Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими, передбаченими договором та законом платежами. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Через канцелярію суду подав виписку по рахунку з урахуванням останніх платежів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснила, що вчасно сплачував кошти за кредитним договором, але останнього часу не мав можливості одразу погасити заборгованість через скрутне фінансове становище. Зазначив, що банк навмисно затягнув цей процес, хоча він звертався до банку із проханням реструктуризації боргу коли він був не такий великий, однак банк відмовив в цьому. Додав, що проживає з майбутньою дружиною, яка зараз вагітна. Також просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог та зменшити розмір штрафних санкцій. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 27.03.2013 року відповідачем була підписана заява № б/н, згідно із якою позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст. 1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору, відповідач порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору та наявність боргу в розмірі 31729 грн. 37 коп., що станом на 31.03.2017 року складається із заборгованості за кредитом розмірі 1243 грн. 23 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 24969 грн. 03 коп., заборгованості за пенею та комісією 3530 грн. 00 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 1487,11 грн. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договорні зобовязання, на нього в судовому порядку слід покласти обовязок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачені договором кошти. Однак, суд бере до уваги заяву відповідача про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст. 258 ЦК України встановлена позовна давність в один рік, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, суд вважає звернення позивача правомірним, відповідач позовні вимоги визнав частково, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки існують обґрунтовані підстави для застосування строків позовної давності в частині позовних вимог щодо стягнення пені та штрафних санкцій. Строк позовної давності щодо стягнення пені та штрафних санкцій позивачем був пропущений, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: partial