Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що відповідно до укладеного договору № HEQ0AE00000131 від 22.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 25339,18 долари США з кінцевим терміном повернення 22.06.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Приватбанк і [PERSON] 22.06.2007 року уклали договір заставного майна. Відповідно до умов якого відповідач надав в заставу автомобіль Volvo, модель: S40, рік випуску - 2005, тип ТЗ седан легковий, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.07.2011 року в рахунок в рахунок погашення заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було звернуто стягнення на заставне майно. В рамках виконавчого провадження ВП№33796528 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-736/12/21701 від 15.06.2012 року, виданого Херсонським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь УПФУ в м. Херсоні, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт майна на заставний автомобіль Volvo, модель: S40, рік випуску - 2005, тип ТЗ седан легковий, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Постанова державного виконавця порушує права «Приватбанку». На адресу банку повідомлень державного виконавця щодо накладення арешту на заставне майне не надходило. Просив звільнити з-під арешту майно, що належить на праві власності [PERSON], а саме автомобіль Volvo, модель: S40, рік випуску - 2005, тип ТЗ седан легковий, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який було накладено відділом державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-736/12/21701 від 15.06.2012 року, виданого Херсонським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь УПФУ в м. Херсоні. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме судовими повістками за адресою місця реєстрації, проте вони не одноразово поверталися до суду за закінченням терміну зберігання, що дає підстави вважати, що відповідач відсутній за місцем реєстрації. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи в останнє судове засідання не з'явився про час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного кредитного договору № HEQ0AE00000131 від 22.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 25339,18 долари США з кінцевим терміном повернення 22.06.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Приватбанк і [PERSON] 22.06.2007 року уклали договір застави рухомого майна № HEQ0AE00000131. Згідно з п. 34.4 вказаного договору відповідач надав в заставу майно, а саме: автомобіль Volvo, модель: S40, рік випуску - 2005, тип ТЗ седан легковий, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва реєстрації транспортного засобу № ВТС008301 від 21.06.2007 року. 21.07.2011 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості кредитного договору № HEQ0AE00000131 від 22.06.2007 року було звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль Volvo, модель: S40, рік випуску - 2005, тип ТЗ седан легковий, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. В рамках виконавчого провадження ВП№33796528 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-736/12/2170 від 15.06.2012 року, виданого Херсонським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП [PERSON] на користь УПФУ в м. Херсоні недоїмки в сумі 4314, 74 грн. головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції Херсонської області Куриленко Т.А. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на транспортний засіб: Volvo, модель: S40, рік випуску - 2005, тип ТЗ седан легковий, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ст. 14 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зареєстроване обтяження має вищий приорітет над незареєстрованими обтяженнями. Обтяжувач з вищим пріорітетом має переважне право на звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» в разі звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не е заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з під арешту. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно боржника може бути звільнено з - під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про заставу» якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади чи органом місцевого і регіонального самоврядування акта, який не відповідає чинному законодавству, порушуються права заставодержателя або інших осіб щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, такий акт визнається недійсним судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено переважне право позивача на звернення стягнення на предмет застави.

Outcome: approved