Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті матері, посилаючись на наступне. 09.12.2016 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Родинні відносини з померлою підтверджені його свідоцтвом про народження, копія якого долучена до позовної заяви. Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді 3/4 частин житлового будинку (літ.А, загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 45,5 кв.м.) з надвірними будівлями (сарай літ.Б; вбиральня літ.В; спорудження № 1-5, І), розташованого за адресою: вул.Чалого, буд.72 в м.Нікополь Дніпропетровської області, з яких 1/2 частина належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 21.10.1977 року, виданого виконкомом Нікопольської міської ради, а 1/4 частина належала на підставі рішення Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 28 жовтня 1985 року. Інша 1/4 частина вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями належить йому на підставі рішення Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 14.02.1985 року. На час відкриття спадщини він був зареєстрований та постійно проживав разом з матір'ю за адресою: вул.Чалого, буд.72 в м.Нікополь Дніпропетровської області, тож спадщину після смерті матері прийняв відповідно до положення ч.3 ст.1268 ЦК України. За життя мати не склала заповіту. Він як син [PERSON] є єдиними спадкоємцем першої черги спадкування після її смерті. В процесі оформлення спадщини приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] подавав запит № 687/02-14/50/2017 від 06.07.2017 року до КП «Нікопольське МБТІ», в якому просив надати реєстраційні дані та опис об'єкта нерухомого майна (будинку по вул.Чалого, 72 в м.Нікополь). КП «Нікопольське МБТІ» надало на запит нотаріуса Лист-відповідь № 1266 від 04.08.2017 року, в якій зазначило, що право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Чалого, 72 в м.Нікополь зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 14.02.1985 року, а за його матір'ю, згідно даних БТІ,зареєстровано лише право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 21.10.1977 року. З цього приводу зазначає, що [PERSON] приходиться йому рідною сестрою по батькові і на підставі рішення Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 14.02.1985 року за ним та за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті батька було визнано право власності по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Чалого, 72 в м.Нікополь Дніпропетровської області за кожним. На підставі рішення Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 28.10.1985 року, з його матері [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] 6 000 рублів компенсації за належну [PERSON] частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Чалого, 72 в м.Нікополь, а за його матір'ю [PERSON] було визнано право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Чалого, 72 в м.Нікополі Дніпропетровської області. З боку його матері вищезазначене рішення народного суду було виконане в повному обсязі в частині виплати компенсації за 1/4 частину житлового будинку в сумі 6 000 рублів, що було засвідчено судовим виконавцем народного суду м.Нікополі [PERSON] 28.04.1986 року. Однак, у зв'язку з тим. що право власності його матері на 1/4 частину будинку по вул.Чалого, 72 в м.Нікополь за рішенням Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 28.10.1985 року належним чином не було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] відмовив йому видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері та рекомендував для визнання права власності на зазначене майно звернутися до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, 09.12.2016 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.5), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 3/4 частин житлового будинку (літ.А, загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 45,5 кв.м.) з надвірними будівлями (сарай літ.Б; вбиральня літ.В; спорудження № 1-5, І), розташованого за адресою: вул.Чалого, буд.72 в м.Нікополь Дніпропетровської області, з яких 1/2 частина належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності від 21.10.1977 року, виданого виконкомом Нікопольської міської ради (а.с.6-7), а 1/4 частина належала на підставі рішення Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 28.10.1985 року (а.с.8-11). Інша 1/4 частина спадкового житлового будинку з надвірними будівлями належить позивачу на підставі рішення Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 14.02.1985 року (а.с.8-10). На час відкриття спадщини позивач був зареєстрований та постійно проживав разом з матір'ю за адресою: вул.Чалого, буд.72 в м.Нікополь Дніпропетровської області (а.с.14). За життя спадкодавиця не склала заповіту. Позивач як син [PERSON] є єдиними спадкоємцем першої черги спадкування після її смерті, в зв»язку з чим звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] Однак, КП «Нікопольське МБТІ» надало на запит нотаріуса Лист-відповідь № 1266 від 04.08.2017 року, в якій зазначило, що право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Чалого, 72 в м.Нікополь зареєстровано за [PERSON], яка приходиться позивачу рідною сестрою по батькові і на підставі рішення Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 14.02.1985 року за ним та за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті батька було визнано право власності по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Чалого, 72 в м.Нікополь Дніпропетровської області за кожним (а.с.8-10). Та на підставі рішення Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 28.10.1985 року, з матері позивача [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] 6 000 рублів компенсації за належну [PERSON] частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Чалого, 72 в м.Нікополь, а за [PERSON] було визнано право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Чалого, 72 в м.Нікополі Дніпропетровської області (а.с.11). Мати позивача вищезазначене рішення народного суду виконала в повному обсязі в частині виплати компенсації за 1/4 частину житлового будинку в сумі 6 000 рублів, що було засвідчено судовим виконавцем народного суду м.Нікополі [PERSON] 28.04.1986 року (а.с.13). Однак, своє право власності на 1/4 частину будинку по вул.Чалого, 72 в м.Нікополь за рішенням Народного суду м.Нікополь Дніпропетровської області від 28.10.1985 року належним чином не зареєструвала. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: approved