Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 08.06.2017 року мотивуючи тим, що 07.02.2017 року уклав договір позики у формі розписки з [PERSON], відповідно до якого передав їй кошти в розмірі 18578,00 грн. зі строком повернення до 01.06.2017 року. Однак, відповідач у визначений строк кошти не повернула, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 18578,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти за договором позики від 07.02.2017 року в розмірі 18578,00 грн. та судові витрати у справі в розмірі 640,00 грн., всього 19218,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно розписку надану позивачем вона писала та розписувалась у ній, однак позивач примусив її це зробити. Вона працювала у позивача продавцем у магазині близько одного року і шість місяців без оформлення трудової книжки, 29.01.2017 року в магазині була проведена внутрішня ревізія та було виявлено за останні два місці недостачу в розмірі 50 000 грн., з яких 18578,00 грн. за її роботу. Позивач по телефону погрожував їй та вимагав щоб вона написала розписку, тому 07.02.2017 року вона приїхала до магазину і в присутності дружини позивача написала розписку. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас , договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст.11 ЦК України). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник забовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)... Договір позики є укладеним з моменту передання грошей... Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі... На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику... у такій самій кількості..., що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 07.02.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримала, кошти в розмірі 18578,00 грн. зі строком повернення до 01.06.2017 року, що підтверджується розпискою ( а.с. 4). Відповідач [PERSON] у визначений строк кошти в розмірі 18578,00 грн. позивачу не повернула, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ст.610 ЦК України: невиконання зобов'язання є порушенням зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст..612 ЦК України). Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики від 07.02.2017 року в розмірі 18578,00 грн. Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом, в порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України, було розяснено сторонам їх права та обовязки, попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, однак відповідач своїми правами, передбаченими ЦПК України, щодо подання чи витребування належних та допустимих доказів до суду не скористалась, та не надала жодних доказів в підтвердження заперечень проти позову та спростування доводів позивача. Позивачем доведено факт укладення договору позики, факт отримання відповідачем коштів та порушення зобовязання. Даючи оцінку встановленим обставинам та наданим доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з [PERSON], на користь [PERSON], [INFO], кошти за договором позики від 07.02.2017 року в розмірі 18578,00 грн. Згідно ст.88 ЦПК України на відповідача покладено обовязок відшкодувати позивачу понесені судові витрати, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 640,00 грн., які складаються з судового збору сплаченого позивачем при подачі позову до суду ( а.с.1).

Outcome: approved