Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що у комунальному закладі Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради з 06 червня 2014 року по цей час знаходиться малолітня [PERSON], 03.03.2014р.н., згідно рішення виконавчого комітету Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 05.06.2014 року за № 11, як дитина, позбавлена батьківського піклування, на повному державному забезпеченні. Мати дитини - [PERSON], 08.05.1982р.н., мати-одиначка, покинула свою новонароджену дитину в педіатричному відділенні комунального закладу „Верхньодніпровська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради. Відомості про батька записані до свідоцтва про народження дитини відповідно ло частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] 03 березня 2014 року народила дівчинку вдома. 06 березня 2014 року новонароджена дитина разом з матір'ю була направлена до відділення патології новонароджених комунального закладу „Дитяча лікарня міста Дніпродзержинська Дніпропетровської обласної ради. За час перебування у відділенні мати доглядала за дитиною погано, залишала одну у лікарні, постійно сварилася із співробітниками лікарні, часто перебувала у стані алкогольного спяніння. З 29 березня 2014 року жінка взагалі перестала з'являтися до дитини. 15 квітня 2014 року малолітню [PERSON] було переведено без матері на лікування та обстеження до педіатричного відділення комунального закладу „Верхньодніпровська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради. За весь час перебування дитини у цьому відділенні громадянка [PERSON] з'явилась тільки один раз, не цікавлячись донькою, вимагаючи у адміністрації закладу віддати їй документи для оформлення державної соціальної допомоги у звязку з народженням дитини. 29 травня 2014 адміністрацією Верхньодніпровської центральної районної лікарні та представником кримінальної міліції Верхньодніпровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області був складений акт про дитину, покинуту в закладі охорони здоров'я. Згідно рішення виконавчого комітету Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 05.06.2014 року за № 11 малолітню [PERSON], 03.03.2014р.н., було влаштовано на повне державне забезпечення до комунального закладу „Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради, де вона перебуває до цього часу. За весь час перебування дівчинки у педіатричному відділенні комунального закладу Верхньодніпровська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради з 15.04.2014 року по 06.06.2014 року та у комунальному закладі „Дніпропетровський ;пеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради з 06.06.2014 року по цей час ні мати, ні батько, ніхто з будь-яких близьких родичів дитину не іідвідував, не цікавився станом її здоров'я, ні письмово, ні по телефону, не виявляв до неї батьківської турботи та піклування, не надавав будь-якої допомоги. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в змісті позовної заяви. Відповідач до судового засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи до суду не зявився, направив до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Прокурор в судовому засіданні вважав за доцільне в інтересах малолітньої дитини позбавлення батьківських прав відповідача щодо доньки. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO] є відповідач по справі, [PERSON]. Відомості про батька дитини записані до свідоцтва про народження дитини відповідно ло частини першої статті 135 Сімейного кодексу України - витяг відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області № 00014213261 від 23.07.2014 року. [PERSON] 03.03.2014 року народила дівчинку вдома, не звертаючись до лікарів. 06.03.2014 року відповідач з новонародженою потрапила до відділення патології новонароджених комунального закладу „Дитяча лікарня міста Дніпродзержинська Дніпропетровської обласної ради. За час перебування у відділенні лікарні мати за дитиною доглядала погано, постійно сварилась зі співробітниками лікарні, часто була помічена у стані алкогольного спяніння. З 29 березня 2014 року жінка взагалі перестала з'являтися до дитини. 15 квітня 2014 року малолітню [PERSON] було переведено без матері на лікування та обстеження до педіатричного відділення комунального закладу „Верхньодніпровська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради. 29 травня 2014 адміністрацією Верхньодніпровської центральної районної лікарні та представником кримінальної міліції Верхньодніпровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області був складений акт про дитину, покинуту в закладі охорони здоров'я. Згідно рішення виконавчого комітету Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 05.06.2014 року за № 11 малолітню [PERSON], 03.03.2014р.н., було влаштовано на повне державне забезпечення до комунального закладу „Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради, де вона перебуває до цього часу. За весь час перебування дівчинки у педіатричному відділенні комунального закладу Верхньодніпровська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради з 15.04.2014 року по 06.06.2014 року та у комунальному закладі „Дніпропетровський ;пеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради з 06.06.2014 року по цей час ні мати, ні батько, ніхто з будь-яких близьких родичів дитину не відвідував, не цікавився станом її здоров'я, ні письмово, ні по телефону, не виявляв до неї батьківської турботи та піклування, не надавав будь-якої допомоги. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунулась від виховання та матеріального утримання неповнолітньої доньки. У відповідності до ст. 164 СК України ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 05.07.2016 року, останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини і небажання виконувати свої батьківські обовязки достовірно встановлено в судовому засіданні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоровя, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах відповідно до ч. 2 ст.193 СК України. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь державної установи, де знаходиться дитина, або іншої особи, яка буде виконувати обовязки опікуна, аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини її доходів щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі в розмірі 1102,40 грн.

Outcome: approved