Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який уточнила, та просить визнати незаконним її поміщення до КЗ «Володимирівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради», що відбулося у травні 2019 року за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала клопотання, в якому просить розглянути справу за її відсутності, відзив відповідача до уваги не брати, оскільки він поданий з порушенням ч.4 ст.178 ЦПК України. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. В судове засідання представник КЗ «Володимирівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги позивача не підтримують та просять залишити позов без задоволення. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги позивача просить задовольнити. Суд, вислухавши представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з ч. 3 ст.\~3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з вимог ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частина 2 ст. 13 ЦК України передбачає межі здійснення цивільних прав передбачено при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися віддій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Але такий спосіб захисту як визнання дій неправомірними законом не передбачено. Не передбачено такий спосіб захисту і укладеним договором. Відповідно до ст.76\~цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є інвалідом 2 групи, з 2015 року страждає психічним захворюванням. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 року у цивільній справі №184/889/18 за заявою [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною [PERSON] було визнано недієздатною строком на 2 роки. Зазначене рішення набуло чинності 09.11.2018 року. Рішенням Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 28.11.2018 року №469 позивачу було призначено тимчасовим опікуном Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Покровської міської ради. Рішенням Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 27.02.2019 року №53 Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Покровської міської ради було доручено провести роботу щодо збору необхідних документів по її влаштуванню до психоневрологічного будинку-інтернату. 17.05.2019 року позивач без будь-якої згоди та відома була знята з реєстрації за місцем проживання: [ADDRESS] та насильно поміщена до Комунального закладу «Володимирівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради», з якого їй вдалося бути відрахованою 16.11.2020 року. Законного затримання її у рамках справи про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, як це передбачено національним законодавством України, щодо неї не проводилося. Судового рішення про надання їй такої допомоги ніколи не існувало. Ніяких усних прохань чи усвідомлених письмових заяв щодо її госпіталізації вона не подавала. Особистої письмової заяви, яка б свідчила про її добровільне волевиявлення на перебуванні у КЗ «Володимирівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради також нею не складалось. Вважає, що відповідачі протягом 1 року та 6 місяців свавільно утримували її у закладі, де щодо неї вчинялося фізичне насильство, проводилось примусове медикаментозне лікування препаратами, на вживання яких вона не була згодна, вона була позбавлена можливості спілкування та виховання своїх (на той час) неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Над належним їй майном було встановлено опіку. [PERSON] було незаконно позбавлено права користування належною їй квартирою, що буде предметом окремого спору. Її паспорт перебував у розпорядженні невідомих їй осіб, які також використовували на\~свій розсуд\~грошові кошти\~у вигляді\~її пенсії.\~Вона терпіла побутові незручності, була позбавлена нормального одягу, звичної обстановки, і все це - без будь-якої на те її згоди. Протягом півтора року вона вимушена була проживати поряд із наркоманами, піддаючи себе ризику зараження хворобами, пов`язаними зі зловживанням наркотичними речовинами. Тому вважає, що її поміщення до КЗ «Володимирівський психоневрологічний інтернат» відбулося із порушенням встановленої законом процедури, а саме: без її письмової усвідомленої згоди та/чи без її на те прохання і без судового рішення про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку саме в цьому закладі, позаяк саме по собі визнання її недієздатною не може бути підставою для поміщення до якого-небудь закладу і, як наслідок, обмеження у свободі пересування. Окрім того, таке поміщення створювало очевидну загрозу її життю та здоров`ю, постільки сприяло її тривалому проживанню поряд із наркоманами. Тому з цих підстав вважає, що її поміщення до закладу для осіб, які страждають на психічні розлади, було незаконним, таким, що порушувало її право на вільне пересування, повагу до честі і гідності та особисту недоторканність. З доводами позивача, викладені в позовній заяві та третьої особи, викладені в судовому засіданні суд погодитися не може, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018р. у справі №184/889/18 за заявою [PERSON] [PERSON] визнано недієздатною. Оскільки [PERSON] на момент прийняття Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області рішення у справі №184/889/18 страждала на психічне захворювання, самостійно забезпечити свої життєві потреби не могла, потребувала стороннього догляду, її мати [PERSON] при зверненні з заявою про визнання доньки недієздатною не виявила намір встановити над нею опіку, виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області, як відповідний орган опіки та піклування у встановленому статтями 65, 66\~ЦК України уповноважив Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), який є структурним підрозділом виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області закріпити за недієздатною соціального робітника та провести роботу щодо збору необхідних документів по влаштуванню її до психоневрологічного будинку-інтернату. Рішення виконавчого комітету Покровської міської ради №469 від 28.11.2018\~року «Про\~призначення Територіального\~центру соціального\~обслуговування (надання\~соціальних послуг)\~Покровської міської\~ради тимчасовим\~опікуном недієздатної\~ [PERSON] \~з подальшим\~влаштуванням її\~психоневрологічного будинку-інтернату» [PERSON] було оскаржено до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області (Справа №184/1870/19). Водночас рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019р., залишеним без змін постанови Дніпровського апеляційного суду від 10.03.2019р. та постановою Верховного суду від 01.07.2020р. відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] , що діяв в інтересах недієздатної [PERSON] до виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) «про визнання незаконним та скасування рішення органу опіки та піклування». Тобто, судами трьох інстанцій у справі №184/1870/19 встановлено, що виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області, приймаючи рішення №469 від 28.11.2018 року «Про призначення Територіального центру соціального обслуговування Покровської міської ради тимчасовим опікуном недієздатної [PERSON] з подальшим влаштуванням її до психоневрологічного будинку-інтернату» діяв в межах чинного законодавства та виключно в інтересах недієздатної [PERSON] 28.11.2018р. наказом №329 «Про призначення\~відповідальної особи\~за збір\~необхідних документів\~для влаштування\~до психоневрологічного\~будинку-інтернату\~недієздатної гр.\~ [PERSON] » територіальний центр соціального обслуговування уповноважив завідувача відділення соціальної допомоги вдома [PERSON] відповідальною особою за збір необхідних документів для влаштування недієздатної громадянки Підпорної до психоневрологічного будинку - інтернату. Після смерті матері недієздатної [PERSON] остання надала усвідомлену згоду на госпіталізацію її до психіатричного закладу КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР», щодо надання їй психіатричної допомоги відповідно до медичних показань, як то передбачено абзацом 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». Як зазначалося вище, рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №469 від 28.11.2018 року, територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) уповноважено на виконання функцій опікуна по відношенню до гр. [PERSON] , та зобов`язано закріпити за недієздатною, соціального робітника та провести роботу щодо збору необхідних документів по влаштуванню її до психоневрологічного будинку-інтернату. Відповідно до пункту 17 «Типового положення про психоневрологічний інтернат», затвердженого Постановою КМУ від 14 грудня 2016 р. №957. влаштування до інтернату здійснюється згідно з путівкою на влаштування до інтернату, виданою особі, її опікуну або піклувальнику чи органу опіки та піклування (у разі коли недієздатній особі або особі, цивільна дієздатність якої обмежена, не призначений опікун чи піклувальник) органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій на підставі: ?письмової заяви особи, яка виявила бажання проживати/перебувати в інтернаті (для дієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена); ?письмової заяви законного представника та рішення органу опіки та піклування про влаштування до інтернату (для недієздатних осіб, яким призначено опікунів); ?рішення органу опіки та піклування про влаштування до інтернату (для недієздатних осіб у разі відсутності законного представника); ?паспорта особи або іншого документа, що посвідчує особу, яка влаштовується в інтернат; ?копії документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у якому зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків, або копії паспорта; ?медичної карти з висновком лікарсько-консультативної комісії за участю лікаря- психіатра про можливість проживання/перебування в інтернаті за формою, встановленою МОЗ; ?довідки про розмір призначеної пенсії (щомісячного довічного грошової утримання) та/або державної соціальної допомоги, виданої органами Пенсійні фонду України та/або структурними підрозділами; ?довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за форм: затвердженою МОЗ (за наявності інвалідності); ?довідки для направлення інваліда до інтернату за формою, затвердженою МОЗ (за наявності інвалідності); ?індивідуальної програми реабілітації інваліда за формою, затвердженою МОЗ (за наявності інвалідності); ?копії рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, щодо якої вирішується питання про влаштування і інтернату; ?копії рішення суду або органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, щодо якої вирішується питання про влаштування і інтернату (за наявності опікуна або піклувальника); ?копії паспорта опікуна або піклувальника особи, щодо якої вирішується питані про влаштування до інтернату (за наявності опікуна або піклувальника); ?пенсійного посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги (за наявності); ?копії договору про відкриття та обслуговування поточного рахунка (за наявності); ?довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (за наявності); ?трьох фотокарток розміром 3x4 сантиметри. Форма заяви про прийняття до інтернату та путівки на влаштування до інтернату затверджується Мінсоцполітики. На виконання рішення виконавчого комітету Покровської міської ради №469 від 28.11.2018 року «Про призначення Територіального центру соціального обслуговування Покровської міської ради тимчасовим опікуном недієздатної [PERSON] з подальшим влаштуванням її до психоневрологічного будинку - інтернату» після збору документів передбачених пунктом 17 «Типового положення щі психоневрологічний інтернат», а саме: ?рішення органу опіки та піклування про влаштування до інтернату; ?копія паспорту [PERSON] ; ?копія РНОКПП [PERSON] ; ?медична карта з висновком лікарсько-консультативної комісії за участю лікаря психіатра про можливість проживання/перебування в інтернаті; ?довідка ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 08.04.2019 р. №367/04-18; ?довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; ?довідки для направлення інваліда до інтернату; ?індивідуальна програма реабілітації інваліда; ?копія рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, щодо якої вирішується питання про влаштування до інтернату; ?рішення виконавчого комітету Покровської міської ради №469 від 28.11.2018 року «Про призначення Територіального центру соціального обслуговування Покровської міської ради тимчасовим опікуном недієздатної [PERSON] з подальшим влаштуванням її до психоневрологічного будинку - інтернату»; ?наказ територіального центру соціального обслуговування №329 від 28.11.2018 р. «Про призначення відповідальної особи за збір необхідних документів для влаштування до психоневрологічного будинку - інтернату недієздатної Підпорної Н.П.»; ?пенсійне посвідчення [PERSON] ; ?три фотокартки розміром 3x4 сантиметри; ?путівка №3496 на влаштування гр. [PERSON] до психоневрологічного інтернату КЗ «Володимирівський ПНІ» ДОР». [PERSON] відповідно до наказу №143 від 23.05.2019 р. була прийнята до комунального закладу «Володимирівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» на повне державне утримання. З наведеного вбачається, що влаштування Підпорної Н.П до комунального закладу «Володимирівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» відбувалося в порядку та спосіб передбачений чинним законодавством України. Суд звертає увагу на ту обставину, що функції виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області як опікуна вказаної особи полягали лише в зібранні документів передбачених пунктом 17 «Типового положення про психоневрологічний інтернат». Зарахування недієздатної до інтернатного закладу здійснювалося на підставі наказу директора комунального закладу «Володимирівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» №143 від 23.05.2019 р., який на сьогоднішній день є чинним і у встановленому законом порядку [PERSON] не оскаржений. Важливою обставиною є те, що положення\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», визнає, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона, зокрема, вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити небезпечні для неї чи оточуючих дії. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо незаконного її поміщення до закладу для осіб, які страждають на психічні розлади є безпідставними і необґрунтованими. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, у суду відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .. Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір із відповідача стягненню не підлягає, а всі судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed