Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] 14.12.2007 року була укладена кредитна угода №106281-SOGL про надання кредиту в розмірі 8100 доларів США зі строком погашення до 11.12.2009 року та сплатою 15% річних за користування кредитом. Для забезпечення зазначених зобов'язань 14.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки №№106281-SOGL-3, згідно з умовами якого остання зобов'язалась нести відповідальність перед банком солідарно з [PERSON] по кредитному договору №106281-SOGL від 14.12.2007 року. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки. У зв'язку з цим, станом на 14.04.2013 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам становить 50414,60 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 20 564 гривні 02 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом - 27 211 гривень 78 копійок та штрафів - 2 638 гривень 77 копійок. До теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачі заборгованість не гасять, від виконання своїх зобов'язань ухиляються, тому позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON], як боржника за кредитним договором, та [PERSON], як поручителя, на його користь заборгованість по кредиту в сумі 50414,60 грн., а також понесені витрати по справі - 504,15 грн. по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково зазначив, що строк позовної давності 5 років встановлений п. 6.8 кредитного договору №106281-SOGL, у зв'язку з чим клопотання про застосування строку позовної давності не може бути задоволено. Відповідачі проти позову заперечували, посилаючись на те, що позивачем пропущений загальний строк позовної давності, у зв'язку з цим просили у позові відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] 14.12.2007 року була укладена кредитна угода №106281-SOGL про надання кредиту в розмірі 8100 доларів США зі строком погашення до 11.12.2009 року та сплатою 15% річних за користування кредитом. Для забезпечення зазначених зобов'язань 14.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки №№106281-SOGL-3, згідно з умовами якого остання зобов'язалась нести відповідальність перед банком солідарно з [PERSON] по кредитному договору №106281-SOGL від 14.12.2007 року. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки. У зв'язку з чим, станом на 14.04.2013 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам становить 50414,60 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 20 564 гривні 02 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом - 27 211 гривень 78 копійок та штрафів - 2 638 гривень 77 копійок. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що [PERSON] до теперішнього часу заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути з нього на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 414 гривень 57 копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 20 564 гривні 02 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом - 27 211 гривень 78 копійок, штрафи - 2 638 гривень 77 копійок, а також 504 гривні 15 копійок витрат у справі. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За спірним кредитним договором строк виконання зобов'язання настав 11.12.2009 року, позивачем не надані документи, які б підтверджували факт пред'явлення вимоги або позову до поручителя [PERSON] протягом шести місяців, починаючи з 11.12.2009 року, а з позовом по поручителя позивач звернувся одночасно з вимогами до боржника 26.04.2013 року. Таким чином суд вважає в позовних вимогах в частині стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», - відмовити. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 6, 627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. До заперечень відповідачів та клопотання про застосування трирічного строку позовної давності суд ставиться критично, на думку суду, даний строк з боку позивача не є пропущеним, оскільки, укладаючи кредитну угоду 14.12.2007 р., сторони погодили, що строки позовної давності по вимогам кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів по даній угоді встановлюються тривалістю 5 років, та позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у встановлений строк.

Outcome: partial