Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.04.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00%. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифами банку та є договором приєднання. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017року має заборгованість 55491,77 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4412,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 44800,20 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3398,41 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 250,00 грн. (фіксована складова) та в сумі 2630 грн. (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору в сумі 55491,77 грн., судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі за зареєстрованим у встановленому порядку місцем\~ його проживання, про що свідчать повернуті на адресу суду поштові повідомлення з відміткою «отримано особисто», а також від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та [PERSON] 04.04.2008 року було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00 %, що підтверджується заявою відповідача. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події з якою повязано його початок. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представником відповідача до початку судового засідання були надані заперечення проти задоволення позову з проханням застосування строків позовної заяви, в яких він посилається на те що, договір не містить підпису позичальника, а в матеріалах справи немає будь-яких доказів, які б підтверджували, що саме цій договір розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника і вони діяли в момент підписання заяви. Всупереч твердженням відповідача судом встановлено, що ним підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка датована 04.04.2008 роком (а.с.9). Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про застосування строків позовної давності до правовідносин, які виникли між сторонами, оскільки вважає їх необґрунтованими, не підтвердженими жодними належними доказами. Так, згідно з п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору б/н від 04.04.2008 року,договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до банку з заявою про припинення дії даного договору, а навпаки користувався платіжною карткою та сплачував проценти за кредитом починаючи з 15.05.2008 року по 21.07.2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-7). А отже, суд приходить до висновку, що у позивача право звернення до суду за захистом порушення свого права виникло з 22.07.2014 року, а отже, строк позовної давності ще не сплив, тому не може бути застосований до даних спірних правовідносин. Крім того, суд вважає, що висновки ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~№ 6-38753св 13 від 13.11.2013 року, на які посилається позивач в своїх запереченнях, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин даної справи, оскільки в ухвалі чітко зазначено, що характер договірних зобовязань відноситься до споживчого кредитування або іншого боргового зобовязання споживача, який не може бути застосований до даних спірних правовідносин сторін по справі. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 55491,77 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, тому з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 1600грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved