Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд встановити факт належності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Лесі Українки, 27 в с. Лука Таращанського району Київської області, загальною площею 65,8 кв. м. та визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла 04 серпня 2001 року, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Лесі Українки, 27 в с. Лука Таращанського району Київської області, загальною площею 65,8 кв. м.. В судове засідання позивач не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 15 лютого 2000 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі усе те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 82. 04 серпня 2001 року померла [PERSON]. На момент її смерті заповіт від 15 лютого 2000 року не був скасований. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Лесі Українки, 27 в с. Лука Таращанського району Київської області, загальною площею 65,8 кв. м.. Спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON]. Інших спадкоємців, які претендують на майно спадкодавця за законом та заповітом немає. У березні 2002 року позивач звернувся до Таращанської районної державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини померлої [PERSON]. 13 березня 2002 року державним нотаріусом йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, майновий пай та грошові вклади. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкодавця, розташованого по вул. Лесі Українки, 27 в с. Лука Таращанського району Київської області в.о. державного нотаріуса 27 листопада 2015 року позивачу було відмовлено по тій причині, що спадкодавець не мала свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок (правовстановлюючого документу) та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що житловий будинок належав на праві власності померлій [PERSON] стверджується довідкою № 2275 від 03.12.2015 року, виданою виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, виписками із погосподарської книги Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області за 1991-1995, 1996-2000 та 2001-2005 роки, згідно яких померла була власником житлового будинку по вул. Лесі Українки, 27 в с. Лука Таращанського району Київської області. З цього випливає, що житловий будинок після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивача в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців за законом та заповітом, які претендують на майно спадкодавця немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved