Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що вироком Баранівського районного суду від 09.08.2018 [PERSON] визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 128 КК України, вчиненого відносно [PERSON] Внаслідок неправомірних дій [PERSON] [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, що належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя. Окрім того, позивач зазначає, що [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, переживаннях у порушенні життєвих звязків тощо. З огляду на викладене позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5ст. 279\~ЦПК Українисуд\~розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надала не зважаю чи на те, що ухвалою суду від 28.01.2019 відповідачу було продовжено строк для подачі відзиву на позовну заяву. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247\~ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Баранівського районного суду від 09.08.2018 [PERSON] було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнено матеріальну шкоду завдану злочином у сумі 14585.83 грн (а.с. 8-14). За змістом ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~та обовязків, визначених законом.\~Кожна сторона повинна довести ті обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6\~ст.81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В\~ст.89 ЦПК України\~законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином,\~дії відповідача, внаслідок яких позивачу було спричинено тілесні ушкодження, є протиправними. Відповідно відповідачем порушені законні права та інтереси позивача. Вона зазнала душевних страждань внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а тому її вимоги про відшкодування моральної шкоди є\~правомірними. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Отже, визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує характер тілесних ушкоджень, які віднесено до середнього ступеня тяжкості з ознаками тривалого розладу здоров'я, обсяг страждань позивача, її вік, тривалість лікування з 24.11.2017 по 13.12.2017 (вказані відомості встановлені вироком Баранівського районного суду від 09.08.2018);\~певний час вимушених змін у життєвих стосунках. Виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити в сумі 15000 грн., який буде достатнім для справедливої сатисфакції та відшкодування душевних страждань позивача. Окрім того, згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, на користь позивача з відповідача суд стягує судові витрати.

Outcome: approved