Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідачі відмовляються виконувати умови укладеного між ними кредитного договору, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Мотивували свої вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір за № CL- 013 /391/2008 від 19 вересня 2008 року. Згідно вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 60921.84 доларів США на строк до 19 вересня 2015 року зі сплатою фіксованого відсотку за користування кредитними коштами у розмірі 11.99% + FIDR. В подальшому між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено три додаткових договори, якими було узгоджено графік погашення заборгованості, умови реструктуризації боргу. В зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] станом на 26.07.2016 року заборгованість по кредиту складає 33225.77 доларів США 28 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 823591.91 гривень. Крім того, 19.09.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого співвідповідач - [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань за договором кредиту. Як зазначено в умовах договору поруки, [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання умов кредитного договору. В подальшому між позивачем та [PERSON] було укладено три додаткових договори до договору поруки від 19.09.2008 року. Крім того, 13.011.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого співвідповідач - [PERSON] прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань за договором кредиту. Як зазначено в умовах договору поруки, [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання умов кредитного договору. В подальшому між позивачем та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору поруки від 13.11.2013 року. Відповідачі не виконали своїх обов'язків перед позивачем за вказаними договорами, а тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Стягнути з відповідачів на користь позивача, солідарно суму заборгованості та судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення судових повісток. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причини неявки суд не повідомили. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України та частини 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливе вирішити справу у їх відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Outcome: approved