Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті його батька - [PERSON], що настала [INFO] року залишилась спадщина. Батько залишив заповіт, яким житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с.Топали Красноокнянського району Одеської області заповів йому, а земельну ділянку, яка батькові належала на підставі державного акту серії ОД №080180 від 26 квітня 2004 року та грошове збереження, яке знаходиться в ощадкасі 2830/06 заповів [PERSON] До складу спадщини, не охопленої заповітом також належить земельна ділянка площею 0,2500 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала батькові на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №492197, виданого 20 липня 2012 року, на якій батько збудував одноквартирний (садибний) житловий будинок. Разом з тим, він не може вирішити питання про спадкування житлового будинку в нотаріальному порядку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Крім того, перешкодою у реалізації права на спадщину саме за заповітом виступають різні терміни, які вжиті у заповіті та технічному паспорті до об'єкта нерухомого майна, збудованого на земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS], зокрема у заповітом охоплено житловий будинок з надвірними спорудами, але не охоплено одноквартирний (садибний) житловий будинок. Тому він просив встановити факт належності його батькові [PERSON] на праві приватної власності одноквартирного (садибного) житлового будинку [ADDRESS] та визнати за ним /позивачем/ право власності на зазначений будинок в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач наполягав на заявлених вимогах. В подальшому в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.58/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає /а.с.57/. Представник відповідача - Топалівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області до суду не з'явився, однак в матеріалах справи від нього є заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позов визнає /а.с.45/. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Позивач є сином [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року /а.с.9, 10, 12/. [PERSON] залишив заповіт, яким житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с.Топали Красноокнянського району Одеської області заповів позивачу - [PERSON], а земельну ділянку, належну йому на підставі державного акту серії ОД №080180 від 26 квітня 2004 року та грошове збереження, яке знаходиться в ощадкасі 2830/06 - заповів [PERSON] /а.с.17/. Крім того, після смерті [PERSON] залишилась спадщина, не охоплена заповітом, у вигляді земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, розташованої на [ADDRESS], право [PERSON] на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК №492197 /а.с.18/. Згідно договору купівлі-продажу від 20 грудня 1973 року, [PERSON] купив у [PERSON] будинок в с. Топали Красноокнянського району Одеської області /а.с.51-52/. На місці будинку [PERSON], придбаного [PERSON], останнім був збудований приватний будинок, який відносився до типу робітників і службовців. Зазначений будинок по погосподарській книзі рахується за номером господарства [NUMBER] і головою господарства з 1973 року по день смерті був [PERSON], що підтверджується довідкою Топалівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області №547/02-24 від 29.09.2014 року /а.с.59/. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4 - 13 при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Мін'юсту Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудови зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору. Наявність такого запису у погосподарській книзі Топалівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області є підставою для встановлення факту належності на праві власності вказаного житлового будинку спадкодавцю [PERSON] Вартість зазначеного житлового будинку складає 218897 грн. /а.с.19-22/. [PERSON] дійсно був зареєстрований та до дня смерті постійно проживав в с.Топали Красноокнянського району Одеської області, користувався послугами електропостачання та телефонного зв'язку /а.с.49-50/. Рішенням Топалівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області №65 від 14 червня 2008 року «Про найменування вулиць в населених пунктах Топалівської сільської ради», вулицю, на якій розташований будинок, в якому проживав [PERSON], найменовано назвою «Імені Зюльковського» /а.с.31-32/. Позивач є сином спадкодавця, тому згідно зі ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги /а.с.12/. [PERSON], який також є сином спадкодавця, у встановленому законом порядку від прийняття спадщини за законом відмовився на користь позивача, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву /а.с.14/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 квітня 2014 року на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 0,2500 га, розташовану на [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №492197, у тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовився син спадкодавця - [PERSON] /а.с.23-24/. Таким чином, оскільки позивач згідно зі ст.ст. 328, 1223, 1261 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, має право на майно в порядку спадкування, але на даний час не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок, то його права та інтереси підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ним права власності на зазначене майно, і тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /житловий будинок з господарськими спорудами/.

Outcome: approved