Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що рішенням мілоського районного суду Луганської області від 21.10.2003 з нього було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно і до повноліття дитини. Відповідний виконавчий лист знаходиться на виконанні у Міловському районному відділі ДВС Головного ТУЮ у Луганській області. Починаючи з серпня 2018 року і по даний час дитина проживає разом з ним. З часу, коли за рішенням суду були присуджені аліменти, донька проживала з відповідачем, а він сплачував аліменти на утримання дитини. На даний час відповідач залишила дитину, не займається її вихованням та утриманням, мешкає окремо від дитини. На підставі викладеного, просить суд припинити з нього стягнення аліментів та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. В судове засідання позивач не з`явився. Суду надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причину неявки суду не повідомила. Третя особа - Служба у справах дітей Міловської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання свого представника не направили. Суду надали клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа - Міловський районний відділ ДВС Головного ТУЮ у Луганській області в судове засідання свого представника не направили. Суду надали клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Міловського районного суду Луганської області від 21.10.2003 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] в розмірі ј доходів громадян щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2003 року і до її повнолітня (а.с. 10). Вказане рішення суду набрало законної сили. Згідно довідки, виданої Міловським районним відділом ДВС Головного ТУЮ у Луганській області, станом на 31.12.2018 [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 11836,76мгрн. (а.с. 14, 15-17). Позивач зазначає, що починаючи з серпня 2018 року і по даний час дитина проживає разом з ним. З часу, коли за рішенням суду були присуджені аліменти, донька проживала з відповідачем, а він сплачував аліменти на утримання дитини. На даний час відповідач залишила дитину, не займається її вихованням та утриманням, мешкає окремо від дитини. Згідно копії довідки, виданої Міловською селищною радою Міловського району Луганської області, копії домової книги для прописки громадян, разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована та мешкає його донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з серпня 2018 року і по даний час дитина [PERSON] , [INFO] , перестала проживати з матір`ю, а стала проживати з батьком [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивач просив звільнити його від сплати заборгованості за аліменти, яка утворилася за період з 01.01.2015 і по день ухвалення рішення у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання дитини з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів. На підставі ст. ст. 18, 179, 180, 181, 197 СК України,

Outcome: approved