Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який у подальшому уточнив та в остаточному варіанті просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні на час ухвалення рішення по справі в сумі 5221,38 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., посилаючись на те, що після ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача на користь відповідача заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, вказані суми з вини відповідача не були виплачені позивачу і затримка розрахунку при звільненні продовжує існувати, внаслідок чого позивачу заподіяно моральну шкоду. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на час ухвалення рішення по справі в сумі 5221,38 грн. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5178,19 грн. та просила відмовити в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, наказом №56-к від 22.05.2013 року позивача звільнено з посади юрисконсульта ДП «Поліськгеодезкартографія» за угодою сторін згідно п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30.10.2013 року стягнуто з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру (ДП «Поліськгеодезкартографія») на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 3794,34 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5733,28 грн., що становить 9527,62 грн. за вирахування податків та обов'язкових платежів та 500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вищезазначене рішення суду не виконано відповідачем з його вини, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з дня ухвалення рішення суду 30.10.2013 року по день постановлення рішення по цій справі, що відповідає ст.117 КЗпП України та п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року №13 із змінами. Розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку при його звільненні за вищезазначений період становить 5170,19 грн. за вирахуванням податків та обов'язкових платежів. Розрахунок середнього заробітку проведено згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року №100 з врахуванням часу затримки розрахунку при звільненні, який становить 101 робочий день та середньоденної заробітної плати позивача, що складає 51,19 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у випадку, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року (із змінами) розяснено, що за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, суд вважає, що внаслідок невиплати відповідачем позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який залишається повністю невиплаченим на теперішній час, тривалість часу, протягом якого право позивача на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є порушеним з вини відповідача, а саме, починаючи з 30.10.2013 року по 26.03.2014 року, позивачу було завдано моральних страждань, які вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Однак заявлений позивачем розмір на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди ним достатньою мірою не підтверджений, а тому суд вважає за можливе частково задовольнити його позов в цій частині і визначає, що на відшкодування моральної шкоди позивача з відповідача підлягає стягненню 100 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial