Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 22 березня 2012 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши йому кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконав належним чином, у результаті чого у нього перед Банком станом на 31 грудня 2016 року утворилася заборгованість у сумі 30770,12 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 2299,69 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 23239,62 грн., заборгованості за пенею та комісією у сумі 3289,38 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 1441,43 грн., яку Банк просить стягнути з відповідача на свою користь, а також 1600,00 грн. судового збору. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.35), у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ст.224 ч.1 ЦПК України (а.с.2). Відповідач [PERSON], місце реєстрації якого м.Пологи Запорізької області, вул.І.Чеберка (Жовтнева)[ADDRESS], що підтверджено даними його паспорта (а.с.34 на звороті) і відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду (а.с.42), будучи повідомленим про розгляд справи в суді належним чином відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України (а.с.51), у судове засідання не зявився, але 14 березня 2017 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У звязку із заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечать вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. З анкети-заяви, складеної і підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між ним та Банком кредитний договір. [PERSON] в анкеті-заяві зобовязався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами до них на сайті ПриватБанку (а.с.7 на звороті). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році (а.с.31 на звороті). Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (а.с.28 на звороті). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом (а.с.29). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2012 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 31 грудня 2016 року утворилася заборгованість у сумі 30770,12 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 2299,69 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 23239,62 грн., заборгованості за пенею та комісією у сумі 3289,38 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 1441,13 грн. (а.с.5-6). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно із ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Зі ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 30770,12 грн. На підставі ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1600,00 грн., розмір якого підтверджено платіжним дорученням від 15 січня 2017 року (а.с.39). На підставі викладеного,

Outcome: approved