Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та його дружиною спільне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, різними характерами, які привели до фактичного розпаду сім'ї. Разом сторони не проживають. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з наведеним збереження шлюбу з відповідачкою вважає неможливим, з посиланням на статті 110, 112 Сімейного кодексу України. Позивач та відповідачка до судового засідання не з'явились, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягаючи на задоволенні позову, відповідачка причини неявки суду не повідомила. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 05.07.2008р. зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Євпаторійського міського управління юстиції АР Крим зроблено відповідний актовий запис за № 339 та повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], яке зберігається у матеріалах справи. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність спільних інтересів, втрата відчуття любові. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодний. Вжиті судом заходи збереження шлюбу, а саме надання строку на примирення, до позитивного результату збереження шлюбу не призвели. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористувалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи, що бажання залишити чи змінити прізвище відповідачка суду не повідомила, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище, що було набуто у шлюбі. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved