overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.04.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6682,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку» починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Вказував, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, своїм підписом в заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилаючись на вимоги ст.ст.526, 527, 530, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, вказував, що станом на 13 серпня 2014 року відповідач має заборгованість в сумі 27822,30 грн., з яких 6682,30 грн. заборгованість за кредитом, 913,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 20226,76 залишок за несплаченим штрафом, яку і просив стягнути з відповідача на свою користь, та судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та про підтримання позову в повному об»ємі. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча судом приймалися міри для повідомлення його про час та місце розгляду справи, що стверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які йому не були вручені поштою, відповідно до відмітки повернуті за терміном зберігання, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши клопотання представника позивача, письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідач проти нього не заперечував, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копіями розрахунку заборгованості, заяви позичальника, генеральної угоди від 09.04.2013 р. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобовязань в односторонньому порядку з боку відповідача, що є недопустимим, оскільки позивачем добросовісно виконувалися умови договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 14 серпня 2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 9831,04 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості а кредитом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилаючись на вимоги ст.ст.634, 599, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, які боржником не виконувалися, вказував, що станом на 11 лютого 2014 року відповідач має заборгованість в сумі 13645,01 грн., з яких 7940,24 грн. заборгованість за кредитом, 1128,39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3450,43 грн. щтраф генеральної угоди, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 625,95 грн. штраф (процентна складова), яку і просив стягнути з нього на свою користь та судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його представника, з якого вбачається, що позивач позов повністю підтримав. Судом приймалися міри для належного повідомлення про час та місце розгляду справи відповідача, що вбачається з повернутого рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за адресою м.Чернівці, вул.Гастелла, 21/4, ствердженою довідкою АДБ, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши заяву позивача, письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідач проти нього не заперечував, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копіями генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 14 серпня 2012 року, анкети-заяви про приєднання до цих угод, розрахунку заборгованості за договором. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобовязань в односторонньому порядку з боку відповідача, що є недопустимим, оскільки позивачем добросовісно виконувалися умови договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 4 квітня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 11066,29 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилаючись на вимоги ст.ст.526, 527, 530, 599, 1054 ЦК України, які боржником не виконувалися, вказував, що станом на 27 квітня 2014 року відповідач має заборгованість в сумі 17305,74 грн., з яких 9594,17 грн. заборгованість за кредитом, 558,83 грн. заборгованість по процентам аз користування кредитом, 7152,24 грн. залишок за несплаченим штрафом, яку і просив стягнути з відповідача на свою користь, та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснивши, що дійсно мали місце обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідач проти нього не заперечував, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копіями кредитного договору від 3 липня 2008 року, розрахунку заборгованості, генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобовязань в односторонньому порядку з боку відповідача, що є недопустимим, оскільки позивачем добросовісно виконувалися умови договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що він 8 серпня 2012 року уклав з відповідачкою договір №49 для здійснення будівельних робіт його будинку. Крім цього вказував, що ним за попередньою домовленістю перераховано на рахунок відповідачки завдаток в сумі 35 000 грн. та 3 270 грн. на закупку товарів до фундаменту, а всього 38 270 грн. За ці кошти відповідачка повинна була організувати та провести ряд будівельних робіт, про що відповідно до умов договору повинен був би бути складений акт здачі-приймання виконаних робіт, підписаний сторонами. Також вказував, що отримавши 38 270 грн. [PERSON] не провела жодних запланованих будівельних робіт, не закупила будівельних матеріалів і на йог претензії повідомляла, що роботи будуть виконані в найближчий час. Просив стягнути з відповідачки 39 915, 61 грн., з яких 38 270 грн. основного боргу, а 497, 51 грн. - індекс інфляції, та 3% річних від простроченої суми - 1148,10 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просили позов задоволити. Крім цього вказали, що вирішити даний спір в позасудовому порядку не вдалося, оскільки відповідачка на їхні прохання про повернення коштів або про проведення будівельних робіт не реагує. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлені про час та місце розгляду справи, що стверджено оголошенням в газеті «Свобода слова», а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідачки відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали місце обставини, вказані позивачем в позовній заяві, що стверджено копіями договору №49 від 8 серпня 2012 року, яким визначені його предмет, характер робіт, що виконуються підрядчиком, вимоги замовника до предмету підряду, умови виконання робіт, винагорода підрядчика, прядок розрахунків, термін виконання робіт, термі дії даного договору, відповідальність сторін, та його заключні положення, квитанції прибуткового касового ордеру про прийняття від позивача відповідачкою 3 270 грн. та 35 000 грн. За таких обставин суд вважає вірними розрахунки позивача, які складають ціну позову, та посилання його на вимоги ст.ст.526, 527, 530, 611, 614, 625 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що він є власником кв.[ADDRESS] Вказував, що 8 жовтня 1995 року він з відповідачкою уклав шлюб, атому дозволив їй вселитися в його квартиру та 1 січня 1996 року зареєструвати місце її проживання в цій квартирі. Відповідачка з серпня 2003 року перебуває в Італії і не проживає в цій квартирі. Її особистих речей в квартирі немає. 16 жовтня 2014 року шлюб між ними був розірваний, але не дивлячись на це відповідачка так і не знялася з реєстрації, через що він несе всі обов»язки по утриманню квартири. Просив визнати відповідачку такою, що втратила право на користування кВ.[ADDRESS] В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини вказані в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча судом були прийняті міри для належного повідомлення її про час та місце розгляду справи, що стверджено довідкою АДБ від 30 січня 2015 року, довідкою поштового відділення від 9 лютого 2015 року. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно зареєстрована в квартирі позивача, але там не проживає з серпня 2003 року, не несе витрат по утриманню даного житла, втратила всілякий зв»язок із ним та не потребує його для власного проживання, про що свідчить та обставина, що з серпня 2003 року у цій квартирі вона не проживає і не виявляла бажання повернутися до цієї квартири саме для проживання. Вказані обставини стверджені копіями договору дарування від 8 серпня 1995 року, довідки-виписки з домової книги ЖБК №17 про склад сім»ї та реєстрацію на ім»я позивача від 25 січня 2015 року, акту ЖБК №17від 25 січня 2015 року, квитанцій про оплату позивачем комунальних витрат, паспорту позивача, рішення Шевченківського райсуду м.Чернівці від 16 жовтня 2014 року. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що він є власником кв.№2 в буд.№16, по вул.Ладозькій, в м.Чернівці. Вказував, що крім нього в цій квартирі зареєстрована, проживала, але на даний час не проживає його колишня дружина [PERSON] Особистих речей відповідачки в квартирі немає, за комунальні послуги вона оплату не проводить, перешкод у користуванні жилим приміщень їй ніхто не чинив, Просив визнати відповідачку такою, що втратила право на користування кВ.№2 в буд.№16, по вул.Ладозькій, в м.Чернівці. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, пославшись на обставини вказані в позовній заяві, пояснивши, що відповідачка в спірній кватирі не проживає з 1 вересня 2013 року. У червні 2014 року вона прийшла за речами і з того часу взагалі не з»являлася жодного разу до цієї квартири. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що вона сама випишеться з квартири, за 15 років спільного проживання з позивачем ними набуте спільне майно подружжя і вона бажає в подальшому звертатися до суду з позовом про поділ цього майна. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачки, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно зареєстрована в квартирі позивача, але там не проживає з 1 вересня 2013 року, не несе витрат по утриманню даного житла, втратила всілякий зв»язок із ним та не потребує його для власного проживання, про що свідчить та обставина, що з 1 вересня 2013 року у цій квартирі вона не проживає і не виявляла бажання повернутися до цієї квартири саме для проживання, сама згодна знятися з реєстрації. Вказані обставини стверджені поясненнями сторін, копіями довідки КЖРЕПу №6 від 1 вересня 2014 року №4987, свідоцтва про право на спадщину за законом, рішення Шевченківського районного суду в м.Чернівці від 18 лютого 2014 року, акту КЖРЕПу №6 м.Чернівці від 1 вересня 2014 року. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а відповідно до вимог ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування жилим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою, або оголошення її померлою. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення оскільки відповідно до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним, а реєстрація відповідачки унеможливлює повноцінне користування та розпорядження своїм майном позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 серпня 2003 року. Від спільного життя є двоє неповнолітніх дітей: Уртадо [PERSON], 30 берещзня [INFO], та Уртадо [PERSON] Юрійовчи, [INFO] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказував, що починаючи з 2012 року сімейні відносини між ним поступово стали погіршуватися через різні погляди на життя. В них з відповідачкою різні характери, погляди на життя, ведення господарства. Відповідачка часто дорікала йому низькими заробітками, хоча він всіма силами намагався забезпечити добробут сім»ї. З 2012 року він неодноразово уходив з дому, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В листопаді 2013 року він чергового конфлікту пішов з дому та почав проживати [INFO]. Зазначав, що їх шлюб носить формальний характер, їх сім»я фактично припинила своє існування і збереження або поновлення шлюбних відносин неможливе. На даний час він зустрів іншу жінку, з якою має намір створити нову сім»ю та вважає, що відповідачу потрібно налагоджувати своє життя шляхом створення нової сім»ї. Просив шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення він не погоджується. На даний час в нього є інша жінка,а з листопада 2013 року з відповідачкою проживають окремо. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтв про народження дітей, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з листопада 2013 року, а на вказаного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєстровано шлюб 27 грудня 2007 року. Від спільного життя дітей немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказував те, що в них різні погляди на життя та сімейні відносини, в них особисті взаємовідносини погіршилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, що призводило до виникнення неприязних стосунків, частих непорозумінь та конфліктів, склалася напружена атмосфера. Зазначав, що вони припинили сімейні стосунки та ведення з 2010 року, з того часу спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Він звертався до відповідачки з проханням оформити розірвання шлюбу в органах РАЦСу, однак в назначений час вона не з»явилася, не пояснивши причин. На даний час він бажає створити сім»ю з іншою жінкою, зареєструвавши його у відповідних органах. Просив шлюб розірвати.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не з»явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність. Позов він підтримує повністю. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, судом були прийняті всі міри по належному її повідомленню про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуте на адресу суду. Дослідивши заяву позивача, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, довідки АДБ, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з 2010 року, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачкою зареєструвава шлюб 19 лютого 2009 року. Від шлюбу народилася донька Надія, [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними , різні погляди на сімейні відносини та виховання дитини. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина. Зазначав, що шлюбні відносини між ними припинені . З травня 2014 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній. Просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви, з яких вбачається, що позивач позов підтримує, а відповідачка позов визнає, просять справу слухати у їх відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію паспорту позивача, свідоцтво про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, на протязі тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved