Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь 24797,35 грн. майнової шкоди та 15000 грн. моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідача. Позов обґрунтований такими обставинами. 23.08.2014 року о 22 год. 45 хв. по вул. В. Терешкової в м. Одесі з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі автобусу БАЗ, д.н. [NUMBER], під керуванням позивача, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Згідно з висновком експерта вартість відновлювального ремонту становить 72997,35 грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача різницю між сплаченою страховиком сумою та вартістю відновлювального ремонту та витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 800 грн., загалом 24797,35 грн. Крім того, в результаті ДТП позивачу завдана моральна шкода у звязку з пошкодженням його транспортного засобу, яку він оцінює в розмірі 15000 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, зазначив, що автомобіль відремонтував та витратив на це 3000 дол. США. Представник відповідач позов визначала частково, а саме в частині стягнення різниці між сплаченою страховиком сумою та вартістю відновлювального ремонту в розмірі 9574,05 грн. Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.10.2014 року, 23.08.2014 року о 22 год. 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. В. Терешкової в м. Одесі на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі автобусу БАЗ, д.н. [NUMBER], внаслідок чого допустив з ним зіткнення. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеною постановою Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб автобус БАЗ, д.н. [NUMBER], належить на праві власності позивачу [PERSON]. Згідно з Висновком експерта № 447/14, складеного 16.11.2014 року, вартість відновлювального ремонту автобусу марки БАЗ, д.н. [NUMBER], з урахуванням ПДВ становить 72997,35 грн., у той час як вартість відновлювального ремонту автобусу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 59574,05 грн. На час розгляду справи позивач відремонтував пошкоджений транспортний засіб та зазначив, що витратив на ремонт загалом суму грошових коштів, що в еквіваленті становить 3000 дол. США. Згідно з копією товарної накладної від 10.09.2014 року позивач придбав запчастини для ремонту автобусу на суму 41092,59 грн. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило позивачу відшкодування в розмірі 50000 грн. Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з абзацом 3 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, виходячи із вищезазначених положень закону та практики їх застосування, підлягає відшкодуванню вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу. Разом із тим, суд бере до уваги, що позивач відремонтував автомобіль та фактично витрачена ним сума грошових коштів відповідає сумі грошових коштів, виплачених страховиком, та визнаної позивачем суми. На підставі викладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача різницю між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 59574,05 грн. та між сумою страхового відшкодування в розмірі 50000 грн., а саме 9574,05 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача вартості проведеного експертного дослідження в розмірі 800 грн., то суд вважає, що зазначені витрати не є збитками в розумінні ч. 2 ст. 22 ЦК України та не можуть бути відшкодовані. Крім того, зазначене експертне дослідження було проведено поза межами судового розгляду справи не на підставі ухвали суду про призначення судової експертизи, у звязку з чим ці витрати не є судовими витратами відповідно до ст. ст. 79, 86 ЦПК України. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 23 ЦК України під моральним збитком закон передбачає фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у звязку, в тому числі із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, що заподіяла моральну шкоду, а також інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~ Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла її, за наявності її вини.\~ Відповідно до п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зі змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Суд погоджується з тим, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральні страждання у вигляді душевних переживань через пошкодження його автомобілю, а також незручності, пов'язані з відсутністю справного транспортного засобу. Разом із тим, суд, враховуючи вимоги закону щодо розумності і справедливості, вважає, що сума моральної шкоди в розмірі 15\~000 грн., заявлена позивачем, є завищеною і не відповідає характеру та обсягу його страждань та немайнових втрат, тому суд оцінює завдану відповідачем моральну шкоду в розмірі 2\~000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанцій у матеріалах справи позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 243,6 грн. за вимоги майнового характеру та 150 грн. за вимоги немайнового характеру. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог з урахуванням принципу пропорційності суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 92,56 грн. (38% задоволених вимог з відшкодування майнової шкоди) та 20,25 грн. (13,5% задоволених вимог з відшкодування моральної шкоди), загалом 112,81 грн.

Outcome: partial