Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно заяви від 26.03.2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 24508,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00%. на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує та станом на 17.09.2019 року має заборгованість у сумі 91541.84 грн., з яких: 24508.22 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 17157.10 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 48576.64 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1299.88 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача до судового засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути без його участі. Відповідач та його представник - адвокат Фальченко І.В. до судового засідання не з`явилися, надали на суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнали частково, вказавши, що відповідно до ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язанням за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселенцям у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводиться антитерористична операція. Місто Слов`янськ та Слов`янський район, де постійно проживає відповідач, відноситься до населених пунктів, в яких проводилась АТО, а тому, на користь позивача підлягають стягненню лише заборгованість за кредитом у сумі 24508,22 грн., відсотки за користування кредитом у сумі 17157,10 грн. та судові витрати пропорційно до задоволених вимог у сумі 874,34 грн. В інший частині позовних вимог просили відмовити. Дослідивши надані матеріали, суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Згідно заяви від 26.03.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 24508.22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00%. на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у вказаному розмірі, встановленому договором, визначених «Умовами та правилами надання банківських послуг» п. 2.1.1.12.6 яких вказує на погодження сторонами того, що банк нараховує відсотки за користування кредитом у визначеному розмірі. Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов» відповідач надав згоду щодо встановлення та зміни кредитного ліміту за ініціативою Банку. Згідно п. 2.1.1.5.6 « Умов» у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник з зобов`язаний на вимогу банку повернути кредит та оплатити винагороду банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов» при порушенні позичальником строків платежів, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, внаслідок чого, станом на 17.09.2019 року має заборгованість у сумі 91541.84 грн., з яких 24508.22 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 17157.10 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 48576.64 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1299.88 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до п.20 ч.1 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затвердженого розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015 р. м. Слов`янськ Донецької області відноситься до вказаного Переліку. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача пеню та штрафи, що нараховані в період дії ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З матеріалами справи вбачається, що відповідач є громадянином України, зареєстрований та постійно проживає в Слов`янському районі Донецької області. Отже, позові вимоги банку в частині стягнення заборгованості за нарахованою пенею та штрафами за вказаний період є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь банку підлягає стягненню лише сума 24508.22 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 17157.10 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд вважає, що пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 874 грн. 34 коп.

Outcome: partial