Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», який в ході розгляду був уточнений, посилаючись на те, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 26.01.2011 року на користь ТОВ «ОТП Факторинг» стягнуто з позивача 381859,63 грн. На виконання вказаного рішення Московським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист № 2-1267/11. На виконання наведеного виконавчого листа Московським ВДВС м.Харкова було відкрито виконавче провадження № 38383549. Постановою державного виконавця на все належне [PERSON] майно був накладений арешт, в тому числі і на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19.09.2016 року заочне рішення було скасоване. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд зняти арешт з квартири, що належить [PERSON], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 518 від 15.06.2005 року належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «ОТП Факторинг» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року позов ТОВ «ОТП Факторинг» був задоволений, стягнуто з [PERSON] заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору №ML-708/072/2008 від 11.04.2008року, в сумі: 381859,63 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS]. Постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ №ВП38383549 від 06 червня 2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1267/11, виданого Московським районним судом м. Харкова 26 квітня 2011 року (а.с.63). Постановами державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ №ВП38383549 від 06 червня 2013 року та від 22 серпня 2013 року було накладено квартиру за адресою: [ADDRESS]. (а.с.66). Постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ №ВП38383549 від 24 червня 2016 року виконавчий лист №2-1267/11, виданий Московського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2011 року був повернутий стягувачеві (а.с.68). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2016 року заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року скасовано, а ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року зазначений позов залишено без розгляду. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власник розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), припинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. За таких обставин суд дійшов до висновку, про відсутність будь-якої необхідності в збережені обтяження майна, що належить позивачу. Суд вважає, що арешт накладений постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ на майно позивача, порушує його права, як власника майна, а тому підлягає скасуванню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved