Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з наведеним позовом та просив стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 56998 грн. , компенсацію за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати - 38229 грн. 60 коп., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні 22\~448 грн. У обґрунтування позову позивач у судовому засіданні пояснив , що працював в Публічному акціонерному товаристві « АТ Науково - дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» (ПАТ «АТ НДІРВ», далі - Відповідач) на різних посадах. Наказом від 16.12.2014 року № 154-к його звільнено з посади начальника 5 відділення - головного конструктора з напрямку за ст.38 КЗпП України (за власним бажанням). При звільненні з ним не проведений остаточний розрахунок. Представник відповідача позов визнав частково. Визнає наявність перед позивачем заборгованості по заробітній платі у розмірі 56\~998 грн., в решті позовних вимог просить відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності позивачем. Суд , вислухав сторони , дослідив письмові докази , встановив наступне. Позивач [PERSON] працював на підприємстві відповідача по справі - Публічному акціонерному товаристві « АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань » з 1976 року по 19 грудня 2014 року та був звільнений наказом № 154-к від 16.12.2014 року . При звільнені з ним не проведений остаточний розрахунок та на час розгляду справи у суді відповідач має заборгованість перед позивачем по сплаті заробітної платні за період з червня 2013 рок по грудень 2014 року у розмірі 56\~998 грн. Наявність цієї заборгованості не заперечує відповідач та вона підтверджена довідкою на а.с. Відповідно до частини 1\~статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу\~при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із частиною 1\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1\~статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої\~статтею 117\~КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум (правова позиція Верховного Суду України у справі 6-144цс13). Згідно п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його розгляду справи - по день постановлення рішення. Не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день від не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Визначаючи розмір середнього заробітку, який підлягає сплаті позивачу, колегія суддів враховує Порядок обчислення середньої заробітної плати, який затверджено\~постановою № 100 КМУ від 08.02.1995, а також ту обставину, що зазначений позивачем розрахунок виконаний відповідно до вказаного Порядку та не був спростований відповідачем. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці»\~передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, визначеному чинним законодавством. Визначаючи розмір середнього заробітку, який підлягає сплаті позивачу, колегія суддів враховує Порядок обчислення середньої заробітної плати, який затверджено\~постановою № 100 КМУ від 08.02.1995, а також ту обставину, що зазначений позивачем розрахунок виконаний відповідно до вказаного Порядку та не був спростований відповідачем. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці»\~передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. Пунктом 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з\~Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.1999 № 692), визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Відповідно до п. 3 Положення сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. Визначаючи розмір даної компенсації, суд враховує розрахунок, наданий позивачем, який розроблений відповідно до вищезазначених норм матеріального права, а також враховує ту обставину, що представником відповідача зазначений розрахунок не заперечувався. Так, з розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 20.12.2014 по 01.08.2015 вбачається , що сума середнього заробітку становить 22 690 грн. 17 коп. ( 61 робочих днів\~x 371,97 грн./день). Відповідно до\~ст. 33 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Відповідно до ч. 6\~ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації в установленому\~порядку. Тому з відповідача має бути стягнута сума індексу інфляції\~за період з червня 2013 року по серпень 2015 року становить: 38 229, 60 грн.\~- сукупний індекс інфляції за відповідний період ( розрахунок на а.с. ) Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999, суд зазначає, що суми, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за даним рішенням, визначенні без утримання податку та інших обов'язкових платежів, оскільки справляння і сплата податку та інших обов'язкових платежів є обов'язком роботодавця та працівника З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивачем заявлено вимоги про стягнення середнього заробітку та індексу інфляції за період по 01.08.2015 р., суд вважає , що позов підлягає задоволенню в межах заявленого. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1179 грн. 18 коп.

Outcome: approved