Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на свою користь 10471,51 грн недоплачене страхове відшкодування, 874,15 грн пені, 218 грн - 3% річних від простроченої суми, 555,18 грн інфляційних втрат та 1600 грн витрат на оплату послуг експерта автотоварознавця, що разом складає 13718,84 грн, а також просив стягнути на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5100 грн та судовий збір. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 29 березня 2020 року в м. Дніпро на перехресті вул. Щепкіна та вул. Камчатська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo M1 T13110», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована у відповідача, та транспортного засобу «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номер [NUMBER] , чим завдано матеріальні збитки. 31 березня 2020 року [PERSON] , як представник позивача, звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, повідомленням про ДТП та надав весь необхідний пакет документів. 18 травня 2020 року представником позивача направлено страховику оригінал рахунку з СТО №26 від 30 квітня 2020 року ФОП [PERSON] та копії виписки з ЄДРЮФОП ФОП [PERSON] , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП [PERSON] та постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно [PERSON] 1 липня 2020 року відповідач частково виконав свої зобов`язання та сплатив страхове відшкодування у розмірі 39246,10 грн без згоди позивача на такий розмір страхового відшкодування. 19 серпня 2020 року представник позивача направив запит до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» щодо надання документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування згідно висновку експерта [PERSON] , складеного на замовлення позивача. Листом від 22 вересня 2020 року відповідач повідомив, що сума страхового відшкодування може бути переглянута лише у випадку надання документів, що підтверджують проведення ремонтно-відновлювальних робіт та надання для огляду відремонтованого транспортного засобу. Вважає, що вказані вимоги страховика не узгоджуються з положеннями чинного законодавства, адже страховик відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду (згідно висновку експерта), а не реальні збитки, а тому обов`язку додатково надавати документи та відремонтований транспортний засіб у потерпілої особи не має та чинним законодавством не передбачено. Вказує, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 25 червня 2020 року №07-D/70/3 ФОП [PERSON] щодо вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті пошкодження КТЗ «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номер [NUMBER] , складено із порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Особистий огляд пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснювали лише судовий експерт [PERSON] та представник відповідача аварійний комісар [PERSON] . Експерт [PERSON] особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб. Таким чином, висновок експерта [PERSON] не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Також ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» безпідставно зменшила суму виплати на розмір ПДВ, що є прямим порушенням ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно висновку незалежного судового експерта [PERSON] №4604/20/20 від 24 квітня 2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 49717,61 грн. Без вмотивованих підстав страховик недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 10471,51 грн (49717,61 - 39246,10), а тому з відповідача підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування в розмірі 10471,51 грн. 5 квітня 2020 року відповідач отримав від позивача заяву про виплату страхового відшкодування та повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 5 липня 2020 року включно. Тобто, за період з 6 липня 2020 року по 16 березня 2021 року відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 874,15 грн. Також за період з 6 липня 2020 року по 16 березня 2021 року з відповідача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 218 грн та інфляційні втрати в розмірі 555,18 грн. Крім того, з відповідача мають бути стягнені витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця в розмірі 1600 грн. Зазначає, що на даний момент автомобіль позивача відремонтовано, вартість ремонту склала 51415,86 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 20 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив, у якому представник відповідача зазначає, що 29 березня 2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «MITSUBISHI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 6 квітня 2020 року поштовим зв`язком до Товариства надійшов пакет документів від [PERSON] , який діє в інтересах позивача. 16 квітня 2020 року було здійснено огляд пошкодженого «MITSUBISHI», реєстраційний номер [NUMBER] , про що складено відповідний протокол огляду ТЗ. Відповідно до протоколу огляду ТЗ, який було складено та підписано за участю довіреної особи позивача, до пошкоджень не пов`язаних з ДТП 29 березня 2020 року, не відносяться: скло вітрове переднє, дефекти ЛФП, деформація заднього лівого та правого крила. Також 25 травня 2020 року поштовим зв`язком до Товариства надійшов пакет документів від [PERSON] , який діє в інтересах позивача. Вказує, що на підставі складеного протоколу огляду від 16 квітня 2020 року експертом [PERSON] було складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження №07-D/70/3 від 25 червня 2020 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «MITSUBISHI», реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу запчастин (70%) дорівнює 44927,12 грн, з врахуванням 20% ПДВ (5681,02 грн). Враховуючи викладене та беручи до уваги, що ФОП [PERSON] не є платником податку на додану вартість, а також те, що станом на дату виплати до відповідача не було надано підтвердження факту оплати проведеного ремонту, Товариством 1 липня 2020 року було складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт і виплачено страхове відшкодування в розмірі 39246,10 грн. Тобто відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування на підставі належних документів та в строки, що визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважає, що позивач не довів, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження №07-D/70/3 від 25 червня 2020 року здійснений з порушенням методики товарознавчої експертизи чи закону. Стосовно того, що експерт [PERSON] не проводив особистого огляду пошкодженого ТЗ, то вважає дану обставину такою, що не суперечить чинному законодавству України, а саме Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Експертом [PERSON] було визнано достатніми данні, які були йому надані відповідачем для проведення автотоварознавчого дослідження, а саме протокол огляду ТЗ та фотографії пошкодженого ТЗ. Звертає увагу, що позивач сам не є суб`єктом з оцінки ТЗ, до позовної заяви не додано документу, який би надавав позивачу чи його представнику права на надання оцінки чи рецензування висновків, експертиз тощо, а тому думка позивача та його представника, що висновок, складений [PERSON] , суперечить чинному законодавству не підтверджена належними та допустимими доказами. На момент розгляду справи в суді висновок експертного автотоварознавчого дослідження №07-D/70/3 від 25 червня 2020 року є дійсним. Позивачем не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили про порушення відповідачем вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо порядку або строків виплати страхового відшкодування. Висновок експерта №4604/20/20 від 24 квітня 2020 року, складений на замовлення позивача, не може спростувати висновок експертного автотоварознавчого дослідження №07-D/70/3 від 25 червня 2020 року. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження факту оплати проведеного відновлювального ремонту, а отже відсутні підстави для відшкодування вартості відновлювального ремонту в розмірі більшому за розмір вже сплаченого страхового відшкодування. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 3 червня 2021 року, представник позивача зазначає, що експерт [PERSON] особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номер [NUMBER] , що є порушенням п.п. 5.1, 5.5 Методики. Висновок експерта [PERSON] не містить попередження про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Отже, висновок експерта [PERSON] не є належним та допустимим доказом. В порушення п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень експертом [PERSON] не зазначено підстави неможливості проведення особистого огляду КТЗ. Представник позивача також зауважує, що рішенням №4 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України щодо порушення експертом [PERSON] вимог п.п. 5.1, 7.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме складання висновку без особистого огляду пошкодженого транспортного засобу, застосовано до експерта дисциплінарне стягнення у вигляді призупинення дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта до закінчення терміну його дії та зобов`язано судового експерта [PERSON] пройти підготовку за відповідними програмами підготовки та повторно пройти атестацію. Вказане рішення додатково підтверджує, що експертом [PERSON] було невірно визначено розмір матеріальної шкоди, заподіяної майну позивача, що призвело до заниження розміру страхового відшкодування, а також підтверджує, що висновок експерта [PERSON] не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Звертає увагу, що після того, як довіреною особою позивача [PERSON] було підписано протокол огляду, складений [PERSON] , аварійний комісар додатково дописав «Пошкодження, не пов`язані з аварією», зробив відмітку щодо корозії дверей та лише частково заповнив розділ «Комплектація», при цьому не все зазначив щодо комплектації автомобіля, а деякі відомості зазначив невірно. Зі сторони аварійного комісара [PERSON] вбачаються шахрайські дії в частині підробки протоколу огляду та введення в оману представника позивача щодо фактичних пошкоджень, які були ним зазначені. Також експерт [PERSON] не врахував всі необхідні запасні частини, ремонтні роботи. Висновок експерта [PERSON] є належним доказом вартості матеріального збитку, спричиненого власнику КТЗ «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву не навів будь-яких порушень Методики чи норм чинного законодавства судовим експертом [PERSON] при складанні висновку №4604/20/20 від 24 квітня 2020 року. Вказує, що утримання ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» ПДВ є прямим порушенням ст. 36 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачем до позовної заяви долучено акт №54 від 13 жовтня 2020 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить перелік ремонтних робіт та запчастин, які лише частково оплачені за рахунок страхового відшкодування, інша частина робіт буде оплачена вже після стягнення зі страховика суми недоплаченого розміру страхового відшкодування. Позивачем заявлено вимоги до страховика не щодо реальних збитків, а стосовно розміру заподіяної шкоди, визначеної згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а тому і підстав надавати докази оплати проведеного відновлювального ремонту не має. Вважає заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами по справі, а тому не спростовують законність позовних вимог позивача. У судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 29 березня 2020 року о 15-40 год. у м. Дніпрі на перехресті вул. Щепкіна та вул. Камчатської, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo М1Т13110, реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Nativa, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Вказані обставини встановлені постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року, що набрала законної сили 13 травня 2020 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.16-17). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, належить позивачу (а.с.81). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Daewoo М1 Т13110», реєстраційний номер [NUMBER] , на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №101039832. Ліміт відповідальності за заподіяння матеріальної шкоди становив 100000 грн, франшиза - нуль грн (а.с.72, 112). Висновком експерта №4604/20/20 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, складеного 24 квітня 2020 року, встановлено, що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством) колісного транспортного засобу - автомобіль «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 49717,61 грн; величина матеріальної шкоди складає 49717,61 грн (а.с.20-50). За проведення експертизи позивач сплатив суму у розмірі 1600 грн, що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 24 квітня 2020 року (а.с.51). 2 квітня 2020 року представник позивача [PERSON] поштою звернувся до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 31 березня 2020 року та заявою від 31 березня 2020 року про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29 березня 2020 року, за пошкоджений автомобіль «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номер [NUMBER] . Належне відшкодування просив здійснити на рахунок ФОП [PERSON] (а.с.13-15, 18). 3 червня 2020 року позивач звернувся до Моторного транспортного страхового бюро України зі скаргою щодо необґрунтованого витребування документів, у якій просив здійснити перевірку діяльності ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» щодо дотримання страховиком чинного законодавства у сфері страхування та безпідставного витребування оригіналів документів, які було витребувано листом ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» від 13 квітня 2020 року (а.с.53-56). Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №07-D/70/3 від 25 червня 2020 року, складеного експертом [PERSON], вартість матеріального збитку завданого власнику майна MITSUBISHI Nativa, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, кузов № [NUMBER] , внаслідок ДТП, складає 44927,12 грн, в тому числі 5681,02 грн ПДВ на вартість матеріалів та складових (а.с.113-122). 1 липня 2020 року відповідачем відшкодовано позивачу матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 29 березня 2020 року, у розмірі 39246,10 грн без узгодження такого розміру з позивачем (а.с.52,123,124). При виплаті страхового відшкодування ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» керувався висновком експертного автотоварознавчого дослідження №07-D/70/3 від 25 червня 2020 року, складеного експертом [PERSON] 20 серпня 2020 року представник позивача [PERSON] поштою звернувся до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із запитом щодо надання документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимога щодо доплати страхового відшкодування, у якому просив надіслати документи, на підставі яких було оцінено розмір заподіяної шкоди, та доплатити розмір страхового відшкодування згідно висновку експерта [PERSON] №4604/20/20 від 24 квітня 2020 року (а.с.66-68). З відповіді ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» від 22 вересня 2020 року на зазначений запит встановлено, що підставою для оцінювання розміру заподіяної шкоди автомобіля MITSUBISHI NATIVA, реєстраційний номер [NUMBER] , у відповідності до п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів був Протокол огляду транспортного засобу №ЦВ/20/2590 від 16 квітня 2020 року, проведений за участю довіреної особи [PERSON] . На підставі вищевказаного протоколу з урахуванням інших вимог розділу IV Вимоги до оцінки КТЗ та викладення її результатів Методики був складений Висновок №ЦВ/20/2590 від 16 квітня 2020 року. З приводу здійснення доплати страхового відшкодування згідно висновку експерта [PERSON] №4604/20/20 від 24 квітня 2020 року зазначено, що у разі надання документів, що підтверджують проведення ремонтно-відновлювальних робіт та надання до огляду відремонтованого транспортного засобу, сума страхового відшкодування може бути переглянута (а.с.69-71). Ремонт пошкодженого транспортного засобу позивача склав 51415,86 грн (а.с.160). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. При виплаті страхового відшкодування ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» керувався висновком експерта [PERSON] №07-D/70/3 від 25 червня 2020 року. Однак, висновок експерта [PERSON] складено із порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», оскільки експерт [PERSON] особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб, що він сам зазначає у своєму висновку та визнав представник відповідача у відзиві на позов, що ставить такий висновок під сумнів. Крім того, із зазначеного висновку експерта [PERSON] встановлено, що експерт не попереджений про кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством, що є порушенням п.2.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції станом на час складення висновку). Таким чином, ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» при виплаті страхового відшкодування було взято за основу висновок, який складено із порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що в свою чергу призвело до заниження розміру страхового відшкодування, а тому вказаний висновок не є належним та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 ЦПК України. З висновку експерта [PERSON] №4604/20/20 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ від 24 квітня 2020 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством) колісного транспортного засобу - автомобіль «Mitsubishi Nativa», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, та відповідно матеріальна шкода складає 49717,61 грн. Враховуючи викладене, судом враховується саме експертний висновок №4604/20/20 від 24 квітня 2020 року, оскільки він складений у відповідності та згідно вимогам діючого законодавства України, експертом було особисто оглянуто пошкоджений транспортний засіб та такий висновок містить, зокрема, попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 384 КК України. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути недоплачене страхове відшкодування у розмірі 10471,51 грн (49717,61-39246,10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону N 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Пунктом 36.5. статті 36 Закону N 1961-IV передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідачем визнано, що заяву ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» від представника позивача про виплату страхового відшкодування отримано 6 квітня 2020 року. Позивачем в свою чергу належних та допустимих доказів того, що заяву про виплату страхового відшкодування відповідачем було отримано 5 квітня 2020 року суду не надано, а тому судом такі твердження позивача не враховуються. Таким чином, відповідач повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 4 липня 2020 року включно. Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Відповідно до вищенаведеного суд дійшов висновку, що відповідач, прострочивши виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити позивачу за період з 5 липня 2020 року по 16 березня 2021 року: 1) пеню в розмірі 879,63 грн. Під час розрахунку пені судом враховувалося, що з 5.07.2020 по 31.12.2020 - 6,00 (облікова ставка НБУ), а тому розмір пені за вказаний період складає 617,99 грн з розрахунку: 10471,51 x (2 x 6,00 : 366 ) x 180 днів (прострочення) : 100; з 1.01.2021 по 4.03.2021 - 6,00 (облікова ставка НБУ), а тому розмір пені за вказаний період складає 216,89 грн з розрахунку: 10471,51 x (2 x 6,00 : 365) x 63 днів (прострочення) : 100; з 5.03.2021 по 16.03.2021 - 6,50 (облікова ставка НБУ), а тому розмір пені за вказаний період складає 44,75 грн, з розрахунку 10471,51 x (2 x 6,50 : 365) x 12 днів (прострочення) : 100, а всього 879,63 грн (617,99+216,89+44,75); 2) 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 219,05 грн ((10471,51 x 3 % x 180 : 366 : 100)+(10471,51 x 3 % x 75 : 365 : 100)); 3) індекс інфляції в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 742,63 грн (10471,51? 1.07091930 (індекс інфляції, який складається з добутку щомісячних індексів за період/100%) - 10471,51). Однак, враховуючи межі позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню у розмірі 874,15 грн, 3% річних у розмірі 218 грн та інфляційні втрати у розмірі 555,18 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1600 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню недоплачене страхове відшкодування у розмірі 10471,51 грн, пеня у розмірі 874,15 грн, 3% річних у розмірі 218 грн, інфляційні втрати у розмірі 555,18 грн та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1600 грн, а всього 13718,84 грн. Щодо розподілу судових витрат. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 908 грн (а.с.12) та на професійну правничу допомогу у розмірі 5100 грн (а.с.87-94). Представником відповідача до суду подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в яких він просить відмовити в задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, оскільки справа є малозначною, а тому заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу не відповідає вимогам співмірності та є достатньо завищеним, а також не відповідає принципу розумності суми винагороди за адвокатські послуги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем до позовної заяви додані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме: належним чином посвідчені копію довіреності, договору про надання правової допомоги від 16 березня 2021 року, копію додатку N1 до договору про надання правової допомоги від 16 березня 2021 року, акту передачі-приймання виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 16 березня 2021 року та квитанції про сплату позивачем послуг з надання правової допомоги на суму 5 100,00 грн. Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та врахувавши зміст та обсяг наданих робіт, а також фактичний об`єм виконаної роботи, суд вважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги у розмірі 5100,00 грн обґрунтованим та таким, що відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності та справедливості. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5100,00 грн. Доводи представника відповідача у клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, про те, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу не відповідає вимогам співмірності та є достатньо завищеним, а також не відповідає принципу розумності суми винагороди за адвокатські послуги, є безпідставними, оскільки нічим не підтвердженні та зводяться до суб`єктивних суджень представника відповідача. Отже, заявляючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, сторона відповідача не довела неспівмірності таких витрат, що є її процесуальним обов`язком. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати за сплату судового збору у розмірі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5100 грн, що разом складає 6008 грн.

Outcome: approved