Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12172,10 грн. за кредитним договором №3201 від 05.11.2012 року. Свій позов позивач мотивує тим, що 05.11.2012 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3201 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та видано платіжну картку. 27.06.2013 року публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору №3201 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно якого банк встановлює клієнту кредит в сумі 13000 грн, процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить 28% річних, яка сплачується щомісячно. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу кредит. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яку він добровільно не погашав, тому і подано даний позов до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду поступило клопотання з проханням слухати справу у відсутність представника позивача та підтриманням позовних вимог, відсутністю заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки №1940202282292, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. У судовому засіданні встановлено, що 05.11.2012 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3201 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та видано платіжну картку (а.с.14-16). 04.06.2013 року [PERSON] до АТ «Ощадбанк» подана заява на встановлення кредиту в розмірі 13000 грн (а.с.12). Цього ж дня відповідача ознайомлено з умовами кредитування, що підтверджується його підписом (а.с.13). 27.06.2013 року публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору №3201 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с.18). Згідно п.1.1.4 додаткового договору банк встановлює клієнту кредит в сумі 13000 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки, при випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить 28% річних, яка сплачується щомісячно. Згідно п.4.4 додаткового договору клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право банку при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість в примусовому порядку закріплено у п.4.9. Відповідач своєчасно не повертав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем. Тому позивачем поданий позов про дострокове стягнення заборгованості по кредиту. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. З огляду на зазначене, суд, з урахуванням наданих доказів, прийшов до висновку, що в порушення умов Договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що передбачено ст.625 ЦК України. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за Договором, відповідач станом на 26.12.2018 року має заборгованість - 12172,10 грн., яка складається з наступного: - 11195,01 грн -заборгованість за кредитом; - 907,90 грн -заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; - 19,63 грн - пеня; -10 грн - комісія за розрахунково-касове обслуговування; - 29,10 грн - сума втрат від інфляції на суму простроченої заборгованості; -10,46 грн - 3% річних на суму простроченої заборгованості. Розрахунок суми заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредиту додано на а.с.23-30. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за Договором не погашає. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за Договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Договору. Таким чином, на підставі наданих позивачем доказів, які є належні і допустимі та якими позивач довів свої вимоги, суд вважає, що позивач належним чином довів, що відповідач не виконав умови Договору, а тому позов підлягає до задоволення повністю та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 12172,10 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 1921 грн. Тому суд, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 1921 грн.

Outcome: approved