Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в червні 2013 року між ТОВ «Пулвер Україна» та [PERSON] було досягнуто згоди щодо поставки Товару (порошкові фарби ) на загальну суму 13167,00 грн. Вказана домовленість була досягнута на невизначений строк. Постачальником повністю та належним чином було виконано усі взяті на себе зобов'язання, товар вчасно був поставлений покупцеві, що підтверджується відповідно до видаткових накладних Н 001121 від 12.06.2013 року та Н_001147 від 14.06.2013 року. Проте покупцем була проведена оплата лише частково, а саме 01.10.13р., 03.10.13р., 28.10.13р., 07.11.13р., 18.11.13р.,06.12.13р.,05.02.14р. у розмірі 5264,00 грн., що стосується решти суми то відповідачем розрахунку за отриманий товар здійснено не було. Внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 7903,00 грн. Факт прийняття товару за узгодженою ціною є Рахунок фактура № КР 001260 від 12.06.13р. та № КР001280 від 14.06.2013р., видаткові накладні Н_001121 від 12.06.2013 року та Н_001147 від 14.06.2013 року. Факт поставки та оплати товару не суперечить законодавству, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 181 ГКУ господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами. факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. У зв'язку з наведеними вище обставинами, з метою безпосереднього врегулювання спору. позивач звертався до відповідача з претензією про негайне виконання зобов'язання по оплаті за поставлений товар, що підтверджується описом з цінного листа та квитанцією про оплату відправки листа. Однак, відповідач так і не повідомив позивача про результати розгляду вимоги, та не задовольнив обґрунтовані вимоги позивача щодо сплати боргу за поставлений товар у розмірі 7903,00 грн. Відповідно до ст. 530 ЦКУ встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається із доказів відправлення вимоги - опису з цінного листа та квитанції про оплату відправки, вимога була відправлена до виконання Відповідачеві. Що стосується того, що вищезазначена домовленість не була оформлена в письмовій формі, то потрібно зазначити, що згідно зі ст. 218 ЦКУ, відповідно до якої недодержено сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком і недійсність. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-. відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Більш того, згідно з ч. І та ч. 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Посилаючись на вищевикладене, ТОВ «Пулвер Україна» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 7 903 грн. та судові витрати. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в червні 2013 року між ТОВ «Пулвер Україна» та [PERSON] було укладено договір поставки товару (порошкові фарби) на загальну суму 13 167 грн. Зазначена домовленість була укладена на невизначений строк. Позивачем повністю та належним чином було виконано усі взяті на себе зобов'язання, товар вчасно був поставлений покупцеві, що підтверджується відповідно до видаткових накладних № Н_001121 від 12.06.2013 року та № Н_001147 від 14.06.2013 року (а.с. 12, 13). Проте відповідачем була проведена оплата лише частково, у розмірі 5 264 грн., сума, яка не була сплачена відповідачем становить 7 903 грн. Факт прийняття товару за узгодженою ціною підтверджується рахунком-фактурою № RF001260 від 12.06.2013 року, № RF001280 від 14.06.2013 року (а.с. 15). З метою безпосереднього врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією про негайне виконання зобов'язання по оплаті за поставлений товар, однак, відповідач так і не повідомив позивача про результати розгляду вимоги, та не задовольнив обґрунтовані вимоги позивача щодо сплати боргу за поставлений товар у розмірі 7 903,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Враховуючи те, що [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, грошові кошти у повному обсязі не сплатив, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Пулвер Україна» щодо стягнення заборгованості за договором знайшли своє доведення, а тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved