overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на наступні обставини. Вона 18.09.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, через що між ними виникали сварки та конфлікти. З квітня 2015 року вони припинили спільне проживання та ведення господарства. Дитина залишилася проживати з нею та після розірвання шлюбу за згодою відповідача буде проживати з нею. Майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено підготовче засідання (а.с.16,17). Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.11), на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.20), проти позову не заперечує. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 18.09.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2015 року через різні погляди на сімейне життя,\~ведення спільного\~господарства,\~виховання дитини,\~сварок з\~цього приводу.\~Почуття любові\~та поваги\~один до\~одного ними\~втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір`ю. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на наступні обставини. Вона 31.01.2009 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2018 року внаслідок постійних сварок через різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні. Вказала, що спільне майно буде розділено ними самостійно, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.19,20). Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.23), на позові наполягає. Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня 2018 року, майнового спору немає, діти залишаться проживати разом з нею, прізвище просила залишити « [PERSON] ». Відповідач надав до суду заяву про розгляд справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.22). Зазначив, що шлюбні відносини припинені з січня 2018 року, майнового спору немає, діти залишаться проживати з позивачем. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 31.01.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня місяця 2018 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Спільне господарство ними не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не виникає. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір`ю. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на наступні обставини. З відповідачем вони перебувають у шлюбі з 09.09.2014 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2018 року шлюбні відносини між ними припинені через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам. Майнового спору немає. Дитина проживає з матір`ю, спору щодо місця поживання дитини немає. На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 29.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с.12,13). Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що шлюбні відносини припинені з жовтня 2018 року, майнового спору немає, дитина залишиться проживати з [PERSON] (а.с.17). Відповідач з позовом ознайомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Зазначила, що шлюбні відносини припинені в жовтні 2018 року, майновий спір відсутній. Дитина залишиться проживати разом з нею. Прізвище просила залишити « [PERSON] » (а.с.16). Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 09.09.2014 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис № 467. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2018 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Між сторонами втрачено почуття поваги та любові. Примирення між ними неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір`ю. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2-3), посилаючись на наступні обставини. Він 07.10.2000 року уклав шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 14.01.2019 року. На даний момент сімейних стосунків у них немає, хоч і проживають в одній квартирі. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Спільне майно буде поділено між ними добровільно. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.14,15). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.21), позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Зазначив, що шлюбні відносини припинені у січні 2019 року, на даний час майновий спір відсутній; діти, за домовленістю між ними, залишаться проживати з матірю. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.22), проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені у січні 2019 року, майновий спір на даний час відсутній; діти, за домовленістю, залишиться проживати з нею. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.10.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у січні місяці 2019 року через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони проживають в одній квартирі, однак сімейні стосунки відсутні, спільне господарство ними не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, на даний час не виникає. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матірю. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2), посилаючись на наступні обставини. Він з 22.09.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з квітня 2018 року, між ними втрачені всі духовні та фізичні зв`язки. Вважає, що збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам. Спору щодо місця проживання дитини разом з матір`ю та розподілу спільного майна немає. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 22.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.14,15). Ухвалою суду від 07.05.2019 року частково задоволено заяву відповідача [PERSON] про надання подружжю строку на примирення; надано подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення один місяць; зупинено провадження по справі до закінчення строку для примирення (а.с.25,26). Ухвалою суду від 11.07.2019 року поновлено провадження по справі; продовжено підготовчий розгляд справи (а.с.29). Ухвалою суду від 25.09.2019 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 30.10.2019 року о 09.00 год. (а.с.34). Позивач 01.04.2019 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.21). На примирення не погоджується, просить розірвати шлюб. 21.10.2019 року від відповідача до суду надійшов лист із зазначенням «зустрічний позов», який за змістом є заявою відповідача по справі (а.с.37), в якому відповідач зазначила, що з позовною заявою [PERSON] згодна, спільно не проживають з квітня 2018 року, примирення неможливе, на розірвання шлюбу наполягає. Просить справу розглядати за її відсутності, вказала, що постійне місце проживання дитини залишається з нею, прізвище залишає « [PERSON] ». Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 22.09.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] ( а.с.4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня місяця 2018 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Спільне господарство ними не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не виникає. Примирення між сторонами неможливе. Дитина залишаться проживати разом з матір`ю. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В заяві вказав, що 03.09.2015 року померла його мати [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO]. Він є єдиним спадкоємцем, однак протягом шести місяців не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з тривалим розладом здоровя. Просить визначити додатковий строк тривалістю 3 місяці для звернення з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з зазначених в заяві підстав. Суду пояснив, що проживає в м.Києві, мати померла в Італії, куди виїхала на лікування, він переніс стрес у звязку з її смертю, у нього загострилася хронічна хвороба парапроктит, він переніс неодноразове оперативне втручання, постійно лікувався протягом жовтня 2015 року-березня 2016 року, що завадило йому подати заяву про прийняття спадщини. Представник відповідач Бердичівської міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд встановив наступне. 03.09.2015 року в Італії, м.Салерно померла [PERSON], [INFO], мати позивача.(а.с.8-10,15) Спадкодавиця була зареєстрована в [INFO], після її смерті відкрилася спадщина на дану квартиру. Інших спадкоємців за законом або заповітом немає. Позивач є сином спадкодавиці і спадкоємцем першої черги за законом, однак у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 16.06.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю факту прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини. В обгрунтування поважності причини пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач надав виписку з медичної карти хворого, з якої вбачається, що з 27.10.2015 року 09.03.2016 року він постійно лікувався з приводу хронічного гнійного парапроктиту з оперативним втручанням.(а.с.19-20) Враховуючи, що позивач постійно проживає і зареєстрований в [INFO], хворів з жовтня 2015 по березень 2016 року, через хворобу був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса в строк до 03.03.2016 року, суд визнає причину пропуску строку поважною та визначає додатковий строк для звернення з заявою до нотаріуса - один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В заяві вказав, що 10.05.2008 року був укладений кредитний договір № 001-05013-100508 з [PERSON], згідно з яким відповідачці було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано платіжну картку. Обслуговування банком здійснюється на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що містяться в додатку № 1 до договору та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Кредит наданий банком шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., на день укладення договору встановлено ліміт в сумі 5000 грн.. Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, погашати заборгованість за овердрафтом, сплачувати проценти та пеню. Станом на 09.09.2013 року відповідачка має прострочену заборгованість в сумі 12524,97 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 3953,12 грн., за відсотками - 2780,05 грн., за комісіями - 5791,80 грн.. Просить стягнути заборгованість та судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились Позивач в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав. Відповідачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 10.05.2008 року між ТОВ комерційний банк «Дельта» та [PERSON] був укладений договір № 001-05013-100508 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з яким відповідачці було відкрито картковий рахунок та надано платіжну картку. (а.с.7-8) Згідно з п.1.3 договору банк надає держателю картки кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., на день укладення договору встановлює кредитний ліміт в сумі 5000 грн. Відповідно до п.3.6 договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами погашати заборгованість у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається з частки погашення заборгованості, овердрафт та простроченої заборгованості попередніх періодів. (а.с.5-7) Відповідно до закону зобов'язання повинно виконуватися належними сторонами, належним чином та у встановлений договором або законом строк. Відповідачка не виконує умови договору, в наслідок чого станом на 09.09.2013 року утворилась заборгованість в сумі 12524,97 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 3953,12 грн., за відсотками - 2780,05 грн., за комісіями - 5791,80 грн..(а.с.5-6) Відповідачка позовні вимоги визнала повністю, не оспорює розмір заборгованості за договором. Правовідносини по справі регулюються ст.ст.525,526,527,530,1050,1054 ЦК України та укладеним між сторонами договором. Визнання позову відповідачкою не суперечить вимогам закону, не порушує права чи інтереси інших осіб і може бути прийняте судом. Позовні вимоги можливо задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що він працював в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» з 11.04.2012 року до 10.02.2015 року, наказом № 46-у від 10.02.2015 року був звільнений за п. 1 ст. 40 КзпП України за скороченням штату. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КзпП України, роботодавець не провів з ним повного розрахунку по заробітній платі. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 9100 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала частково, вказавши, що 27.02.2015 року з позивачем проведено частковий розрахунок по заробітній платі, станом на час розгляду справи заборгованість становить 3397,61 грн. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», працював слюсарем-ремонтником в цеху № 01 електродвигунів. Наказом № 46-н від 10.02.2015 року був звільнений з посади на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України за скороченням штату. З розрахункового листа за лютий 2015 року, довідки про заборгованість по заробітній платі слідує, що під час звільнення позивачу не була виплачена заборгованість по заробітній платі, станом на 05.03.2015 року заборгованість по заробітній платі складає 3397 грн. 61 коп., з якої утримані податки. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, звільнений з посади на підставі ст. 40 п.1 КзпП України за скороченням штату, під час звільнення відповідачем з ним не проведено остаточного розрахунку, заборгованість по заробітінй платі становить 3397,61 грн., тому вона підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. З цих підстав позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову. На підставі ст. 115, 116 КзпП України,

Outcome: partial