Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття арешту і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що квартира [ADDRESS] належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності, виданого Сумським міськвиконкомом від 14.01.1997 року. 24.12.1998 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т.П. був посвідчений договір купівлі- продажу квартири, згідно якого позивач купив у продавців [PERSON] та [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира була останнім відомим місцем проживання відповідачів. На час оформлення правочину квартира нікому іншому не продана, не подарована, в спорі та під забороною не перебувала, тобто перешкод в укладанні договору купівлі-продажу не було. Згідно реєстраційного надпису на договорі, 04.01.1999 року право власності на зазначену вище квартиру було зареєстровано в установленому законом порядку на ім`я позивача в Сумському БТІ. 09.11.2020 року позивач отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, - належної позивачу на праві власності квартири за адресою: [ADDRESS] . З інформації йому стало відомо, що в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію нерухомого майна на його ім`я, а в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру за вказаною вище адресою накладений арешт /архівний запис/ на майно [PERSON] та [PERSON] , реєстраційний номер обтяження №7102436 та № 7102460, які зареєстровані 25.04.2008 року та внесені Сумською районною державною нотаріальною конторою. Підставою обтяження став лист Ковпаківського райсуду м. Суми від 04.01.1999 року. З якої причини накладався арешт на нерухоме майно подружжя [PERSON] , позивачу невідомо, але арешт на нерухоме майно був накладений в той час, коли вказана вище квартира належала йому на праві власності за договором купівлі-продажу, а подружжя [PERSON] вже права власності на неї не мали. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2020р. квартира, розташована в [ADDRESS] , як об`єкт житлової нерухомості згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора виконкому Сумської міської ради від 9.11.2020р. була зареєстрована за реєстраційним номером 2243239759101 на ім`я позивача на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.1999р. з номером запису про право власності 3958306, про що свідчить копія витягу. В той же день позивач отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, де в актуальну інформацію про державну реєстрацію обтяжень була внесена інформація, що 25.04.2008 року Сумською районною державною нотконторою була здійснена реєстрація обтяження, а саме: арешт нерухомого майна за номером запису № 39598360, № 39598416. Особами, майнові права яких обтяжуються, є [PERSON] та [PERSON] , а підставою для державної реєстрації обтяження став лист, виданий Ковпаківським районним судом від 04.01.1999 року. Позивач звернувся до Сумської районної державної нотконтори з заявою про зняття арешту та виключення інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження щодо квартири [ADDRESS] , яка, як вважає позивач, внесена до Реєстру заборон помилково. Нотаріус відмовив позивачу та запропонував звернутися до суду. Завідувач Сумської райдержнотконтори своїм листом повідомила про те, що після впровадження Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: з 01.01.2013 року бази даних Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, Державного реєстру правочинів та Реєстру іпотек заблоковано. Робота з ними державних нотаріусів, в тому числі, державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори, неможлива. Внесення запису 24.04.2008 року про накладення арешту на нерухоме майно, яке фактично належить позивачу на праві власності, а не подружжю [PERSON] , та внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, є безпідставним та суттєво порушує його права та чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні майном. Право власності на придбану квартиру з часу її придбання позивачем і до цього часу, тобто протягом 22 років, ніким не оспорювалось. Як власник квартири, 27.01.1999 року позивач був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та постійно проживає в квартирі і до цього часу. Позивач змушений звернутись до суду і просить ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні його нерухомим майном шляхом зняття арешту з квартири [ADDRESS] , належної йому на праві власності за договором купівлі-продажу від 24.12.1998 року, що був накладений на підставі листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.01.1999 року. 2. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження - арешт / архівний запис/, реєстраційний номер обтяження №7102436 та № 7102460, зареєстрований 25.04.2008 року за № 7102436 та № 7102460 Сумською районною державною нотаріальною конторою, / м.Суми, Майдан Незалежності, 8 / , підстава обтяження - лист Ковпаківського районного суду м. Суми б/н від 04.01.1999 року, об`єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] , власники - [PERSON] та [PERSON] , додаткові дані: архівний номер: 1889422SUМУ3, архівна дата: 15.12.1999, дата виникнення: 15.12.1999, № реєстра54440-972, внутр..№ 2401СС302DF0412С7722, коментарій:р-1-99. До початку судового засідання від представниці позивача- адвоката Біцан О.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися тричі: 03.03.2021 року, 26.03.2021 року, 05.05.2021 року, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від них не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, відзив не подали. Третя особа - представник Сумської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, 18.01.2021 року надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без участі представника Сумської райдержнотконтори. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди представниці позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 24.12.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т.П., зареєстрованого в реєстрі за № 4378, [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Означена квартира належить продавцям [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Сумським міськвиконкомом від 14.01.1997 року. Згідно реєстраційного надпису на договорі, 04.01.1999 року право власності на зазначену вище квартиру було зареєстровано в установленому законом порядку за [PERSON] в Сумському БТІ за реєстровим № 154 ( а. с. 4). З довідки № 435917, наданої 22.12.2020 року Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради, вбачається, що згідно з документами, наявними в інвентаризаційних справах КП «Сумське міське БТІ» Сумської міської ради, які зберігаються у Департаменті ресурсних платежів Сумської міської ради, станом на 29.12.2012 року квартира за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.1998 року № 4378, частка власності: 1/1, записане у реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 154, дата реєстрації 04.01.1999 року (а.с. 5). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 09.11.2020 року вбачається, що в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію нерухомого майна на ім`я [PERSON] , а в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру за адресою: [ADDRESS] , накладений арешт /архівний запис/ на майно [PERSON] та [PERSON] , реєстраційний номер обтяження №7102436 та № 7102460, які зареєстровані 25.04.2008 року та внесені реєстратором - Сумською районною державною нотаріальною конторою. Підставою обтяження став лист Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.01.1999 року ( а.с. 6) . Позивач звернувся до Сумської районної державної нотаріальної контори з заявою про зняття арешту з квартири [ADDRESS] та виключення інформації про це з Єдиного реєстру заборон відчуження, однак листом завідувача Сумської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено та повідомлено про те, що після впровадження Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: з 01.01.2013 року бази даних Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, Державного реєстру правочинів та Реєстру Іпотек заблоковано. Робота з ними державних нотаріусів, в тому числі, державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори, неможлива. Зазначені підстави для внесення змін у записи Державного реєстру прав відсутні тому, що відсутні навіть самі відомості у Державному реєстрі прав (а.с. 10). Внесення запису 24.04.2008 року про накладення арешту на нерухоме майно, яке фактично належить позивачу на праві власності, та внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, суттєво порушує права позивача та чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні майном. Право власності на придбану квартиру з часу її придбання і до цього часу, тобто протягом 22 років, ніким не оспорювалось. Згідно ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі, майном, що не належить боржнику. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття арештує таким, що підлягає задоволенню. Позивач є інвалідом другої групи, тому згідно Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved