Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до ТзОВ «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2008 року між ним та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір № 0201/0708/74-092 на термін до 15.07.2038 року. Згідно повідомлення про зміну умов даного договору ВАТ «Сведбанк» за № 75 від 02.02.2011 року змінив термін дії договору, встановивши дату - 11.02.2011 року. 01.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про реалізацію предмета іпотеки - квартири [ADDRESS], в рахунок погашення боргу в розмірі 1082214,87 грн. за договором факторингу № 15 від 28.11.2012 року про відступлення права вимоги за кредитним договором ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не було перевірено безспірності суми боргу, відповідачем не надано нотаріусу доказів, які свідчать про наявність в нього права діяти від імені відповідача та вчиняти від його імені дії, які створюють,змінюють або припиняють права та обовязки відповідача. При цьому, нотаріусом не взято до уваги, що за умовами кредитного договору строк виконання зобовязань настав 02.02.2011 року. На підставі наведеного просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 01 квітня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1591. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовльнити. Представник відповідача позов не визнав, надав суду пояснення аналогічні, викладеним у письмових запереченнях. Також, представник відповідача суду пояснив, що при вчиненні виконавчого напису\~нотаріусом було дотримано всі вимоги чинного законодавства, а позовні вимоги є безпідставними, у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 15.07.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір № 0201/0708/74-092, згідно якого останньому надано грошові кошти у розмірі 94000,00 грн. на строк до 15.07.2038 року зі сплатою 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с. 6-10). З метою забезпечення забезпечення зобовязання за кредитним договором, між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» було укладено іпотечний договір, згідно якого в іпотеку банку було передано квартиру [ADDRESS] (а.с. 13, 14). Листом ВАТ «Сведбанк» від 02.02.2011 року за № 75 [PERSON] повідомлено про зміну умов вищевказаного договору ВАТ «Сведбанк», встановивши дату дострокової сплати заборгованості за кредитним договором у повному обсязі - 11.02.2011 року (а.с. 11). 15.05.2012 року рішенням Луцького міськрайонного суду в цивільній справі за позовом ПАТ «Сведбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Сведбанк» в особі Волинської філії заборгованість за кредитним договором № 0201/0708/74-092 від 15.07.2008 року в розмірі 115456 доларів США 41 цент та 131056,43 грн., що еквівалентно 1053287,60 грн. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступило правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, згідно якого банк відступив своє право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором, укладеним 15.07.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» за № 0201/0708/74-092. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Клієнт відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Рішення Луцького міськрайонного суду від 29.12.2014 року в цивільній справі за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] в користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 0201/0708/74-092 від 15.07.2008 року в розмірі 45489 доларів США, що станом на 01 серпня 2014 року еквівалентно 544115,93 грн. Дане рішення скасовано рішенням Луцького міськрайонного суду від 23.06.2016 року та в позові ТзОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про стягнення заборгованості відмовлено. 01.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про реалізацію предмета іпотеки - квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення боргу в розмірі 1082214,87 грн. за договором факторингу № 15 від 28.11.2012 року про відступлення права вимоги за кредитним договором ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», яке надалі 28.11.2012 року на підставі договору факторингу відступило право вимоги за кредитним договором ТзОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором, посвідченого 28.11.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відступило право вимоги за іпотечним договором ТзОВ «Кредитні ініціативи», строк платежу за яким настав 28.11.2012 року. за рахунок коштів, отриманих від реалізації даної квартири запропоновано задовольнити вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником [PERSON] умов кредитного договору з 28.11.2012 року по 01.02.2014 року, а саме: заборгованість за кредитом 728394,10 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 349986,77 грн.; та суми плати, що здійснена ПАТ «Альфа-Банк» за вчинення виконавчого напису 3834,00 грн., що разом становить 1082214,87 грн. (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Частиною другою статті 87 зазначеного Закону передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Пунктами 1, 2 Переліку документів передбачено, що такими документами є: 1) Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. 2) Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Таким чином, аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16 липня 1999 року із змінами та доповненнями, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов'язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Як вбачається із вищевказаного виконавчого напису, у ньому не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, не підтверджено його безспірність, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України.) Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ЦПК України). Відтак з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу по наявних у ній доказах. Доказів, на які посилається представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» у своїх письмових запереченнях, як на підставу відмови в задоволенні позову, суду останнім не надано. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь\~якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача з відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 16 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved