Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 16 квітня 2014 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов кредитного договору Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши їй кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконала належним чином, у результаті чого у неї перед Банком станом на 30 вересня 2016 року утворилася заборгованість у сумі 25419,44 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 3270,47 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 17862,33 грн., заборгованості за пенею та комісією у сумі 2600,00 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 1186,64 грн., яку Банк просить стягнути з відповідача на свою користь, а також 1600,00 грн. судового збору. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ст.224 ч.1 ЦПК України. Відповідач [PERSON], місце реєстрації якої с.Воскресенка Пологівського району Запорізької області, вул.Навроцького, буд.3, що підтверджено відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, будучи повідомленою про розгляд справи в суді належним чином відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень повідомлень про виклик до суду, у судове засідання не зявилася, з заявами про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не зверталася. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку у судове засідання без поважних причин належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також заяву представника позивача про можливість заочного розгляду справи, суд вбачає підстави для ухвалення у даній справі заочного рішення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. З анкети-заяви, складеної і підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між нею та Банком кредитний договір. [PERSON] в анкеті-заяві зобовязалась виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами до них на сайті ПриватБанку. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році. Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 16 квітня 2014 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 30 вересня 2016 року утворилася заборгованість у сумі 25419,44 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 3270,47 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 17862,33 грн., заборгованості за пенею та комісією у сумі 2600,00 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 1186,64 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно із ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Зі ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання перед позивачем стосовно своєчасного повернення кредиту належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 25419,44 грн. На підставі ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1600,00 грн., розмір якого підтверджено платіжними дорученнями від 15 грудня 2016 року та 05 січня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved