Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і доводи мотивує тим, що житловий будинок [ADDRESS] належить йому на праві власності на підставі рішення Волноваського районного суду від 28.02.2011 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.07.2011 року. у цьому будинку зареєстрована її пліминниця [PERSON] , яка після одруження переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Фактично відповідач ніколи не проживала в зазначеному будинку. Реєстрація відповідача позбавляє її можливості здійснювати право власності у повному обсязі, чим порушує її права, тому вона вимушена звернутися до суду та просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у своїй заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, відзив не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2011 року визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 7-8). З витягу про державну реєстрацію прав КП «Волноваське бюро технічної інвентаризації» №30515968 від 05.07.2011 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки №4123 від 17.10.2019 року Військово-цивільної адміністрації м. Волноваха Донецької області у будинку [ADDRESS] зареєстровані: донька [PERSON] , племінниця [PERSON] , онуки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Згідно довідки громадського квартального комітету від 20.10.2019 року вбачається, що у будинку [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає [PERSON] з 2014 року по теперішній час (а.с. 21). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , в будинку зареєстрований і мешкає. Відповідач по даній справі був зареєстрований в будинку, але не мешкає з 2014 року, її особистих речей в будинку не має, про те відповідач за адресою позивача зареєстрований. Враховуючи, що відповідач добровільно не мешкає в ньому без поважних причин більше одного року, його особистих речей в будинку не має, добровільно не знявся з реєстрації, до суду за викликом не з`явився, що дає право суду визнати, що він перешкоджає позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved