Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3015, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем від 19.08.2019 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 18 121,17 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач дізнався про відкриття виконавчого провадження № 60304513 щодо примусового виконання виконавчого напису № 3015 виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 18 121,17 грн. Зазначив, що заборгованість за кредитним договором була ним сплачена ще у 2015 році. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та як наслідок наявність неправомірного провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет суми заборгованості. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Третя особи до судового засідання не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, належним чином була повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинений виконавчий напис № 3015 від 19.08.2019 про стягнення заборгованості з позивача [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» за кредитним договором № 11080074 від 28.11.2013 в розмірі 18 121,17 грн, з них: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 309,52 грн, заборгованість за процентами та комісією у розмірі 3 761,65 грн та плата за пропуск мінімальних платежів у розмірі 1 050,00 грн (а.с.12). Згідно повідомлення від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 06.05.2021 на примусовому виконанні у останньої перебуває виконавче провадження № 60304513 з примусового виконання виконавчого напису № 3015 від 14.02.2019 виданого приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюком В.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 18971,17 грн (а.с.11). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено та з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172. Разом із тим, положення постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції постанови КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, які надавали право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, визнано нечинними постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14). Крім того, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19 серпня 2019 року, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, в той час, коли законодавством України не було передбачено можливості здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору № 110800474 від 28.11.2013, укладеного між сторонами. Крім того, згідно наданої позивачем довідки від АТ «Банк Форвард» № 24/4/3-4-64 від 20.05.2021 станом на 19.05.2021 заборгованість за кредитним договором № 110800474 від 28.11.2013 погашена в повному обсязі та кредитний договір закритий (а.с.13). Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича, суд зазначає, що у справах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідачем є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Таким чином, судом встановлено, що приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович не є належним відповідачем за даним позовом, а тому в задоволенні вимог до нього належить відмовити. Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 у справі № 519/77/18 (провадження № 61-10311ск19). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача АТ «Банк Форвард» на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн, за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, від якої позивач при поданні позову звільнений, оскільки є інвалідом ІІ групи.

Outcome: partial