Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що 17.02.2011 року за кредитним договором без номера [PERSON] отримала кредит у розмірі 3100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання за вказаним кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 28.02.2018 року в розмірі 18200,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3099,25 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 13758,37 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 842,88 грн. Просить стягнути вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 20 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 17.07.2018 року. 17.07.2018 року у зв'язку з неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 03.09.2018. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із зазначеним, 11.07.2018 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 17 лютого 2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3100,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% в місяць на залишок заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний договір без номера від 17 лютого 2011 року був укладений на підставі анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг (а.с.11,12, 13-36). Згідно п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. (а.с.29) Позивачем було неодноразово збільшено кредитний ліміт відповідача, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] (а.с. 10) Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф враховується на окремому рахунку та підлягає сплаті в зазначені банком терміни. (а.с.32) Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Так за кредитним договором без номера від 17 лютого 2011 року станом на 28.02.2018 року в розмірі 18200,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3099,25 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 13758,37 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 842,88 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.8-9). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] свої зобов`язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за вищевказаним кредитним договором не виконала, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншим витратам згідно умов Договору - не повернула, чим порушила ст. 526 ЦК України та умови Договору. Враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі (а.с.1).

Outcome: approved