Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], ТОВ «Південбуд Інвест» про стягнення заборгованості. Просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2006/13-2.06/1082 від 26.12.2006 року, укладеним строком до 26.12.2006 року зі сплатою 12.25 % відсотків річних за користування кредитом, на загальну суму 210 000 (двісті десять тисяч) доларів США 00 центів та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 25.12.2021 року, несплачених процентів, нарахованої пені, а також стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. Посилається на те, що відповідач [PERSON] за кредитним договором взяв у кредит грошові кошти, але умови договору не виконав та не повернув заборгованість позивачеві після закінчення строку кредиту, а відповідач ТОВ «Південбуд Інвест» не виконує перед позивачем обов'язки поручителя із солідарною відповідальністю. Станом на 14.11.2012 року загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 312 262 (триста дванадцять тисяч двісті шістдесят два) долари США 00 центів, що за курсом НБУ станом на 14.11.2012 року складає 2 495 915(два мільйони чотириста дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) гривень, 05 копійок. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутністю, позовні вимоги підтримав, на винесення заочного рішення погоджується, але відповідач не повертає кредит за умовами договору. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду неодноразово повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи, але без поважних причин до суду не з'явилися, на попередніх засіданнях представник відповідача [PERSON] брав участь, надав пояснення, заперечував у задоволенні позову, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе ухвалити рішення. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача підлягаючими задоволенню, оскільки вони засновані на вимогах законну та підтверджуються наданими доказами, на підставі встановлених фактичних обставин по справі. У судовому засіданні встановлено, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2006/13-2.06/803 від 21 вересня 2006 року, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав їй кредит у сумі 75 000 (сімдесят п'ять тисяч) доларів США 00 центів, терміном з 21 вересня 2006 року по 20 вересня 2013 року під 13% відсотків річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно, згідно Графіку погашення кредиту та відсотків. У якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за договором кредиту № 2006/13-2.06/1082, між позивачем та ТОВ «Південбуд-Інвест» 26.12.2006 року укладено Договір поруки № 07-15/1343, відповідно до якого ТОВ «Південбуд-Інвест» зобов'язався солідарно відповідати за невиконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Відповідачі порушили умови повернення суми кредиту, відсотків річних за користування кредитом, та інших платежів, згідно умов, положень та графіку погашення кредиту, а також не виконали вимогу банку щодо погашення заборгованості після закінчення строку дії кредиту. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору у випадку прострочення строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1, 2.6.3, 3.2.3, 4.4, 5.4 цього договору Позичальник сплачує Кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно п. 4.3. договору у разі порушення Позичальником вимог п.п 3.3.2 - 3.3.16 цього договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 3 проценти від суми кредиту, визначеного п.1.1 цього договору, за кожний випадок. За розрахунком банку станом на 14.11.2012 року загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 312 262 (триста дванадцять тисяч двісті шістдесят два) долари США 00 центів, що за курсом НБУ станом на 14.11.2012 року складає 2 495 915(два мільйони чотириста дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) гривень, 05 копійок. , що включає в себе: - суму заборгованості за кредитом - 185 493 (сто вісімдесят п'ять тисяч чотириста дев'яносто три) долари США, що за курсом НБУ складає 1 482 645(один мільйон чотириста вісімдесят дві тисячі шістсот сорок п'ять) гривень, 55 копійок; - суму заборгованості за відсотками - 104 817(сто чотири тисячі вісімсот сімнадцять) доларів США, 68 копійок, що за курсом НБУ складає 837 807(вісімсот тридцять сім тисяч вісімсот сім) гривень, 73 копійки; - суму пені за несвоєчасне повернення кредиту - 7 865(сім тисяч вісімсот шістдесят п'ять) доларів США, 64 копійки, що за курсом НБУ складає 62 870(шістдесят дві тисячі вісімсот сімдесят) гривень, 10 копійок; - суму пені за несвоєчасне повернення відсотків - 14 086 (чотирнадцять тисяч вісімдесят шість) доларів США, 28 центів, що за курсом НБУ складає 112 591(сто дванадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одна) гривня 67 копійок; Частина 2 ст.192 ЦК України встановлює, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.193 ЦК України порядок вчинення правочинів з валютними цінностями встановлюється законом. На сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум наданняодержання кредитів в іноземної валюті, таким чином, операція з наданням банками кредитів в іноземної валюті не потребує індивідуальної ліцензії . Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно із законом, договором. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України по договору поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Згідно ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Враховуючи, що відповідачі визнали заборгованість перед банком по сумі кредиту в розмірі 423 815, 71 гривень та по процентам за користування кредитом в розмірі 89 446, 49 грн., суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. У ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором, або законом. При стягненні сум за кредитним договором суду треба керуватись положенням частини 1 статті 1050 ЦК України та виходити з того, що стягнення сум (відсотків) за статтею 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Суд враховує, що у розділі 4 «Відповідальність сторін» вказаного договору передбачені штрафні санкції за прострочення грошових зобов'язань по умовам договору ( п.п. 4.1 - 4.3). Виходячи з умов кредитного договору предметом неустойки є грошові кошти, розмір яких встановлювався договором. За заявою відповідача суд враховує положення частини 3 статті 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки (пені та штрафу), та встановлює, що розмір обчислених позивачем штрафних санкцій станом на 22.10.2010 р. є не співмірним розміру збитків (майже половина суми заборгованості), а також визнає наявність інших обставин, які мають істотне значення для вирішення справи. Враховуючи позицію висловлену Верховним судом України в «Узагальненнях практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні статті 551 ЦК України можна вважати доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін (а не лише боржника), які заслуговують на увагу. Крім того, внаслідок невиконання відповідачами умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, які, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved