Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 3[ADDRESS], оскільки він в ній не мешкає з 2013 року. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 86). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 25, 36, 38-44, 56, 67, 70-75, 82), причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи КП «ЖУК» у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, рішення винести на розсуд суду (а.с. 27). Представник третьої особи виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування, у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 27, 76). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є матірю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка є власником квартири за адресою: місто Лозова Харківської області, мікрорайон №3[ADDRESS] на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] 30 вересня 2011 року, за реєстром №3372 (а.с. 4-6,8, 10-12). У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач по справі, який є колишнім чоловіком позивача, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2000 року по 14 липня 2015 року (а.с. 9, 85). Після розірвання шлюбу, майно, набуте в період шлюбу, сторони розділили у добровільному порядку. Свої особисті речі відповідач забрав і виїхав з квартири у листопаді 2013 року, і з цього часу мешкає в місті Лозова, Харківської області, мікрорайон №3[ADDRESS], разом зі своєю новою дружиною і сином. Комплект ключів від квартири у відповідача лишився, йому ніхто не заважав користуватися житлом у спірній квартирі, ніяких перепон ніхто не чинив. Він не звертався до правоохоронних органів з приводу вселення в спірну квартиру. Цей факт підтверджується листом Лозівського міського відділу (з обслуговування міста Лозова, Лозівського та Близнюківського районів) ГУМВС України в Харківській області №16275/119-86/03/25-2016 від 26 вересня 2016 року (а.с. 16). Позивач неодноразово ставила питання [PERSON] щодо зняття з реєстрації у вищевказаній квартирі, однак добровільно це зробити відповідач не бажає. Факт непроживання відповідача у квартирі без поважної причини з листопада 2013 року підтверджується [PERSON] від 18 жовтня 2016 року, складений сусідами: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивачів обмежені. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач у вказаному будинку не проживає більше одного року, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved