Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягувати на його користь з [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до закінчення ним навчання, але не більше як виповнення 23 річного віку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідач являється батьком позивача. На теперішній час [PERSON] навчається на 1 курсі Будівельно-технологічного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури, денної форми навчання. До досягнення ним 18-річного віку з відповідача стягувались аліменти на його утримання. Після досягнення 18-річного віку позивача під час його навчання в учбовому закладі відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Відповідач офіційно працює, тому має можливість утримувати сина під час його навчання в учбовому закладі. Позивач навчається на денній формі навчання, а тому немає змоги влаштуватись на роботу та мати самостійний заробіток через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до моменту отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Позивач [PERSON] в наданій до суду позовній заяві позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 13.12.2016 року заяві зазначив, що позовні вимоги не визнає. Просив суд стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до закінчення ним навчання, але не більше як виповнення 23 річного віку та надав довідку про заробітну плату, копії свідоцтв про народження його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також надав розписки його дружини [PERSON] про отримання нею грошей від нього на утримання їх дітей у розмірі по 600 грн. щомісяця починаючи з 01.07.2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково враховуючи таке. Згідно до вимог ст.182 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення; ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] записаний і являється батьком позивача по справі [PERSON]А.(а.с.5). Згідно довідки №16-592 від 12.09.2016 року повнолітній син [PERSON] навчається на 1 курсі Будівельно-технологічного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури, денної форми навчання на держбюджетній (контрактній) основі (а.с.6). Згідно довідки ТОВ «Першої допомоги» №64 від 09.09.2016 року, було припинено стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] у звязку з досягненням ним повноліття (а.с.7). Відповідач [PERSON] працює директором ТОВ «Перша допомога» та постійно отримує заробітну плату (а.с.24). Являється батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.25,26) та надає на їх утримання кошти їх матері [PERSON]А, що підтверджується наданими розписками (а.с.27-32). Отже, при визначенні розміру аліментів судом враховано, що позивач [PERSON] не працює, навчається на денному відділенні вищого навчального закладу. Стан здоровя відповідача [PERSON] задовільний, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце роботи, тобто його дохід є регулярним та він згоден надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] Суд приймає заперечення відповідача в частині того, що він не може сплачувати аліменти вказані позивачем у позовній заяві, однак розмір який згоден платити відповідач, а саме 1/4 частину від всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до закінчення ним навчання, але не більше як виповнення 23 річного віку, буде достатнім для забезпечення необхідних умов життя [PERSON] і не буде суперечити його інтересам, виходячи із встановлених обставин справи. Даний розмір є обґрунтованим, достатнім, законним. Отже, суд не приймає вимоги позивача, так як вони спростовуються встановленими судом обставинами. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про не обґрунтованість вимог позивача та їх частковому задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial