Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що на початку квітня 2001 року відповідач за попередньою змовою з [PERSON] з метою крадіжки майна, шляхом зриву навісного замка, проникли до ангару спортивно-оздоровчого табору «Молодіжний», що розташований в с.Плюти Обухівського району Київської області та належить Київському національному університету технологій та дизайну, звідки таємно викрали човни «Язь». Всього викрадено 19 човнів. Вироком суду в 2001 році за вчинення крадіжки 12 човнів засуджено [PERSON], а в серпні 2013 року - [PERSON] Оскільки вироком суду з відповідача було стягнуто збитки в розмірі 3969 грн., позивач просив стягнути з відповідача різницю між реально заподіяними збитками 19362 грн. 43 коп., що становить 15393 грн. 43 коп. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала та пояснила, що злочином, вчиненим відповідачем, університету було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 19362 грн. 43 коп. За вироком суду стягнуто з [PERSON] в відшкодування шкоди та отримано позивачем 3969 грн. Просить стягнути різницю між реальною та відшкодованою шкодою. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили прийняти до уваги, що розмір викрадено було встановлено судом та стягнуто з відповідача. Вказана сума повернута університету. Пояснили, що два човна із викрадених дванадцяти було повернуто позивачу. Крім того, вважали за доцільне залучити до участі іншого засудженого, який несе солідарну з відповідачем відповідальність. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали цивільної та кримінальної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на початку квітня 2001 року вночі [PERSON] разом з [PERSON], за пропозицією останнього, з метою крадіжки чужого майна, прийшли до ангару оздоровчо-спортивного табору «Молодіжний» с.Плюти Обухівського району Київської області, що належить Київському національному університету технологій та дизайну м.Київ, де шляхом злому навісного замка «фомкою», принесеною з собою, проникли в приміщення і викрали два човни «Язь» вартістю 246 грн. кожен на суму 492 грн. Продовжуючи злочинні дії, через тиждень, вночі, разом прийшли до того ж ангару, де відкривши замок викрали з ангару ще 10 човнів «Язь» на суму 2460 грн. Загальна вартість викраденого майна становить 2952 грн. Вироком Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2002 року [PERSON] визнано винним по ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Стягнуто з [PERSON], солідарно на користь Київського національного університету технологій та дизайну м.Києва - 2214 грн. матеріальної шкоди. Цим же вироком речові докази: човни - залишено власнику. З наявної в матеріалах кримінальної справи розписки вбачається, що викрадені два човни повернуті власнику. Вироком Обухівського районного суду Київської області від 20 серпня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік та покладенням певних обов'язків. Стягнуто з [PERSON] на користь Київського національного університету технологій та дизайну м.Києва - 3936 грн. матеріальної шкоди шляхом звернення стягнення на частину застави, внесеної обвинуваченим Як вбачається із виписки по рахунку позивача станом на 03.09.2014 року грошові кошти в розмірі 3936 грн. зараховані на рахунок останнього згідно вироку суду. Обставин, які б підтверджували відшкодування позивачу шкоди [PERSON] судом не встановлено. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Представник позивача в обґрунтування своїх вимог посилався на положення ч.1,2 ст.1166, ч.1,2 ст.1192 ЦК України та просив прийняти до уваги, як підтвердження вартості викрадених човнів бухгалтерську довідку №18-18/1784 від 12.08.2014 року. Однак з такими доводами суд погодитись не може, виходячи з наступного. Вартість викраденого у позивача майна підтверджувалась довідкою про вартість викраденого, що знаходилась в матеріалах справи і була надана самим позивачем. При розгляді кримінальної справи позивач з розміром викраденого був згоден, цивільний позов підтримував у розмірі 3936 грн., на розгляд кримінальної справи до суду не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно вироку суду, заявлений позивачем під час розгляду кримінального провадження розмір збитків стягнутий з відповідача за рахунок внесеної ним заяви та зарахований на рахунок університету. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог у розмірі 15393 грн. Доводи представника позивача, що університет намагався збільшити розмір позовних вимог під час розгляду судом кримінальної справи, однак не встиг цього зробити, встановлених судом обставин не спростовують. При цьому суд також враховує, що позивачем не заявлено вимог до [PERSON], а також ту обставину, що представник позивача відмовилася від залучення останнього до участі у справі.

Outcome: dismissed