Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача грошову заборгованість за кредитними договорами від 02.10.2006 року та від 07.09.2007 року. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча письмово зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просить винести судове рішення на сьогоднішньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином викликався у судові засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, поштові повідомлення та судові повістки отримує, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. У судове засідання 11.11.2014 року надійшла заява від відповідача з проханням перенести слухання справи на іншу так дату, так як відповідача зявитися до суд не може у звязку з хворобою. Підтверджень хвороби чи лікарняний суду надано не було. Суд вважає, що у даному випадку можливий заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти цього, а у справі достатньо матеріалів для заочного розгляду. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, та вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 02 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», яким на теперішній час змінено назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі «Банк») та Громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № СМ-SME 700/039/2006 (надалі кредитний договір № 1), згідно з яким відповідач отримав у банку кредит у розмірі 33500, 00 євро (тридцять три тисячі пятсот євро 00 центів) строком до 03.10.2013 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором № 1. 07 вересня 2007 року між банком та відповідачем було укладено наступний кредитний договір № СМ-SME 700/123/2007 (надалі кредитний договір № 2), згідно з яким відповідач отримав у банку кредит у розмірі 50000, 00 доларів США (пятдесят тисяч доларів 00 центів) строком до 05.09.2014 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором № 2. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 1 і кредитним договором № 2, укладеним між банком та відповідачем. Отже, всі права вимоги банку за кредитним договором № 1 і кредитним договором № 2 до відповідача належать позивачу. Згідно з п. 1.1 ч. 2 Кредитного договору № 1 відповідач зобовязався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом В порядку і строки, визначені на умовах кредитного договору. При цьому для розрахунку відсотків за користування кредитом встановили використовувати плаваючу процентну ставку, у розмірі, який визначений сторонам договору як 5,5 % + FIRD (п. 3 ч. 1 Кредитного договору № 1). Згідно з п. 1.1 ч. 2 кредитного договору № 2 відповідач зобовязався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені на умовах кредитного договору. При цьому для розрахунку відсотків за користування кредитом встановили використовувати плаваючу процентну ставку, у розмірі який визначений сторонами договору як 3, 00 % чи 5 % + FIRD (п. 3 ч. 1 Кредитного договору № 2). Статтею 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Проте, в порушення умов кредитних договорів і норма права, відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених кредитними договорами. Так, п. 4.1.1 кредитного договору № 1 та п. 3.1.1. кредитного договору № 2 застережено, що за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позивальник зобовязаних сплатити банку пеню у розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором. У звязку з викладеним, заборгованість відповідача за кредитним договором № 1 станом на 12.03.2014 року складає: - заборгованість за кредитом у розмірі 23266, 64 євро, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 299605, 41 грн. (двісті девяносто девять тисяч шістсот пять гривень 41 копійка); - заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4461, 48 євро, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 57 450, 65 грн. (пятдесят сім тисяч чотириста пятдесят гривень 65 копійок); - пеня за прострочення виконання зобовязання у розмірі 101 249, 15 євро, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дат складання розрахунку становить 1 303 789, 15 грн. (один мільйон триста три тисячі сімсот вісімдесят девять гривень 15 копійок). Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № 1 з урахуванням пені нарахована банком у розмірі 128 977, 27 євро, що у гривневому еквіваленті становить 1 660 845, 21 грн. (один мільйон шістсот шістдесят тисяч вісімсот сорок пять гривень 21 копійка). Заборгованість відповідача за кредитним договором № 2 станом на 12.03.2014 року складає: - заборгованість за кредитом у розмірі 43 432, 55 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 403 814, 13 грн. (чотириста три тисячі вісімсот чотирнадцять гривень 13 копійок); - заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 12 266, 38 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 114 046, 67 грн. (сто чотирнадцять тисяч сорок шість гривень 67 копійок); - пеня за прострочення виконання зобовязання у розмірі 203 354, 27 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 1 890 686, 33 грн. (один мільйон вісімсот девяносто тисяч шістсот вісімдесят шість гривень 33 копійки). Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № 2 з урахуванням пені нарахована банком у розмірі 259 053, 20 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 2 408 547, 13 грн. (два мільйони чотириста вісім тисяч пятсот сорок сім гривень 13 копійок). Таким чином, станом на 12.03.2014 року відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених кредитними договорами. При цьому загальна сума заборгованості за двома кредитним договорами становить 4 069 392, 34 грн. (чотири мільйона шістдесят десять тисяч триста девяносто дві гривні 34 копійки). Згідно зі ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України, передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 525 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Таким чином, станом на 12.03.2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем за двома договорами у сумі 4 069 392, 34 грн.. Суд звертає увагу на значну суму пені, яка була нарахована банком за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Пеня нарахована в розмірі, що перевищує розмір заборгованість по кредиту. На думку суду, такий розмір пені є явно завищеним, не відповідає передбаченим у пункті 6 ст. 3, частині 3 ст. 509 та частинах 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, про що також наголошується в рішенні КСУ №7-рп/2013 від 11 липня 2013 року. В даному випадку неустойка набуває ознак джерела невиправданих додаткових прибутків кредитором. За таких обставин суд вважає за необхідне скористатися наданим йому правом на зменшення розміру неустойки відповідно до ст. 551 ЦК України, зменшивши пеню за кредитним договором № 1 до 357 056 (триста пятдесят сім тисяч пятдесят шість) грн. 00 коп., а за кредитним договором № 2 зменшивши розмір пені до 517 860 (пятсот сімнадцять вісімсот шістдесят) грн. 00 коп.. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягується судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 3654, 00 грн.. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням зменшення пені за прострочення погашення кредиту. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial