Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій зазначає, що позивач та [PERSON] 07.05.2013 року уклали кредитний договір № 1624, відповідно до якого сім?я [PERSON] отримала довгостроковий кредит на строк 5 років для купівлі та добудови житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в сумі 45 000 гривень. На виконання умов кредитного договору, кошти в сумі 45 000 гривень перераховано на особистий рахунок [PERSON] на підставі укладеного між останньою та [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.04.2013 року. Також було укладено договір поруки від 17.04.2013 року, згідно якого відповідальність по сплаті кредиту [PERSON] взяли на себе [PERSON] та [PERSON] подальшому було укладено додаткові угоди до вказаного кредитного договору. Відповідачі зобов`язались повертати кредит в строки та в порядку, встановлені кредитним договором, проте не дотримались умов кредитного договору та кредитні кошти не повертали, та у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачі мають заборгованість в сумі 72 911 грн.54 коп. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі: заборгованість на загальну суму 24400, 00 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 1461,00 грн., заборгованість по нарахованій пені на загальну суму 46519,35 грн., інфляційні нарахування в сумі 162,68 грн., три проценти річних в сумі 368,51 грн. та судовий збір в сумі 2102 гривні 00 копійок . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Неживок І.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Пояснили суду, що заборгованість за кредитним договором та судові витрати [PERSON] визнає в повному обсязі, до позовних вимог про стягнення пені просив врахувати положення ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, визначений позивачем в позовній заяві, посилаючись на те, що він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, до яких він відносить важке матеріальне становище відповідача в зв?язку із тим, що він не працевлаштований, та наявність на його утриманні двох малолітніх дітей (а.с.197-198). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила суд зменшити розмір пені, визначений позивачем в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , його представника, відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що Київський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] 07.05.2013 року уклали кредитний договір № 1624 (купівля та добудова житлового будинку), відповідно до Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 року № 1597, відповідно до п. 3 даних Правил вказаний вищевказаний кредит є прямим, адресним (цільовим) і зворотним. Згідно даного Кредитного договору сім?я [PERSON] отримала довгостроковий кредит на строк 5 років для купівлі та добудови житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в сумі 45 000 гривень. (а.с.32-34) Відповідно до п.1.2 Кредитного договору за користування кредитом встановлюється плата в розмірі 3 відсотків річних. [PERSON] , як дружина відповідача [PERSON] 12.03.2013 року підписала та надала позивачу заяву про надання згоди на отримання кредиту її чоловіком [PERSON] для купівлі житлового будинку в с. Горошків Тетіївського району Київської області(а.с.48). На виконання умов Кредитного договору кошти в сумі 45 000 гривень згідно платіжного доручення від 24.07.2013 року № 104 перераховано на особистий рахунок [PERSON] , на підставі укладеного між останньою та [PERSON] . Договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.04.2013 року. Попередньо [PERSON] заявою-згодою на продаж від 25.03.2013 року надала свою згоду на продаж власного будинку відповідачу [PERSON] . Таким чином, позивач в рамках виконання Кредитного договору сплатив за [PERSON] вартість будинку за адресою: [ADDRESS] , який останній придбав на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права від 11.04.2013 року № 2283937(а.с.58,66-69,98). Відповідач зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 17.04.2013 року року також було укладено договір поруки, згідно якого відповідальність по сплаті кредиту [PERSON] взяли на себе [PERSON] та [PERSON] (а.с.37-38). Проте, поручителі в порушення підписаного ними Договору поруки при порушенні [PERSON] строків сплати чергових платежів не забезпечили виконання зобов?язань за Кредитним договором та не погашали кредит та відсотки за користування ним. В березні 2018 року до позивача із заявою звернулася [PERSON] , дружина [PERSON] з проханням продовжити термін дії договору до грудня 2018 року та зобов?язалася сплатити борг та залишок кредиту(а.с.39). 14.03.2018 року між [PERSON] та позивачем укладено Додаткову угоду, якою внесено відповідні зміни до Кредитного договору з метою продовження терміну кредитування, а також підписано нове Строкове зобов?язання на 5 років 7 місяців, відповідно до якого [PERSON] зобов?язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом до 01.01.2019 року, проте взяті на себе зобов?язанні не виконав.(а.с.-40) 21.01.2019 року вдруге між [PERSON] та позивачем укладено Додаткову угоду, якою внесено відповідні зміни до Кредитного договору з метою продовження терміну кредитування, а також підписано нове Строкове зобов?язання на 6 років 7 місяців, відповідно до якого [PERSON] зобов?язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом до 01.01.2020 року, проте взяті на себе зобов?язанні не виконав.(а.с.-44) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Визначаючи розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню, суд вважає, що її розмір значно перевищує розмір збитків по кредитному договору, а тому підлягає зменшенню. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно позовних вимог тіло кредиту становить 24 400 грн., відсотки 1461 грн. інфляційні втрати становлять 162 грн. 68 коп., три відсотки річних становлять 368 грн. 51 коп., при цьому розмір пені становить 46 519 грн. 35 коп., що значно перевищує розмір основного боргу та інфляційних втрат. Окрім того, згідно кредитного договору позивачем отримано 45 000 грн. та фактично сплачено 20 600 грн. по сплаті кредиту та 3816,30 грн. по відсотках за користування кредитом. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов?язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов?язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов?язання) Враховуючи встановлені обставини справи, вимоги зазначених норм, визнаючи істотними обставини, на які посилається відповідач [PERSON] , в своїй заяві (а.с.-197-198), суд вважає, що розмір пені слід зменшити із 46 519,35 грн. до 10 000 гривень, поскільки він значно перевищує розмір збитків по кредитному договору. Вимогами ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача по 262,29 грн. (двісті шістдесят дві гривні) 29 коп. судових витрат з кожного пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial