Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути на його користь з ТДВ «СК «Провіта» страхове відшкодування в сумі 14729,14 грн. завдану внаслідок пошкодження автомобіля, витрати на проведення оцінки пошкоджень автомобіля в сумі 659,75 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., завданих внаслідок неправомірних дій, та стягнути з [PERSON] на його користь 500 грн. франшизи, а також стягнути на його користь витрати пов'язані зі сплатою судового збору. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав суду клопотання, в якому просить суд слухати справу у його відсутність та наполягає на задоволенні позовних вимог./а.с. 91/. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення/а.с. 88/ Представник відповідача - ТДВ «СК «Провіта», у судове засідання не з'явився, однак надав суду заперечення, згідно якого вони визнають позов частково, у розмірі 14229,14 гривень страхового відшкодування та 650 гривень вартості проведення оцінки пошкодженого автомобіля. /а.с. 74-76/. Третя особа - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 89/ У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на наступних підставах. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як у межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Згідно вимог ст.. 61 УПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2013 року /а.с. 15/, [PERSON], 14.07.2013 року о 14-10 годині, на а/д Харьків-Сімферополь-Алушта-Ялта, керував автомобілем Skoda д/н [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість та дистанцію та скоїв зіткнення з зупиняючим ся попереду автомобілем Фольцваген д/н [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортним засобам нанесено механічних пошкоджень, чим завдана матеріальна шкода. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. В зв'язку з чим [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.10.2013 року вищезазначена постанова змінена в частині позбавлення [PERSON] права керування транспортними засобами строком на 6 місяців та замінено на штраф у розмірі 425 гривень. /а.с. 16/ Під час ДТП за кермом автомобіля «Фольцваген Джетта» д/н [NUMBER] знаходився [PERSON] [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 10/ належить на праві власності автомобіль «Фольцваген Джетта» д/н [NUMBER]. [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 12/ належить на праві власності автомобіль «Шкода Фабиа» д/н [NUMBER]. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Фольцваген Джетта» д/н [NUMBER] нанесені механічні пошкодження, які відповідно до звіту про оцінку № 219 від 07.08.2013 року складають 14729,14 грн. /а.с. 20-27/ На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шкода Фабиа» д/н [NUMBER], була застрахована за полісом № АВ/7884526 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ТДВ «СК «Провіта» /а.с. 14/. Згідно ст. 1187 ч. 2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; та згідно вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається зі ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовується витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку передбаченому законодавством. Як вбачається зі ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту. Відповідно до полісу № АВ/7884526 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 50000 грн., розмір франшизи становить 500 грн., що підтверджується копією полісу. /а.с. 14/ Отже, страхове відшкодування на користь [PERSON] з ТДВ «СК « Провіта» становить 14729,14 грн. - 500,00 грн. = 14229,14 грн. Крім того, позивачем за власні кошти було сплачені витрати на проведення експертизи, які становлять 659,75 грн., в тому числі: 9,75 грн. - комісія банку; 650,00 грн. - послуги експерта /а.с. 59/ Відповідно до п. 3 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховик не з'явився у визначений п. 2 ст. 34 цього Закону, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому втрати на проведення експертизи. Таким чином, підлягають стягненню на користь [PERSON] з ТДВ «СК « Провіта» витрати пов'язані з проведенням експертизи у розмірі 650,00 грн., оскільки комісія банку у розмірі 9,75 грн. не відноситься до витрат, які належать до стягнення з ТДВ «СК «Провіта», так як це не передбачено законодавством. Вирішуючи питання про стягнення з ТДВ «СК «Провіта» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд приходить до висновку, що у цій частині позовних вимог слід відмовити оскільки відповідно до ст. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 р. № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Крім того, згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Отже, лише матеріальна шкода, заподіяна забезпеченим транспортним засобом підлягає відшкодуванню страховиком, а обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди лежить на особі, з вини якої відбулася дорожньо-транспортна пригода. Крім того, суд приходить до висновку, що діями ТДВ «СК «Провіта» не були порушенні будь-які права чи свободи позивача. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що відповідач [PERSON] є власником джерела підвищеної небезпеки, і ДТП сталося за його вини, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача франшизу у розмірі 500 гривень. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно якою якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, підлягають стягненню з відповідача в солідарному порядку на користь позивача документально підтвердженні витрати пов'язані зі сплатою збору за подання позову майнового у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial