ринку, щодо якого було вчинено порушення, складає у довільній формі претензію та подає її учаснику роздрібного ринку, яким було вчинено порушення. У разі заподіяння учаснику роздрібного ринку електричної енергії збитків у претензії зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків. До претензії можуть додаватися документи, які підтверджують вину оператора системи (електропостачальника електричної енергії або споживача) та розмір нарахованих збитків. Так, судом встановлено, що відповідачу за адресою реєстрації та фактичного проживання: [ADDRESS] , представником позивача, надсилалась претензія по акту про порушення ПРРЕЕ № 020912 від 31.01.2020 р. на суму 27359,40 грн. з фотознімками порушення (а.с. 15-16), однак претензія відповідачем [PERSON] задоволена не була. Відповідно до п. 8.2.7 ПРРЕЕ, у разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що актом про порушення № 020912 від 31.01.2020 р. встановлені неправомірні дії відповідача [PERSON] , як споживача електричної енергії за адресою реєстрації та проживання, з якими відповідач погодився та підписав акт по порушення без заперечень і зауважень, а також те, що відповідачем не надано відзиву на позов та доказів на спростування вимог позивача, з відповідача підлягає стягненню відшкодування збитків в сумі 27359,40 грн., відповідно до розрахунку розміру збитків по акту про порушення. Щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі суд приходить до наступного. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Так, представник позивача надав до суду клопотання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, до якого додано договір про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021 р. разом з додатковою угодою № 4 від 27.04.2021 р., укладеними між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник», який визначає порядок оплати послуг з надання правової допомоги (а.с. 21-28). Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 р., п.п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. є співмірними зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом учасником Адвокатського об`єднання «Перший радник» адвокатом Машаковою О.Ю. (а.с. 88), що підтверджується договором між АТ «ДТЕК Дніпровські мережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» № 210-ДЕ від 08.01.2021 р. про надання правової допомоги з додатковою угодою № 4 до договору про надання правової допомоги від 27.04.2021 р. (а.с. 21-26), актом наданих послуг № 127 від 06.09.2021 р. за період з 10.05.2021 р. по 04.08.2021 р. за договором про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021 р. узгодженим між АТ «ДТЕК Дніпровські мережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (а.с. 87). За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог АТ «ДТЕК Дніпровські мережі», конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 грн..

Outcome: approved