Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує наступним. Згідно рішення виконавчого комітету Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 25.12.2008\~позивач виготовив свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] . Рішенням 11-ої сесії Томашівської сільської ради від 25.12.2008\~ [PERSON] надано дозвіл на приватизацію, а рішенням 12-ої сесії Томашівської сільської ради від 02.10.2012\~затверджено технічну документацію на передачу земельної ділянки площею 0,1873\~га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . Дана земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідача, яким на частині земельної ділянки [PERSON] , самовільно споруджено господарську будівлю. Дана самовільна забудова встановлена актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності\~Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 10.02.2015. Однак, виявлені порушення відповідачем не усунуто та самовільна забудова продовжує знаходитися на частині земельної ділянки позивача. [PERSON] зазначає, що такі дії позивача порушують його права, як власника землі, адже він не може користуватися нею в повному обсязі, а тому просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивача, що знаходиться по [ADDRESS] шляхом демонтажу самовільно збудованої господарської споруди та стягнути судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.10.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] своїм правом подати відзив на позовну заяву скористався та зазначив, що позовні вимоги не визнає. Вказав, що йому на праві власності належить домоволодіння, яке знаходиться на земельній ділянці, що належить йому на праві приватної власності, а всі господарські будівлі знаходяться в її межах. При цьому, розташування існуючих будівель повністю відповідає розташуванню існуючих будівель вказаних на схематичному плані земельної ділянки технічного паспорту на домоволодіння. Також зазначає, що позовні вимоги позивача є некоректними, оскільки про демонтаж якої саме самовільно збудованої господарської споруди не вказано, а на його земельній ділянці є 2 літні кухні. Зважаючи на це просить суд постановити рішення, яким відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог та вирішити питання розподілу понесених судових витрат. Від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив в якій він зазначає наступне. Так, [PERSON] є суміжним землекористувачем по сусідству із земельною ділянкою [PERSON] , однак межі земельної ділянки останнього з позивачем та з суміжним землекористувачем [PERSON] погоджено не було. Викликають зауваження і відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, рішення сесії Томашівської сільської ради від 11.04.2014 та від 21.08.2015 та кадастровий план від 2014. Як наслідок, сумнівною є копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] . Також в технічній документації на земельну ділянку вказано, що ділянка [PERSON] становить 0, 25 га, хоч фактично ним загороджено 0, 34 га. Окрім цього, відповідач бажає видати самовільно збудовано літню кухню у 2008 за будову 1999. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов просили задоволити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив у зв`язку з його безпідставністю. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працював головою Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області до червня 1998. Йому відомі сторони даної справи та існуючий між ними спір. Зокрема вважає, що [PERSON] побудував літню кухню не домовившись про це з сусідами. На його думку, частина літньої кухні відповідача, яким сфальсифіковано ряд документів, частково побудована на земельній ділянці позивача. Окрім цього, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відповідач [PERSON] [INFO] помер (а.с. 161), а тому ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.12.2019 провадження по даній справі зупинено до залучення до участі у справі його правонаступника чи законного представника (а.с. 169). Ухвалою суду від 19.05.2020 від приватного нотаріуса витребувано копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 172). Вивчивши матеріали спадкової справи провадження у справі судом відновлено (а.с. 187) та ухвалою від 21.07.2020 замінено первісного відповідача [PERSON] на його правонаступника - належного відповідача [PERSON] , [INFO] (а.с. 188-189). Суд, вислухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.\~78\~Земельного кодексу\~України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ст. 391 ЦК України,\~\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. г ч.1 ст.\~91\~Земельного кодексу\~України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Встановлено, що сторони по справі є сусідами та сусідніми землекористувачами. Відповідно до рішення виконавчого комітету Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 25.12.2008 [PERSON] надано дозвіл на оформлення права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] на правах приватної власності в цілому (а.с. 38). На підставі вказаного рішення [PERSON] видано свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно (а.с. 39), що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 42) та технічною документацією (а.с. 91-106). При цьому, в результаті проведених робіт уточнено площу належної позивачу земельної ділянки, яка становить 0, 1873 га (а.с. 93). Відповідно до витягу з рішення 12 сесії Томашівської сільської ради від 02.10.2012 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів та передачу у власність [PERSON] земельних ділянок загальною площею 0, 1873 га в тому числі 0, 1873 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (а.с. 4). Однак, відповідно до ст.\~125\~Земельного кодексу\~України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Згідно ст. 391 ЦК власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов). Із зазначеним позовом може звернутися також особа, яка відповідно до закону або договору має право володіння та користування майном, у тому числі у випадку, коли зазначені перешкоди чиняться власником такого майна. Негаторний позов це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц). Постановою від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц\~Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном має застосовуватися принцип реєстраційного підтвердження володіння, який полягає у тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього усі повноваження власника, визначені у ч. 1 ст. 317 ЦК України, зокрема набуває і право володіння. Відтак, враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку. Водночас суд зауважує, що позивач не надав суду правовстановлюючих документів на земельну ділянку, право на яку він захищає, тобто не довів наявність у нього права власності чи права користування земельною ділянкою, без чого в нього не може виникнути право на негаторний позов щодо захисту неіснуючого у нього права. Відповідно до наявного в матеріалах справи акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил\~Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 10.02.2015 встановлено, що будівництво господарської будівлі по [ADDRESS] , яка межує з земельною ділянкою позивача, здійснено в 1999 без дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги Закону України «Про основи містобудування» (а.с. 5). На підставі вищевказаного акту 10.02.2015 Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с. 6-7). Зокрема, згідно з даним приписом Управління вимагало усунути виявлене порушення до 10.02.2016 шляхом направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт або повернення до попереднього стану. Позивач, посилаючись на вищевказаний акт та припис, зазначає, що відповідачем здійснено самовільне будівництво будівлі на частині його земельної ділянки. Однак, з даного приводу суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Так, [PERSON] , на виконання вищевказаного припису, виданого Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, усунув виявлені порушення вимог Закону України «Про основи містобудування» та у відповідності до норм чинного законодавства, виготовив технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що по [ADDRESS] (а.с. 72-74). Як наслідок, відповідачу на праві приватної власності належить домоволодіння, в склад якого входить житловий будинок, літня кухня, стайня, стодола, сарай, убиральня, ще одна літня кухня, ворота, 3 огорожі та криниця (а.с. 70-71). Право власності [PERSON] також підтверджується технічною документацією на домоволодіння (а.с. 77-86) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. При цьому, те, що земельна ділянка, на якій знаходиться належне відповідачу домоволодіння, належить йому на праві приватної власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.01.2016 (а.с. 75) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 76). Частиною 1\~ст. 376 Цивільного кодексу України\~встановлено ознаки\~самочинного будівництва,\~а саме:\~житловий будинок,\~будівля,\~споруда,\~інше нерухоме\~майно вважаються\~самочинним будівництвом,\~якщо вони\~збудовані або\~будуються на\~земельній ділянці,\~що не\~була відведена\~для цієї\~мети,\~або без\~відповідного документа,\~який дає\~право виконувати\~будівельні роботи\~чи належно\~затвердженого проекту,\~або з\~істотними порушеннями\~будівельних норм\~і правил;\~кожна з\~наведених обставин\~є самостійною\~окремою ознакою\~самочинності будівництва,\~а наслідком\~здійснення такого\~будівництва за\~ч.\~2\~ст. 376 Цивільного кодексу України\~є те, що особа, яка здійснила самочинне будівництво не набуває права власності на нього. Законодавець, з врахуванням ч. 4 ст. 376 ЦК України, відокремив не тільки ознаки самочинності, але й навів окремі самостійні підстави та випадки звернення до суду в межах цивільних правовідносин для захисту своїх цивільних прав власником земельної ділянки та уповноваженим органом для захисту суспільного інтересу та прав третіх осіб у випадку допущених забудовником процедурних порушень, що є суттєвими для виникнення права на забудову та конструктивних, санітарних чи інших недоліків самого будівництва, зведеного об`єкта або відхилення спорудженого об`єкта від проекту. Для правильного вирішення спору належить з`ясувати природу спірних правовідносин відповідно до підстав поданого позову, встановити наявність чи відсутність ознак самочинності згідно з приписами законодавства, наявність чи відсутність у зв`язку з цим порушених прав власника земельної ділянки, що підлягають судовому захисту. Отже, з урахуванням вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», суд виходить з того, що відповідач отримавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно (серія та номер : [NUMBER] від 16.01.2016), а саме: домоволодіння, в склад якого входить житловий будинок, літня кухня, стайня, стодола, сарай, убиральня, ще одна літня кухня, ворота, 3 огорожі та криниця, держава в особі державного реєстратора, офіційно визнала і підтвердила факт наявності у [PERSON] речового права (права власності) на вищезазначене нерухоме майно. За таких обставин, [PERSON] на законних підставах належить право власності на домоволодіння, в склад якого входить житловий будинок, літня кухня, стайня, стодола, сарай, убиральня, ще одна літня кухня, ворота, 3 огорожі та криниця, які розташовані на земельній ділянці, яка на праві власності належить [PERSON] (кадастровий номер 2622887802:04:002:0232). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку пр о те, що літня кухня, яка на праві власності належать [PERSON] , та яка розташована на земельній ділянці, яка також на праві власності належить [PERSON] (кадастровий номер 2622887802:04:002:0232), не є самочинним будівництвом у розумінні ч. 1\~ст. 376 ЦК України. В поданій [PERSON] відповіді на відзив на підтвердження своїх позовних вимог останній зазначає, що Калуським ВП ГУНП в Івано-Франківській області доведено факт підробки приватизаційних документів працівниками Томашівської сільської ради по [ADDRESS] і розслідується кримінальне провадження № 12015090170000948 за ст. 358 КК України (а.с. 121). Однак, позивачем жодних документів, включаючи витяг з ЄДРДР, до матеріалів справи не долучено, а тому такі твердження судом до уваги не беруться. Аналогічно суд до уваги не може брати посилання позивача та свідка на те, що технічна документація на спірну землю та інші документи на підставі яких [PERSON] виготовлено правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами сфальсифіковано, оскільки згідно наявних матеріалів справи вони ніким не оспорювалися та не скасовувлися, а предметом спору в даному випадку є усунення перешкод в користуванні землею, а не оспорення рішень, на підставі яких такі документи виготовлено. Щодо поданої [PERSON] 26.11.2020 заяви про викрадення саду та подвір`я його домоволодіння [ADDRESS] , згідно з технічною документацією (а.с. 91-106) в результаті проведених робіт уточнено площу належної позивачу земельної ділянки, яка становить 0, 1873 га (а.с. 93). Також згідно витягу з рішення 12 сесії Томашівської сільської ради від 02.10.2012 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів та передачу у власність [PERSON] земельних ділянок загальною площею 0, 1873 га в тому числі 0, 1873 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (а.с. 4). Суд також вважає за необхідне вказати, що від позивача [PERSON] 04.12.2018 поступило клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи (а.с. 32-33), яке судом задоволено частково та призначено по даній справі судово-будівельну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання: чи відповідає будівельним нормам і правилам розміщення будівельної споруди (літньої кухні), спорудженої відповідачем [PERSON] по [ADDRESS] ? Чи побудовані господарські споруди відповідача [PERSON] п [ADDRESS] у межах його земельної ділянки чи поза ними? На час проведення експертизи\~ провадження по даній справі зупинено. Однак, в подальшому від [PERSON] надійшла заява про відмову в залученні експерта на будівельно-технічну експертизу, оскільки оплачувати проведення експертизи він не буде (а.с. 131). Така поведінка позивача призвела до затягування розгляду справи, зокрема зупинення провадження у справі на тривалий період часу. Суд також зазначає, що позивачем не визначено взагалі будь-яких ідентифікуючих та індивідуальних ознак окремо визначеного самочинно збудованого майна та не конкретизовано споруду, яку він просить зобов`язати відповідача демонтувати. Статтею 12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що позивачем не доведено що належна відповідачу літня кухня, яка введена в експлуатацію, збудована самовільно та не доведено, що дана споруда по [ADDRESS] створює [PERSON] перешкоди у використанні земельної ділянки, що перебуває в його постійному користуванні, то в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed