Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду\~ з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 39\~657.33 гривен та суму судового збору в сумі 1218.00 гривен (а.с.2-3, 56). Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 17.07.2013 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є\~ ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] Банк\~ надав останньому кредит у розмірі 29\~750.00 гривен на 60 місяців, з 17.07.2013 року по 17.07.2018 року на споживчі цілі зі сплатою 18 % річних з погашенням кредиту та відсотків за кредитом щомісячно згідно з Графіком платежів щомісячними фіксованими платежами, що є додатком № 1 до кредитного договору. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом\~ відповідач належним чином не виконав. В звязку з чим у нього перед Банком станом на 21.08.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 39\~657.33 гривен, у тому числі: - залишок заборгованості за кредитом 28\~818.53 гривен; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 5 564.86 гривен; - комісія за РО 5 273.94 гривен. Оскільки по теперішній час відповідач\~ грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.37, 50). Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та \~розгляд справи у його відсутність в заочному порядку (а.с. 56). Відповідач \~до суду не прибув. Про час та місце розгляду повідомлявся за адресою свого постійного місця реєстрації: вул. Гагаріна, № 12, с.Баннівка, Болградський район, Одеська область (а.с.37, 47). Усі повідомлення повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.42-43, 52-53). \~ На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідач був повідомлений через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр»№ 230 (5604) від 09.12.2015 року (а.с.55) та газеті «Одеські вісті» № 107 (4817) від 12.12.2015 року (а.с.54). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової \~системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди представника позивача \~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.56). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобовязаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки \~(ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 17.07.2013 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є\~ ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.22-25), та [PERSON] Банк\~ надав останньому кредит у розмірі 29\~750.00 гривен на 60 місяців, з 17.07.2013 року по 17.07.2018 року на споживчі цілі зі сплатою 18 % річних з погашенням кредиту та відсотків за кредитом щомісячно згідно з Графіком платежів щомісячними фіксованими платежами, що є додатком № 1 до кредитного договору (а.с.4-6). У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом\~ відповідач належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 21.08.2015 року має заборгованість \~\~\~- 39 657.33 гривен, яка складається з наступного: - залишок заборгованості за кредитом 28\~818.53 гривен; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 5564.86 гривен; - комісія за РО 5273.94 гривен. Таким чином, відповідачем порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с.16). Відповідачу, суд \~пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяви (а.с.37, 42-43, 47, 52-53, 54, 55), що було проігноровано відповідачем. Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення \~перед судом їх переконливості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вимогами ст. 536 \~\~\~ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 611 ЦК України \~\~\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: …. п. 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано докази, понесених ним витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду: в газеті «Одеські вісті» в розмірі 140.00 гривен та в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 630.00 гривен (а.с.57), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 1\~218.00 гривен судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved