Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що є співвласником будинку № 12 по вул. Чкалова в м. Путивль Сумської області. Іншим співвласником є його син [PERSON] Разом з позивачем та його сином в зазначеному будинку зареєстрований і відповідач у справі, який з 2012 року по теперішній час у вказаному житлі не проживає, хоча залишається зареєстрованим, в звязку з чим позивачем сплачуються комунальні послуги у більшому розмірі.\~\~ Посилаючись на вище вказане, просив визнати відповідача таким, що втратила право користування згаданим будинком. Позивач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнав повністю. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Третя особа в судове засідання також не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, позивач та [PERSON], третя особа, є співвласниками будинку № 12 по вул. Чкалова в м. Путивль Сумської області (а.с. 7). В силу ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та інших осіб. Довідкою Путивльської міської ради від 22.03.2017 № 773 підтверджено те, що у вказаному будинку зареєстрований, окрім інших осіб, племінник позивача, відповідач [PERSON] (а.с. 9). Комісійним актом від 15.03.2017, засвідченим виконавчим комітетом Путивльської міської ради, зафіксовано той факт, що у зазначеному будинку з 2012 року по теперішній час [PERSON] не проживає, а фактично мешкає в с. Воздвиженське Ямпільського району Сумської області (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. У постанові від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За встановлених обставин, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що відповідач понад один рік у згаданому будинку не проживає, поважності причин своєї відсутності всупереч ст. 60 ЦПК України не довів, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житлом. В звязку із повним задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 640 грн. судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved