Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про вселення у жиле приміщення, в якій зазначає, що він зареєстрований у квартирі, яка придбана сторонами під час шлюбу, має право власності на ? частку квартири, однак відповідач перешкоджає користуватись квартирою, хоч іншого житла у нього немає. Просив вселити його у квартиру [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні ? частиною цієї квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не дає йому ключі та безпідставно не допускає позивача до користування квартирою. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позову, посилаючись на те, що вона ніяких перешкод у проживанні відповідача не чинила, ключі у нього не забирала, але після відбуття ним покарання у виді позбавлення волі за вироком суду їх спільне проживання із дитиною неможливе. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановивши дійсний характер спірних правовідносин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Сторони з 01.03.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17.08.2013 року, мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка проживає із відповідачем, що підтверджується свідоцтвами, а також визнається сторонами. У період шлюбу 15.03.2008 року сторонами було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором, витягом про державну реєстрацію, технічним паспортом. Вироком Обухівського районного суду Київської області від 09.08.2011 року [PERSON] було засуджено за ч.ч.2,3 ст.307 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є власністю засудженого, що підтверджується вироком. В межах виконавчого провадження з прилюдних торгів відповідачем [PERSON] було придбано належну позивачеві [PERSON] ? частину спірної квартири, що підтверджується актом про реалізацію арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 19.04.2014 року Таким чином, станом на час вирішення справи судом позивачеві на праві спільної часткової власності належить ? частина квартиру [ADDRESS], інші ? частки належать відповідачеві, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивач звертався до міліції з приводу перешкоджання його вселенню у квартиру, що підтверджується висновком дільничного інспектора міліції, листом РВГУ. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч.1 ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення як співвласника квартири. Згідно ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Достатніх і переконливих доказів на підтвердження доводів позову про те, що відповідач чинила або чинить позивачеві перешкоди у користуванні спірною квартирою суду не подано, сторони визнали, що після звільнення із місць позбавлення волі позивач проживає у своїх родичів в Білоцерківському районі, тому позов в цій частині суд вважає необґрунтованим. Оскільки позивач має право проживання у спірній квартирі як власник, у судовому порядку не визнавався таким, що втратив право користування жилим приміщенням, він має передбачене і захищене законом право проживання у спірній квартирі. Відповідач в судовому засіданні фактично заперечила проти вселення позивача, вважаючи неможливим сумісне проживання, тому порушені права позивача в частині вселення у житлове приміщення підлягають судовому захисту. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами лише частково, порушені права позивача на користування належним йому житловим приміщенням підлягають судовому захисту, вимоги про вселення позивача в квартиру ґрунтуються на законі, в іншій частині позов слід визнати недоведеним. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial