Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2017 р.,\~ було визнано винним [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.\~ Потерпіла [PERSON] , у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, в період з 09.01.2017 по 16.01.2017 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2». Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] становлять 3 285 грн. 10 коп., нею було проведено на лікуванні 7 ліжко-днів. Оскільки витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі, позивач просить суд стягнути з [PERSON] кошти, витрачені Білоцерківською міською лікарнею №2 на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] \~ від злочину в розмірі 3 285 грн. 10 коп. та судові витрати. Представник позивача - Білоцерківської місцевої прокуратури у засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання представник позивача - Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської лікарні №2, не з`явився,\~ про дату, час та місце розгляду справи були\~ повідомлені\~ належним чином, подали\~ суду заяви про розгляд справи без\~ участі їх представника, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги. В судове засідання представник третьої особи- міського фінансового управління Білоцерківської міської ради Київської області, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2017 [PERSON] , було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 5\~ років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки. З матеріалів справи вбачається,\~ що 09.01.2017 року близько 00 год. 10 хв. у квартирі [ADDRESS] між [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та його дружиною [PERSON] виник словесний конфлікт. У ході вказаного конфлікту [PERSON] , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своїй дружині [PERSON] , взяв до лівої руки кухонний ніж, підійшов до [PERSON] та умисно наніс ним удар у праву сторону спини потерпілої [PERSON] , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження. Дані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] \~ в період з 09.01.2017 по 16.01.2017 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2», що підтверджується довідкою, виданою лікарнею за № 03-05/432 від 05.03.2019. Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] становлять 3 285 гривень 10 копійок. Проведено на лікуванні 07 ліжко-днів, що підтверджується довідкою від 06 грудня 2018 року №03-05/432 (а.с.10). Вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 28.03.2017 набрав законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України, видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому такі витрати суттєво зачіпають інтереси держави. Білоцерківська міська лікарня № 2 належить до комунальної власності, тобто перебуває у власності територіальної громади м. Біла Церква. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. У відповідності до статуту КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2», лікарня створена згідно з наказом по Київському обласному управлінню охорони здоров`я за № 487 від 16.12.1988, рішенням виконкому Білоцерківської міської Ради № 459 від 13.12.1988, комунальної форми власності, засновником якої є Білоцерківська міська рада. Згідно п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати, понесені Білоцерківською міською лікарнею № 2 на лікування потерпілої підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача [PERSON] ,\~ а тому, суд, вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вказаним позовом був звільнений від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 768 грн.40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved