Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 11.03.2011 року відповідач підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Публічне акціонерне товариство «КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач своєчасно не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 15.11.2017 року має заборгованість 13573.90 грн., яка складається з наступного: 6038.86 грн. - заборгованість за кредитом; 1962.29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4450.18 грн.-нараховано пені; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 622.57 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що зазначено безпосередньо в позовній заяві. Відповідач, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 та ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11.03.2011 року відповідач підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 8-26). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с. 23). Пункотм 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 21). Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором ( а.с. 5-7). Станом на 15.11.2017 року сума заборгованості відповідача перед Банком за кредитним договором № б/н від 11.03.2011 року складає 13573.90 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договір. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обовязків. При цьому, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення: 500.00 грн. штрафу (фіксована частина) та 622.57 грн. штрафу (процентна складова) не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВСУ по справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року, за статтею 549 ЦК України штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Оскільки за невиконання кредитного договору судом стягнено з відповідача пеню, то відповідно до ст.549 ЦК України штраф стягненню не підлягає. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» в задоволенні його вимог в частині стягнення штрафу. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ «КБ»Приват Банк» підлягає стягненню заборгованість на суму 12451.33 грн., а саме: 6038.86 грн. - заборгованість за кредитом; 1962.29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4450.18 грн.-нараховано пені. Окрім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, на користь позивача з відповідача суд стягує судові витрати з урахуванням часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial