Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №3834 від 04.07.2013 року. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору ПАТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредиту у розмірі 34000,00 грн. зі сплатою 11,00% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 01.07.2016 року. Як поручитель за виконання [PERSON] договірних зобовязань перед ПАТ «Державний ощадний банк України» виступили [PERSON] згідно договору поруки №3834/1 від 04.07.2013 р., [PERSON] згідно договору поруки №3834/2 від 04.07.2013 р. та [PERSON] згідно договору поруки №3834/3 від 04.07.2013 р. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 10.08.2016 року виникла заборгованість в розмірі 27675,48 грн., яка складається з: 19833,40 грн. тіло кредиту; 3824,57 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; відповідно до ст..625 ЦК України: 2741,29 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01.12.2014 р. по 17.10.2016 р.; 532,31 грн. інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.12.2014 р. по 17.10.2016 р.; 623,53 грн. 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.12.2014 р. по 17.10.2016 р.; 120,38 грн. 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.12.2014 р. по 17.10.2016 р. Позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості, нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованим, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 27675,48 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просив також стягнути судові витрати, повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідачів у пресі в розмірі 1260,00 грн. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам\~ст. 169 ЦПК України. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи належним чином були повідомлені, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], шляхом опублікування оголошення про їх виклик в газеті «Урядовий курєр» № 71 від 14.04.2017 року та розміщення інформації про час і місце судового засідання на сторінці Добропільського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (http://dpm.dn.court.gov.ua/sud0514/ogol/), відповідач [PERSON] була повідомлена письмово за адресою фактичного її проживання, яка міститься в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Будь-яких заяв від відповідачів щодо відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Від відповідача, [PERSON], до суду надійшло клопотання, в якому остання зазначила, що станом на 30 березня 2017 року заявлені позовні вимоги не відповідають фактичному стану справи, оскільки не враховують здійснені у січні, лютому та березні 2017 року платежі за минулий період та включають в себе інфляційне збільшення та додаткові 3% річних від суми заборгованості, додала копії квитанцій про погашення кредиту на суму 650 грн. від 16.01.2017р., 660 грн. від 20.02.2017р., та 930 грн. від 13.03.2017р. Просила суд, відповідно до ст..2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», скасувати нарахування пені та штрафів, а саме нараховані 3723,60 грн. інфляційне збільшення заборгованості та 623,53 грн. три проценти річних від суми заборгованості. Відповідно до ч.1\~ст.224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідачів копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобовязального права. Судом встановлено наступне. 04 липня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №3834, за яким останній отримав кредит у розмірі 34000,00 грн. зі сплатою 11,0 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 01 липня 2016 року на споживчі цілі (а.с.5-9). Відповідно до п. 3.3.3 договору відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 944,44 грн. та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня місяця наступного за звітним починаючи з 01.08.2013 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, списує в рахунок погашення основної суми заборгованості за кредитом та сплати процентів. Отримання коштів відповідачем підтверджується копією заяви на видачу готівки №3834 від 04.07.2013 (а.с.27). Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору, проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором. Пунктом 2.4 Кредитного договору передбачено, що детальний розпис сукупної вартості кредиту (у процентному значенні та грошовому виразі) Графік платежів, вид та предмет кожної супутньої послуги, повязаної з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладення цього договору та їх обґрунтування визначені в додатках №1 та №2 до цього договору, що є його невідємною частиною. Згідно пункту 3.3.2 Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково, відповідно до порядку визначеного цим договором. Відповідно до пункту 3.6.1 Кредитного договору, з метою виконання зобовязання за цим договором, а також здійснення будь-яких інших платежів за цим договором, та у разі відсутності або недостатності коштів на поточному рахунку, банк має право здійснювати договірне списання з рахунків позичальника у будь-якій валюті в АТ «Ощадбанк» (банку) будь яких платежів, належних до сплати позичальником за цим договором, в тому числі в рахунок погашення порушеного зобовязання. Згідно пункту 4.2.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань по цьому договору. Пунктами 4.3.1;4.3.3-4.3.5 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобовязання; у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та належним чином виконувати взяті на себе інші зобовязання за цим договором; у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору. Згідно пункту 5.1 Кредитного договору, виконання позичальником зобовязань за цим договором (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується порукою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором №3834 від 04.07.2013 року було укладено договори поруки №3834/1 від 04.07.2013 року з [PERSON] (а.с.10-15), №3834/2 від 04.07.2013 року з [PERSON] (а.с.16-20), №3834/3 від 04.07.2013 року з [PERSON] (а.с.21-26), за якими [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно є поручителями [PERSON] і відповідно до умов договорів поручителі зобовязались відповідати перед кредитором солідарно з боржником [PERSON] за виконання в повному обсязі зобовязання, що випливають з умов кредитного договору. Відповідач станом на 10.08.2016 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 23657,97 грн., яка складається з: 19833,40\~ грн. заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) 3824,57 грн. заборгованість за процентами. Вищевказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.37). За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст..625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Щодо письмових заперечень відповідача, [PERSON], про те, що станом на 30 березня 2017 року заявлені позовні вимоги не відповідають фактичному стану справи, оскільки не враховують здійснені у січні, лютому та березні 2017 року платежі за минулий період, суд вважає, що вказані заперечення не заслуговують на увагу, оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором №3834 від 04.07.2013 року складений станом на 10.08.2016 року, а платежі здійснені відповідачем 16.01.2017р., 20.02.2017р. та 13.03.2017р., а отже дані платежі не змінюють розмір заборгованості за розрахунком станом на 10.08.2016 року. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобовязань в повному обсязі з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачами встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів Згідно з ч. 1,3 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Стаття 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Щодо доводів відповідача, [PERSON], про скасування нарахування пені та штрафів, а саме нарахованих 3723,60 грн. інфляційне збільшення заборгованості та 623,53 грн. 3% річних від суми заборгованості, на підставі ст..2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає наступне. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (п. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (п. 3 ст. 549 ЦК України). Тобто, штраф і пеня є різновидами неустойки, яка нараховується у разі порушення боржником зобовязання і є видом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобовязання. Водночас формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Попри подібність правової природи п. 3 ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст. 625 ЦК України (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Враховуючи викладене, доводи відповідача, [PERSON], з приводу скасування на підставі ст..2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», нарахованих сум заборгованості 3723,60 грн. інфляційного збільшення заборгованості та 623,53 грн. 3% річних від суми заборгованості - не заслуговують на увагу. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати нараховані на прострочену суму боргу (тіла кредиту) та прострочених процентів та 3% річних за простроченим кредитом та простроченими процентами, надавши відповідний розрахунок (а.с.2-3). Наданий розрахунок (а.с.2-3) суд вважає правильним. З розрахунку вбачається, що: 2741,29 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01.12.2014 р. по 17.10.2016 р.; 532,31 грн. інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.12.2014 р. по 17.10.2016 р.; 623,53 грн. 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.12.2014 р. по 17.10.2016 р.; 120,38 грн. 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.12.2014 р. по 17.10.2016 р. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 27675,48 грн., яка складається з: 19833,40 грн. тіло кредиту; 3824,57 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 2741,29 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01.12.2014 р. по 17.10.2016 р.; 532,31 грн. інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.12.2014 р. по 17.10.2016 р.; 623,53 грн. 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.12.2014 р. по 17.10.2016 р.; 120,38 грн. 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 02.12.2014 р. по 17.10.2016 р. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved