Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання . В позові зазначив, що він є пенсіонером за віком, при цьому є інвалідом 1 групи загального захворювання, у зв'язку з чим потребує догляду та матеріальної допомоги, оскільки йому необхідне спеціальне харчування, дієтичний стіл № 9, та прийом дорогих ліків, призначених лікарем. Так, отримуючи пенсію у розмірі 1265,19 гривень, його щомісячні витрати складають 2247,38 гривень. Відповідачки у справі доводяться йому дочками, його життям не цікавляться та матеріальної допомоги не надають, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів на його користь аліменти на його утримання у розмірі 350 гривень з кожної, а також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги, зазначивши, що на даний час щомісячні витрати позивача складають 2360,38 гривень. Просила суд стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини доходу з кожної, а також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що її батько [PERSON] постійно зловживав алкоголем, не лікується, за комунальні послуги не сплачує. Вона не має можливості надавати матеріальну допомогу, оскільки вона не працює, живе на соціальну допомогу по догляду другої дитини, молодша дитина постійно хворіє, необхідні кошти на її лікування. Просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що перебувала у шлюбі з позивачем з 1996 року по березень 2014 року. На даний час продовжує спілкуватися з ним, позивач тяжко хворіє, у січня 2014 року лежав у лікарні, ніхто його не відвідував, дочки матеріальної допомоги не надають, вона купує йому за його гроші продукти харчування, сплачує за комунальні послуги. З'ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON] та [PERSON], та даний факт не заперечувався сторонами у судовому засіданні. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21.09.2001 року, після укладання шлюбу [PERSON] біло присвоєно прізвище «[PERSON]» /а.с. 78/. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 471966, [PERSON] є інвалідом першої групи загального захворювання /а.с. 55/. Відповідно до довідки № 3517/06 від 10.02.2014 року [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя та отримує пенсію за віком у розмірі 1265,19 гривень на місяць /а.с. 5/. Відповідно довідки головного лікаря КЗ «ЦПМСП № 3» № 01-11/311 від 28.02.2014 року, [PERSON], 1952 р.н., перебуває на «Д» обліку КЗ «ЦПМСП № 3», та страждає рядом хронічних захворювань, у зв'язку з чим потребує стороннього догляду та спеціального дієтичного харчування /а.с. 9/. Судом було встановлено, що відповідачка [PERSON] 15.03.2013р. була звільнена з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України та з 16.04.2013 року по 10.04.2014 року мала статус безробітної, що підтверджується копіє трудової книжки серії [NUMBER] /а.с. 29-31/. Її чоловік, [PERSON], є пенсіонером за віком, який потребує лікування, що підтверджується матеріалами справи /а.с. 32-34/. Сама відповідачка [PERSON] також тяжко хвора з 2007 року, а саме: захворювання хребта - остеохондроз з протрузією дисків, відповідно медичної довідки від 03.06.2014 року остання знаходиться на диспансерному обліку в жіночій консультації Орджонікідзевського району м. Маріуполя з 27.02.2014 року та станом на сьогодні потребує оперативної операції, що потребує значних матеріальних затрат та підтверджується матеріалами справи /а.с. 35-39/. Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] - свідоцтво про народження серії [NUMBER] /а.с. 40/ та дочку [PERSON], [INFO] - свідоцтво про народження серії [NUMBER] /а.с. 41/ і знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує допомогу у розмірі 1142,50 гривень /а.с. 103/, з чоловіком не проживає та отримує від нього матеріальну допомогу на дітей в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Відповідно до довідки головного лікаря ЦПМСП № 1 від 31.07.2014 року № 01/20-886 син відповідачки [PERSON], часто хворіє та перебуває на обліку у вищевказаному лікарняному закладі /а.с. 106-107/. Згідно ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Так, при призначенні стягнення аліментів, суд має враховувати, що потреба в отриманні матеріальної допомоги визначається виходячи з розмірі прожиткового мінімумі для відповідної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд бере до уваги, що позивач є інвалідом першої групи загального захворювання, потребує стороннього догляду та дієтичного харчування, однак у судовому засіданні не було доведено, що його щомісячні витрати складають саме 2360,38 гривень, як зазначено у позовній заяві, зокрема не надано переконливих доказів того, що [PERSON] дійсно використовує весь перелік медичних препаратів, вказаних у довідці лікаря, щомісячно, крім того доказів, які б вказували, що позивач потребує дієтичного харчування саме типу «Дієтичний стіл 9» суду не надано. Одночасно позивач отримує пенсію у розмірі 1265,19 гривень на місяць, який перевищує розмір прожиткового мінімуму. Також судом встановлено, що обидві відповідачки не працюють, не мають постійного джерела прибутку, відповідачка [PERSON] має хворого чоловіка, тяжко хвора сама, потребує лікування та оперативної операції, що вимагає значних матеріальних затрат, а відповідачка [PERSON] отримує соціальну допомогу у розмірі 1142,50 гривень, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких часто хворіє та потребує значних затрат на його лікування. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення аліментів на користь позивача на його утримання не підлягають задоволенню. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed