Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 20.04.1981 року по 10.06.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 143 від 28.11.2014 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ токсико-пилової етіології І ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст, легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Хронічна часто рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу та деформуючого спондильозу попереково-крижового відділу хребта з ретролістезом L5 I ст., зі стійким мязово-тонічним і алгічним синдромами, з порушенням функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження, впливу вібрації, несприятливих метеофакторів на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (Основний діагноз). Пролапс мітрального клапану ІІ ст. Хронічний гастрит в фазі нестійкої ремісії. Помірно виражена вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вегетитивно-трофічними порушеннями на кистях. Пресбіопія, хронічний конюнктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки (Супутній діагноз). Відповідно до довідки спеціалізованої МСЕК м.Суми від 15.12.2015 року його ступінь втрати професійної працездатності склала 60% та встановлено ІІІ групу інвалідності. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь 60000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у період з 20.04.1981 року по 10.06.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем працюючу котельником (а.с.5,6) Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 143 від 28.11.2014 року позивачу були встановлені професійні захворювання: ХОЗЛ токсико-пилової етіології І ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст, легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Хронічна часто рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу та деформуючого спондильозу попереково-крижового відділу хребта з ретролістезом L5 I ст., зі стійким мязово-тонічним і алгічним синдромами, з порушенням функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження, впливу вібрації, несприятливих метеофакторів на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (Основний діагноз). Пролапс мітрального клапану ІІ ст. Хронічний гастрит в фазі нестійкої ремісії. Помірно виражена вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вегетитивно-трофічними порушеннями на кистях. Пресбіопія, хронічний конюнктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки - супутній діагноз (а.с.7) Відповідно до довідки спеціалізованої МСЕК м.Суми від 15.12.2015 року ступінь втрати працездатності позивача склала 60% , встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.8). Судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних та моральних страждань. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обовязок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоровя через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін в його житті та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial