overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 02.11.2002 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 427. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 2013 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявилася, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 14, 15). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 02.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 427 (а.с. 17). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2013 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 04.08.2012 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 409. Дітей від шлюбу не мають. Подружні стосунки між ними припинені з лютого 2014 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 19). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявилася, на адресу суду повернулися конверти із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 20, 21). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.08.2012 року Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 409 (а.с. 12). Дітей від шлюбу сторони не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 05.07.1986 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 585. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Відповідач не бажає у добровільному порядку розривати шлюб. Просила шлюб між ними розірвати та повернути їй дошлюбне прізвище Пахар, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити і шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 17). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 11, 16). За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.07.1986 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 585 (а.с. 18). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати та повернути позивачу дошлюбне прізвище Пахар.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 05.09.2009 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 600. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з серпня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя, втрату почуття любові. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, завчасно надала заяву, в котрій просила позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення та справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 18). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.09.2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 600 (а.с.17). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 05.11.2005 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 867. Від шлюбу дітей не мають. Подружні стосунки між ними припинені з серпня 2016 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явилася, завчасно надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 14). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.11.2005 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 867 (а.с. 9). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені серпня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 06.08.1994 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 623. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, Михайла, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з 01 січня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу, а справу просила розглянути за її відсутності (а.с. 21). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.08.1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 623 (а.с. 22). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, Михайла, [INFO] (а.с. 3). Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з 01 січня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року сторонам надавався строк для примирення подружжя чотири місяці, однак сторони не примирилися. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 06.10.2007 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 906. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з січня 2012 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення та справу просила розглянути за її відсутності. Просила повернути їй дошлюбне прізвище Панюшкіна (а.с. 16). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.10.2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 906 (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з січня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати та повернути відповідачеві дошлюбне прізвище Панюшкіна. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 06 листопада 1993 року. Шлюб зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 703. Від спільного життя мають двох неповнолітніх синів, Юліана, [INFO] та [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина, Романа, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, через відсутність взаєморозуміння. Спір про розподіл майна та виховання дітей вони будуть вирішувати в окремому провадженні. Просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Судові витрати просив розподілити між ним та відповідачем (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 26). Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 листопада 1993 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 703 (а.с. 28). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів, Юліана, [INFO] та [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина, Романа, [INFO] (а.с. 6,7,8). Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна та виховання дітей сторони будуть вирішувати в окремому провадженні. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved