Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, в якій зазначає, що він 22 роки 5 місяців працював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів. Внаслідок неналежних умов праці отримав професійне захворювання з діагнозом ХОЗЛ, нейросенсорна приглухуватість. Первинним оглядом МСЕК від 15 липня 2021 року, позивачу встановлено 60% втрати працездатності та третю групу інвалідності за професійним захворюванням. Позивач змушений тривалий час проходити численні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 200000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. Виходячи з вимог ст. 274 ЦПК України, а також категорії та складності справи, ухвалою суду від 26 квітня 2021 року прийнято та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У відзиві на позовну заяву представник ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Селіванов О.А. просив відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 200000 грн. в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач працював на шахті «Західно-Донбаська» ВАТ «Павлоградвугілля», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з 25 січня 1996 року по 31 жовтня 2019 року, до початку роботи, згідно з вимогами ст. 29 КЗпП України, був ознайомлений з умовами праці, з наявністю на робочому місці небезпечних та шкідливих виробничих факторів, а також про можливі наслідки їх впливу на здоров`я, що підтверджується його особистим підписом та даними інструктажу з охорони праці. 31 жовтня 2019 року позивача звільнено з ВСП «Шахтоуправління Тернівське», до складу якого з 01 січня 2013 року ввійшла шахта «Західно-Донбаська», у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, на підставі п. 2 ст. 40 КЗпАП України. 27 травня 2020 р. Українським НДІ промислової медицини в м. Кривий Ріг у позивача виявлено професійні захворювання, зазначені у Медичному висновку від 21 травня 2020 р. № 665, у зв`язку з чим, в подальшому, проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, про що складено відповідний Акт форми П-4. 14 липня 2020 року міжрайонною профпатологічною МСЕК [PERSON] первинно було встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи. Проаналізувавши доводи позивача, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не може погодитись з позовними вимогами повністю, виходячи, зокрема, з такого. Щодо неналежного відповідача. Представником позивача подано позов не до юридичної особи, а до виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Тернівське», яке не може бути відповідачем по даній справі. До позовної заяви не надано жодних документів, які підтверджують факти заподіяння позивачу моральної шкоди, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем не надано розрахунку ціни позову та не встановлено фактів наявності моральної шкоди. Також посилається на відсутність права у позивача на пред`явлення будь-яких вимог до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки [PERSON] виплачена одноразова допомога (моральна шкода) у розмірі 62620,16 грн. та виплачена фінансова допомога на відшкодування моральної шкоди у розмірі 2007,00 грн. Ухвалами Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року клопотання представника ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено. Ухвалами Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року у задоволенні клопотань представника ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про залучення третьої особи, про зупинення провадження у справі та про призначення судово-психологічної експертизи - відмовлено. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року частково задоволено клопотання представника ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про витребування доказів. Витребувано у позивача належним чином завірений акт № 890 від 14 липня 2021 року. 17 червня 2021 року на адресу суду від позивача надішли нотаріально завірені копії довідок № 058617 та № 230644, проте, витребуваний ухвалою суду акт № 890, позивачем не наданий. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року в задоволенні повторних клопотань представника ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про залучення до участі у справі третьої особи та зупинення провадження у справі - відмовлено. Згідно з ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] працював на підприємстві шахта «Західно-Донбаська» ВАТ «Павлоградвугілля», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», 25 січня 1996 року по 31 жовтня 2019 року,був звільнений з займаної посади за п. 2 ст. 40 КЗпПУ у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 13-14), та не заперечується представником ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля`у відзиві на позов. Медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу про наявність професійного хронічного захворювання від 21 травня 2020 року № 665, складеного ДУ «Український Науково-дослідний інститут промислової медицини», позивачу було встановлено професійне захворювання за діагнозом - вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з синдромом церебрально-периферичної ангіодистонії з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з полірадикулопатією попереково- крижовою L4, L5, S1 та шийною С6, С7білатерально з вираженим статико динамічними порушеннями, м`язово-тонічним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу ліктьових суглобів ( ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу колінних (ПФ другого ступеня) суглобів, стійкий больовий синдром. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А. ЛН першого та другого ступеня. Нейросенсорна приглухуватість 1 ступеня (з легким зниженням слуху), захворювання професійне - 21 травня 2020 рік (а.с. 11-12). 10 червня 2020 року складено виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлогрвугілля» акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, з п. 17 якого встановлено, що професійне захворювання у [PERSON] виникло за таких обставин: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу на організм хворого (виконував комплекс робіт по управлінню електровозами при перевозці людей і матеріалів згідно з технологічним процесом на електровозі АМ-8-Д) (а.с. 7-8). Крім того, судом встановлено, що за висновком МСЕК [PERSON] було первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 60% та третю групу інвалідності (а.с. 6). З наведеного видно, що між виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Тернівське» склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У статті 173 КЗпП України закріплено право працівника на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Частиною першою статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року визначено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Разом з цим, виходячи з приписів ст. 4 ЦПК України, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30 січня 2019 року у справі № справа № 2-797/2008. Відповідно до принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема, фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша і третя статті 13 ЦПК України). Відповідачем є особа (фізична та\\або юридична) чи держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до якої звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4)). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у справі № 642/6181/16-ц, висловленого у постанові від 29 серпня 2019 року. З позовної заяви представника позивача [PERSON] вбачається, що відповідачем по справі вона визначила саме Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Тернівське» та з якого просила стягнути на користь [PERSON] суму моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я у розмірі 200000,00 грн. (а.с.1-3). Судом встановлено, що Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Тернівське» є структурним підрозділом ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» без права юридичної особи, діє від імені Товариства - «ДТЕК Павлоградвугілля», не має відокремленого балансу, не має поточного рахунку в установах банку, не несе самостійної відповідальності по взаємовідносинам, які виникають з його господарської діяльності та не може бути позивачем чи відповідачем у судах, а також у інших органах (п.п. 2.1-2.6 Положення). Відповідно до Статуту та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (ідентифікаційний код юридичної особи 00178353) є товариством, юридичною особою, права і обов`язки якої набуває з дня його державної реєстрації. Підприємство є самостійним господарським суб`єктом, може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в судових органах. Встановлені судом обставини вказують на те, що виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Тернівське», до якого подано позов не є належним відповідачем по справі, оскільки, не є юридичною особою, не має власного рахунку, а відтак, у разі задоволення позову не зможе виконати відповідне рішення суду про стягнення шкоди. Натомість Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», має статус юридичної особи, має ідентифікаційний код, рахунки, а тому належним відповідачем у цій справі повинно бути саме ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», як вірно зазначив його представник за довіреністю у відзиві на позов. Тобто, позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, суд за клопотанням позивача до початку першого судового засідання, у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку (стаття 51 ЦПК України). Позивачем не подано клопотання про заміну неналежного відповідача по справі - належним, а діючим цивільним законодавством не передбачено можливості заміни відповідача за ініціативою суду. Суд зазначає, що в матеріалах справи містяться два примірники позовної заяви, поданої позивачем через канцелярію суду до першого судового засідання - 25 травня 2021 року (а.с. 66-71), в яких позивач зазначає відповідачем ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», хоча в резолютивній частині позову міститься прохання, стягнути саме з Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» суму моральної шкоди. Проте, суд не приймає до уваги вищенаведений примірник позовної заяви, оскільки він поданий не у процесуальний спосіб та не є клопотанням позивача про заміну первісного відповідача належним. За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Тернівське», що не позбавляє позивача права звернутися до суду з позовом до належного відповідача - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору залишаються за державою.

Outcome: dismissed