Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 27 вересня 2010 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши їй кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконала належним чином, в результаті чого у неї перед Банком станом на 31 жовтня 2016 року утворилася заборгованість у сумі 15660,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 434,84 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 10803,26 грн., заборгованості за пенею та комісією 3200,23 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 721,92 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1378,00 грн. судового збору. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності на а.с.35, у судове засідання не явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.2). Відповідач [PERSON], місце реєстрації якої за адресою, зазначеною позивачем у позові, підтверджене даними її паспорта (а.с.34,зворот), будучи повідомленою про розгляд справи в суді 04 січня 2017 року належним чином (а.с.56), явилася в судове засідання 04 січня 2017 року, повідомила суд шляхом надання паспорту в оригіналі і копії паспортних даних про зміну свого прізвища на [PERSON] (а.с.52), у звязку з чим суд ухвалою уточнив анкетні дані відповідача на час розгляду справи в суді (а.с.53). За клопотанням відповідача 04 січня 2017 року суд відклав розгляд справи для надання відповідачу можливості зробити звірку з банком щодо заборгованості. У судове засідання 10 лютого 2017 року відповідач, будучи належним чином повідомленою про явку до суду (а.с.59), не явилася, з заявами про розгляд справи за її відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не зверталася, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ч.1 ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечує представник позивача. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання заперечень проти позову відповідачем, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, з анкети-заяви [PERSON] від 27 вересня 2010 року на а.с.7 судом у судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2010 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої 27 вересня 2010 року отримала від Банку кредитну карту з грошовими коштами на ній. З заяви, складеної і підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та Банком кредитний договір (а.с.7, зворот). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році (а.с.31, зворот). Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (а.с.28, зворот). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.29). З розрахунку заборгованості за кредитним договором без номеру від 27 вересня 2010 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 31 жовтня 2016 року утворилася заборгованість у сумі 15660,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 434,84 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 10803,26 грн., заборгованості за пенею та комісією 3200,23 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 721,92 грн. (а.с.4). У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Зі ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 15660,25 грн. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір 1378 грн. згідно платіжного доручення на а.с.39.

Outcome: approved