Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить суд стягнути з відповідача на його (позивача) користь заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 22909,61 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.. Відповідач та його представник в судовому засідання позов не визнали, не заперечуючи факту самовільного підключення відповідачем до електромережі поза приладами обліку електричної енергії, не погоджуються з розрахунком суми заборгованості позивачем, мотивуючи тим, що самовільне підключення поза розрахунковим приладом обліку (електролічильником) було не тривалим, а лише з 20.11.2013 року. Судом встановлено, що 30 жовтня 2000 року між ДАЕК (Державна акціонерна енергопостачальна компанія) «Київобленерго», правонаступником якої в даний час є публічне акціонерне товариство «Київобленерго» та відповідачем у справі [PERSON] було укладено договір №101446 про користування електричною енергією побутовим споживачем. Згідно умов цього договору та правил користування електроенергією для населення Енергопостачальник (позивач) бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 2 кВт, а Споживач (відповідач) зобов'язується оплачувати одержану електроенергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни передбачені цим договором з дотриманням вимог нормативно-технічних документів та договору. 13.12.2013 pоку під час рейдової перевірки в садибі, де проживає відповідач [PERSON], за адресою: [ADDRESS], працівниками позивача Таращанського РП ПАТ «Київобленерго» було виявлено самовільне підключення однофазного кабелю до електричної мережі Енергопостачальника з порушенням схеми обліку, а саме було змонтовано на горищі підсобного приміщення безоблікове відгалуження на ділянці між опорою № 33 та вхідним автоматичним вимикачем, внаслідок чого електроенергія, що споживалася розрахунковим приладом обліку (електролічильником) не враховувалася і даний спосіб підключення є прихованим, оскільки при знятті показів лічильника чи його контрольному огляді таке самовільне підключення не можливо було виявити. Даний кабель був відключений працівниками позивача у місці приєднання та було виконано заміри його перерізу штангельциркулем, про що було зроблено записи в акті АКЕЕН. По факту даного порушення та у відповідності до п. 53 ПКЕЕН, було складено Акт про порушення №К027809 від 13.12.2013 року. Споживач підписав акт та вніс у акт пояснення, з якого слідує, що він погодився із фактом самовільного приєднання. Згідно протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення Тарашанського підрозділу №0290 від 17 грудня 2013 року на підставі акту про порушення ПКЕЕН та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, комісією встановлено, що споживач причетний до порушення ПКЕЕН та допустив його шляхом самовільного підключення до електромережі власника мережі поза приладом обліку з порушенням схеми обліку. Прийнято рішення провести нарахування обсягу та вартості не облікованої електроенергії згідно абзацу 2 підпункту а) п. 3.3 Методики за 3 (три) роки, тобто з дня останньої технічної перевірки або допуску до експлуатації, або набуття права власності, але не більше ніж за три роки - з 13.12.2010 року по 13.12.2013 року. Згідно розрахунку зробленому по Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. за № 562, зареєстрованої МЮ України 4 липня 2006 р. за № 782/12656 поданого позивачем заборгованість відповідача складає 22909,61 грн.. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи щодо майна юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електроенергією для населення згідно із законодавством України. Відносини які виникають між споживачем та електропостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМ України від 26.07.1999 року за № 1357 і є обов'язковими для виконання кожною із сторін та договором про користування електричною енергією. Згідно п. 48 Правил користування електричною енергією споживач несе відповідальність за порушення даних правил. А відповідно ст. 42 Правил користування електричною енергією, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил. Відповідно до ч. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Судом не може бути взятим до уваги посилання відповідача та його представника на ту обставину, що розрахунок вартості не облікованої електричної енергії позивачем здійснений з порушенням Методики, тобто за період трьох років, висловлюючись, що згодні на те, щоб відповідач сплатив суму за спожиту електроенергію, обраховану з шість місяців, оскільки комісія, яка розглядала акт про порушення від 13.12.2013 року в протоколі встановила, що [PERSON] порушив ПКЕЕН внаслідок самовільного підключення електропроводки до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії (п. 3.1.5 Методики), а саме самовільно змонтував відгалуження однофазним кабелем перед лічильником прихованим способом, а тому позивачем для нарахування суми збитків було застосовано п. 3.3, 3.5 Методики і крім того відповідач не звертався до суду з позовом щодо невірно нарахованих сум за складеним актом та не оспорював його. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved