Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Будинок, в якому знаходиться квартира відповідача перебуває на балансі комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства», яке надає послуги по утриманню будинку. Договір щодо надання комунальних послуг не укладався, для проведення розрахунків по оплаті за спожиті комунальні послуги відкрито рахунок №374047. В цокольних приміщеннях даного будинку встановлені автономні котли газового опалення для теплопостачання нежитлових (цокольних) приміщень, нарахування витрат з газопостачання здійснюється згідно показників лічильника пропорційно займаній площі згідно виставлених рахунків. Враховуючи, що відповідач отримувала комунальні послуги, не відмовлялася від їх одержання, тобто фактично перебувала у договірних відносинах з комунальним підприємством «Бучанське управління житлово-комунального господарства», тому зобовязана сплачувати кошти за отримані послуги. В порушення ст.ст. 509, 526, 527 ЦК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач на проводить їх оплату, в результаті чого станом на 01.07.2015 року, з урахуванням зменшення позовних вимог, заборгувала 2576,64 грн. вартості послуг з теплопостачання цокольних приміщень. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 989,43грн. інфляційних витрат та 3% річних від суми боргу, що складає 38,33грн., а також 243,60 грн. судового збору та 820грн. витрат на публікацію оголошень у засобах масової інформації. Представник позивача в судове засідання не зявився, начальник КП «Бучанське УЖКГ» направив суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника підприємства та підтримання позову. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, направила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Споживач в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про житлового-комунальні послуги» (далі Закон) - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Споживачі відповідно до ст. 20 цього Закону зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З листа [PERSON] від 15.01.2015 року, адресованого КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства», слідує, що вона є власницею приміщення за адресою: [ADDRESS], згідно з технічним планом приміщення та договором передбачено центральне опалення приміщення. Будинок, в якому знаходиться належне відповідачу приміщення знаходиться на балансі комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства», яке і надає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, що слідує з рішення Бучанської міської ради Київської області №1486-46-VІ від 28.11.2013 року. На імя відповідача для оплати за вказані комунальні послуги відкрито особовий рахунок №374047. 01.12.2014 року публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», як Постачальник, та КП «Бучанське УЖКГ», як Споживач, уклали строком до 31.12.2014 року договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб промислових споживачів №2014/П-ПР-11010025689882-120766 (далі Договір), дію якого додатковою угодою №1 від 30.12.2014 року подовжили до 31.12.2015 року, згідно яких Постачальник здійснює Споживачу постачання природного газу в обсягах і порядку, передбаченому Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 4.1 Договору розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.11.2014 року №426 встановлено з 01.12.2014 року граничний (максимальний) рівень ціни на природний газ, що реалізується промисловим споживачам та іншим субєктам господарювання - 5900 грн. за 1000 куб.м. (без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється у розмірі 2 відсотків, тарифів на послуги з транспортування, розподілу і постачання природного газу за регульованим тарифом). Вартість 1000 куб.м. природного газу розрахована на підставі постанови №426 від 28.11.2014 року та вищевказаного Договору з 01.12.2014 року для позивача становить 7709,76грн. Площа займаного відповідачем приміщення становить 32,2 кв.м., що останньою не оспорюється. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку по особовому рахунку 374047 за період з 01.12.2014 року по 16.01.2015 року відповідач заборгувала за приміщення № 47 по вул. Ватутіна, 4-Б в м. Буча 2576,64 грн. за надання послуг з теплопостачання цокольних приміщень (комунальні послуги) шляхом газопостачання. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь вказаної суми підлягають до задоволення, як такі що ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами. . Суд відхиляє доводи відповідача на заперечення позову, викладені у її письмових запереченнях на позовну заяву з мотивів відсутності договірних стосунків, розцінки наданих без її згоди послуг як добровільної, безоплатної допомоги з наступних підстав. Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону\~обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз змісту зазначеної норми вказує на те, що нарахування трьох процентів річних та інфляційних допускається лише на прострочене грошове зобовязання і жодним чином не повязане з наявністю укладеного письмового договору. Частиною 3 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. В даному випадку такі обовязки відповідача виникли в силу п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги». З розрахунку суми боргу, інфляційних витрат та 3% річних від суми боргу [PERSON] (о/р 374047) слідує, що борг в сумі 2576,64 грн. нарахований за грудень 2014 року, розмір інфляційних та 3% річних проведено за січень-червень 2015 року в сумах відповідно 989,43 грн. та 38,33 грн. Позов до суду позивачем предявлено 09.09.2015 року. Виходячи з розміру визначених позивачем в цій частині вимог, суд, вирішуючи спір в межах позовних вимог, знаходить такі задовольнити в повному обсязі. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі №6-2023цс15. В звязку із задоволенням позову, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 243,60грн. Суд знаходить відмовити у стягненні витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України в суд через оголошення у пресі викликається відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Інших умов для виклику відповідача до суду через оголошення у пресі ця норма не передбачає. Вказана норма носить імперативний характер. За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Київській області від 14.09.2015 року [PERSON] знята з реєстрації 16.02.2010 року у м. Шепетівка Хмельницької області, де зареєстрована з 25.02.2010 року по даний час, що підтверджується даними її паспорта громадянки України НА 030696. Таким чином на час предявлення до суду позову її місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку, в звязку з чим не було необхідності її виклику до суду в порядку, передбаченому ч.9 ст. 74 ЦПК України.

Outcome: approved