Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач \~звернувся до суду з даним позовом \~мотивуючи \~тим, що з 18.06.2002 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який 08.02.2016 року рішенням Буринського районного суду Сумської області було розірвано. При цьому виникло питання поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, яким він користується з відповідачкою. Просив виділити йому Ѕ частину житлового будинку, що розташований по вулиці Г.Головенського,24 в місті Буринь Сумської області, Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0352 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться по вулиці Г.Головенського,24 в місті Буринь Сумської області та Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1784 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вулиці Г.Головенського,24 в місті Буринь Сумської області, визнавши за ним право власності на це майно. В судовому засіданні позивач позов уточнив, просив визнати за ним право власності на Ѕ частину спільно нажитого будинку та земельних ділянок без поділу майна в натурі. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, не заперечує щодо поділу спільно нажитого майна та визнання за відповідачем права власності на Ѕ частину даного майна. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18.06.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.02.2016 року рішенням Буринського районного суду Сумської області було розірвано, що підтверджується поясненнями сторін, \~свідоцтвом про шлюб та рішенням суду (а.с.8-9). В\~період шлюбу\~сторонами було\~придбано наступне\~майно:\~ житловий будинок літер «А-1» загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 21,8 кв.м., з належними до нього господарськими будівелями та спорудами: сарай «Б», сарай «В», погріб «ПГ», огорожа «N», що розташований по вулиці Г.Головенського,24 в місті Буринь Сумської області; земельна ділянка площею 0,0352 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 5920910100:00:009:0015, що знаходиться по вулиці Г.Головенського,24 в місті Буринь Сумської області; земельна ділянка площею 0,1784 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5920910100:00:009:0016, що знаходиться по вулиці Г.Головенського,24 в місті Буринь Сумської області, яким в теперішній користуються сторони, \~що вбачається з показів сторін, договору купівлі продажу будинку, договору купівлі-продажу земельної ділянки, довідки Буринської міської ради, будинкової книги (а.с.5-7,10-13,34-37). Статтею ст.60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, \~набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України, дружина та\~чоловік мають\~рівні права\~на володіння,\~користування і\~розпоряджання майном,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними. Статтею 70 ч.1 СК України \~встановлено, що \~у разі поділу такого майна, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, враховуючи відсутність будь-яких раніше укладених домовленостей з приводу спірного майна між сторонами, суд вважає його спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved