Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на свою користь суму позики 544136, 72 грн., 3% річних у сумі 32648,1 грн. та судовий збір у розмірі 5767,86 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається не те, що 01.12.2014 року між сторонами були укладені наступні договори позики: договір позики від 01.12.2014 року на суму 10000,00 дол. США зі строком повернення до 01 червня 2015 року, на підтвердження чого складено відповідну розписку від 01.12.2014 р. про отримання грошових коштів; договір позики від 01.12.2014 року на суму 5000,00 дол. США зі строком повернення до 01 березня 2015 року, на підтвердження чого складено відповідну розписку від 01.12.2014 р. про отримання грошових коштів; договір позики від 01.12.2014 року на суму 100000,00 грн. зі строком повернення до 03 березня 2015 року, на підтвердження чого складено відповідну розписку від 01.12.2014 р. про отримання грошових коштів; договір позики від 01.12.2014 року на суму 28000,00 грн. зі строком повернення до 03 березня 2015 року, на підтвердження чого складено відповідну розписку від 01.12.2014 р. про отримання грошових коштів. В порушення договірних зобов'язань, що виникли між сторонами, відповідач не повернув кошти згідно умов договорів. За офіційним курсом НБУ станом на 06.02.2018 року (100 дол. США 2774,2448 грн.) заборгованість за договорами позики в національній грошовій одиниці в загальному розмірі становить 544136,72 грн. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, з повернення сум позики, сума 3 % річних становить 32648,1 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.03.2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2018 р. справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до отриманої судом заяви, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 01 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено наступні договори позики на суми: 10000,00 дол. США зі строком повернення до 01 червня 2015 року; 5000,00 дол. США зі строк м повернення до 01 березня 2015 року; 100000,00 грн. зі строком повернення до 03 березня 2015 року; 28000,00 грн. зі строком повернення до 03 березня 2015 року. На підтвердження отримання грошових коштів за вказаними договорами відповідачем [PERSON] складено відповідні розписки оригінали яких наявні в матеріалах справи. Приписами ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Взяті на себе зобов'язання за вказаними договорами позики відповідач не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 06.02.2018 року за офіційним курсом НБУ (100 дол. США 2774,2448 грн.) складає в загальному розмірі 544136,72 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданих позивачем розрахунків сума 3% річних від простроченої суми складає в загальному розмірі 32648,1 грн. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог, перевіривши відповідні розрахунки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому піддягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до квитанції № 0.0.957975209.1 від 07.02.2018 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 5767,86 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved