Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.06.2016 року постановлено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Також рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.02.2019 року постановлено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1700,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Позивач зазначає, що стягнення 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] та ще 1700,00 грн. на утримання дочки є для нього значно великою сумою. Тобто на даний час у позивач на утриманні знаходиться двоє дітей. Оскільки у позивача змінився матеріальний стан, народилася ще одна дитина, на утримання якої позивач сплачує аліменти, позивач просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.06.2016 року, та стягувати із нього на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подала відзив на позовну заяву (а.с. 29-31). Зазначає, що вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частини заробітку не обґрунтовані належними доказами. Так, відповідач живе своїм життям, зайнятий тільки собою. Їхній спільний син [PERSON] - [INFO] відвідує дитячий садочок «Сонечко» с.Степанівка, за який сплачує близько 300 грн., щомісячно. У сина дефект мови, а тому відповідач близько 4-х разів на тиждень возить його в м.Калуш, до вчителя логопеда, який займається з дитиною. Син перебуває на обліку з діагнозом Т-83. Також відповідач просить врахувати, що ціни, як на ліки, так і на продукти, одяг, взуття змінюються не в меншу сторону, а в більшу. Відповідач наголошує, що позивач має постійне робоче місце, працює апаратником гідролізу ТзОВ завод ДК «Орісіл», його заробітна плата складає близько 12 тисяч гривень. Матеріальний стан позивача змінюється в кращу сторону, бо заробітна плата зростає. При визначенні розміру аліментів просить врахувати стан здоров`я дитини, її матеріальне становище, а саме те, що вона на даний час не працює, бо доглядає дочку [PERSON] до досягнення нею 3-річного віку. Тому відповідач просить в задоволення позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовити у повному обсязі, а також стягнути із позивача судові витрати по справі. Позивач подав відповідь на відзив (а.с. 45-47). Вказує, що він дійсно на даний час не проживає із сім`єю, а проживає у с. Завадка Калуського району, а не в с.Збора, як стверджує відповідач. Твердження відповідача про те, що його заробітна плата становить 12 000,00 грн. і буде зростати в майбутньому нічим не підтверджена. Також позивач просить врахувати, що на даний час його дружина звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1200,00 грн. до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Таким чином, оскільки позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, просить суд позов задоволити у повному обсязі. Відповідач своїм правом подати заперечення не скористалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] (а.с. 7) та дочка [PERSON] - [INFO] (а.с. 8). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.06.2016року (а.с. 9, 10) постановлено стягувати із позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно,але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.192 Сімейного кодексу України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Судом встановлено, що на даний час змінився матеріальний стан позивача. Так, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.02.2019 року постановлено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1700,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку (а.с. 11-12, 13). Також рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.06.2019 року ухвалено стягувати із позивача аліменти на утримання дружини [PERSON] (відповідача по даній справі) в розмірі по 1200,00 грн., щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] - [INFO] трьохрічного віку (а.с. 54). Вказані обставини, а саме сплата позивачем аліментів на утримання дочки [PERSON] - [INFO] та на утримання дружини [PERSON] , в розумінні ст.192 СК України, є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються із позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] - [INFO] . Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинен утримувати не лише їх батько, а і її мати. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6років становить: з 01 липня - 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання сина [PERSON] слід врахувати факт перебування дитини на утриманні відповідача; вік дитини; стан здоров`я дитини (а.с. 33, 34-38); вартість життя та необхідність здійснення витрат, як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб і самого позивача. Суд враховує, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід (а.с. 14, 57). Виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати позивача, яка за січень-червень 2019 року складає близько 10 800,00 грн., з урахуванням необхідності сплати аліментів на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1200,00 грн. та на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1700,00 грн., а також сплати прибуткового податку та військового збору, сплата позивачем аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітної плати (більше 2000,00 грн.) є непомірно великою. Так, відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. За таких обставин, оскільки на даний час загальний розмір відрахувань із заробітної плати позивача перевищує 70%, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково, зменшити розмір аліментів та стягувати із позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес і розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для позивача. При цьому у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили згідно роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, з позивача на користь відповідача слід стягнути 120,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, пропорційно до розміру відхилених позовних вимог (а.с. 39-41). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed