Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що між позивачем і відповідачем 13.12.2012 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукта кредитних карт, відповідно до умов якої [PERSON] отримав у банку кредит у розмірі 17 887,52 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців, тобто до 13.12.2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а саме починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач має надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 09.02.2014 року, має заборгованість - 19 796,91 грн., яка складається з наступного: 14 464,32 грн. - заборгованість за кредитом; 981,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 932,01 грн. - штрафи за п.п.2.2 генеральної угоди, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 918,90 грн. - штраф (процентна складова). В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 19 796,91 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.. В судове засідання представник позивача Сауляк Є.В. не з'явився, але надав суду письмову заяву проте, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Згідно з ст.224 ч.1 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно положень ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач 13.12.2012 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукта кредитних карт, що підтверджується ксерокопією останнього (а.с.93-94) та умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.91-92), відповідно до якого [PERSON] отримав у банку кредит у розмірі 17 887,52 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом; станом на 09.02.2014 року відповідач допустив заборгованість по кредиту в розмірі 19 796,91 грн. (а.с.6-7). Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved