Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості за кредитом в розмірі 38536,58 дол. США та 3040 грн., а також судовий збір. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит № 1620-н від 13.06.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 48000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних у строки та в порядку, встановлених договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 13.06.2027 року. Позичальник зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 01.08.2014 року заборгованість за кредитом становить 38536,58 дол. США та 3040 грн. Виконання зобов'язання за цим кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON] У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі у судові засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їхньої відсутності не подали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 13.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 1620-н. Відповідно до договору ПАТ «Державний ощадний банк України» зобов'язалося надати [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 48000 дол. США (еквівалент - 242400 грн. за курсом НБУ на день укладення договору) на придбання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на строк 240 місяців з кінцевим терміном повернення не пізніше 13.06.2027 року на умовах, визначених договором. У свою чергу, [PERSON] зобов'язалася сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних. Згідно з п. 1.5 зазначеного договору позичальник зобов'язується щомісячно до останнього робочого дня звітного місяця проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 200 дол. США, що складає 1010 грн. за курсом НБУ станом на 13.06.2007 року, та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 5.2 договору про іпотечний кредит № 1620-н за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого платежу, за кожний день прострочення. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконала, тіло кредиту не повертала, проценти за користування кредитом не сплатила у визначений договором термін. Таким чином, [PERSON] порушила істотні умови укладеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.08.2014 року складається з наступного: строковий основний борг за кредитом - 30634 дол. США; прострочений основний борг - 4562,84 дол. США; заборгованість по сплаті процентів за період з 13.06.2007 року по 01.08.2014 року - 2263,5 дол. США грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 01.08.2013 року по 01.08.2014 року - 558,3 дол. США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 01.08.2013 року по 01.08.2014 року - 487,81 дол. США, а також прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з 13.06.2007 року по 01.08.2014 року - 3040 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за комісійною винагородою за супроводження кредиту за період з 01.08.2013 року по 01.08.2014 року - 390,79 грн. Суд звертає увагу, що у позовній заяві та наданому розрахунку заборгованості допущено арифметичну помилку при визначенні загальної суми заборгованості, у зв'язку з чим суд самостійно проводить такий розрахунок, виходячи з наступного. Таким чином, загальна сума заборгованості в іноземній валюті становить 38506,45 дол. США (30634 + 4562,84 + 2263,5 + 558,3 + 487,81), що за курсом НБУ станом на 01.08.2014 року 12,0972 грн. за 1 дол. США, дорівнює 465820,23 грн. З урахуванням сум простроченої комісійної винагороди та пені за прострочення її сплати загальна сума заборгованості складає 465820,23 грн. + 3040 грн. + 390,79 грн. = 469251,02 грн. Виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено іпотекою квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], а також порукою [PERSON] згідно з укладеним з нею договором від 13.06.2007 року № 1. За умовами цього договору поруки поручитель бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 1620-н від 13.06.2007 року, а саме повернути кредит, сплатити відсотки, пеню і інші штрафні санкції, передбачені кредитним договором. При цьому поручитель несе солідарну відповідальність перед банком. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту та забезпечення його порукою, які регулюються главою 71 ЦК України, параграфом 3 глави 49 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved