Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з 23.09.2006 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В теперішній час їх син мешкає разом з ним. Спільне сумісне майно вони розділять за домовленістю, а в разі виникнення спору звернуться до суду. Причиною розірвання шлюбу є та обставина, що на протязі останніх 5 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вже 3 роки вони мешкають окремо, фактично не спілкуються та не підтримують шлюбних відносин. Позивач також зазначає, що вони не в змозі надалі підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову відносин на почуттях взаємної любові та поваги, так як ці почуття були втрачені. Під час спільного проживання з відповідачкою між ними постійно виникали сварки, під час яких відповідачка висловлювала неповагу до нього в присутності їх дитини, намагаючись принизити. Їх погляди на життя є різними та вони не можуть досягти згоди з багатьох питань, що виникають в процесі шлюбних відносин. Відповідачка мешкає в м. Дніпро з іншим чоловіком, та у них народилася дитина. Через значні обставини подальше спільне життя з [PERSON] є неможливим, та збереження шлюбу недоречним. Подальше перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам, тому призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 23.09.2006 року, судові витрати залишає за собою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі, зазначив, що спір про поділ майна подружжя відсутній, спір про місце проживання дитини відсутній (а.с. 28). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду телефонограму, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначила, що не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, спір про поділ майна подружжя відсутній, спір про місце проживання дитини відсутній, після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на Шаповалова (а.с. 29). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 337396, виданого повторно 27 серпня 2016 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 217 (а.с. 27). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 317691, виданого 11.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Спір про місце проживання дитини після розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу відновити відповідачу дошлюбне прізвище Шаповалова. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved