Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що згідно договору б/н від 30.10.2013 відповідач отримала кредит у розмірі 5300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, що складають Договір між сторонами. На порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 25.03.2015 виникла заборгованість загальною сумою 18730,13 грн., яка складається з наступного: 8337,15 грн. заборгованість за кредитом; 8064,25 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 960,63 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 868,10 штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 18730,13 грн., а також судові витрати у розмірі 243,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала наявність заборгованості, але вважала загальну суму заборгованості, в подальшому надала письмові заперечення на позов, в яких просила у задоволенні позову відмовити, посилалася на закінчення строку позовної давності щодо нарахованої пені, а також загальної позовної давності у звязку із закінченням строку дії картки, в подальшому позовні вимоги визнала частково визнала основну суму боргу, одночасно пояснивши, що не має змоги сплатити її одним платежем. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.526, 527, 530 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти у встановлений цим договором строк. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.10.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Тарифами банку (а.с.7-33). Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-6), у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 25.03.2015 складається з наступного: 8337,15 грн. заборгованість за кредитом; 8064,25 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 960,63 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Посилання відповідачки про закінчення строку дії кредитної картки, виданої строком на 1 рік, спростовується матеріалами справи, відповідно до яких строк дії кредитної карти 2 роки (а.с.8). Відповідач не надала у судовому засіданні кредитну карту для огляду, зазначивши, що викинула її. Інші докази, які б підтверджували доводи відповідача, суду не надано. Щодо розміру нарахованих відсотків за користування кредитом, який відповідачка вважає завищеним, слід зазначити наступне. Відповідно до п.27 розяснень Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» положення частини 3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом до відсотків, які нараховуються як неустойка. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Вимога відповідачки про застосування строку позовної давності до нарахованої пені також не може бути задоволена, оскільки згідно наданого банком розрахунку пеня нарахована за останній рік перед зверненням до суду. За таких обставин суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобовязань, покладених на неї кредитним договором, вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, а тому стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають стягненню вказані суми заборгованості. Також банком відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховані штрафи за несвоєчасність виконання зобовязань за договором: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 868,10 грн. штраф (процентна складова). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ч.1 ст.549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за зазначеним кредитним договором загальною сумою 18730,13 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають сплачені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved