overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зобов'язання видати довідку про заробітну плату помісячно в період 1992-2002 роки, в обґрунтування якого зазначив, що на даний час він має право на призначення пенсії у зв'язку з досягненням пенсійного віку, однак для цього до управління Пенсійного фонду України у Коростишівському районі необхідно надати довідку про помісячний розмір заробітної плати, яку відповідач відмовляється видати, мотивуючи тим, що відсутні підтверджуючі документи, а тому просить зобов'язати відповідача видати довідку про розмір заробітної плати за вказаний період помісячно згідно записів у трудовій книжці. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, представника відповідача, представника третьої особи, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення згідно приписів ст.174 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач працював в колгоспі ім.Кірова, КСП «Коростишівське», в подальшому реорганізоване у СТОВ «Племзавод Коростишівський», з 04.02.1992 року по 09.08.2002 рік, що підтверджується копією трудової книжки. У відповідності до ст. 49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, однак, в порушення вимог чинного законодавства, відповідач не видає довідку про розмір заробітної плати позивачу за період перебування з останнім в трудових відносинах, а саме з 04.02.1992 року по 09.08.2002 рік, помісячно, оскільки відомості щодо розміру помісячної заробітної плати позивача за вказаний період втрачені в процесі реорганізацій, що не є поважною причиною відмови у видачі вищевказаної довідки позивачу. Разом з тим, згідно доданої до матеріалів справи довідки про нарахування заробітної плати по рокам №159 від 22.10.2014 року позивачу за період 1992-2002 роки нараховувались кошти, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідача видати довідку. Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КЗпП України, ст.ст.3,10,60,174,208,209,212, 213, 215, 218 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зобов'язання видати довідку про заробітну плату помісячно в період з 29.01.1988 року по 01.06.1999 року в обґрунтування якого зазначив, що на даний час він має право на призначення пенсії у зв'язку з досягненням пенсійного віку, однак для цього необхідно надати довідку про помісячний розмір заробітної плати, яку відповідач відмовляється видати, мотивуючи тим, що відсутні підтверджуючі документи, а тому просить зобов'язати відповідача видати довідку про розмір заробітної плати за вказаний період помісячно згідно записів у трудовій книжці. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, представника відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення. Судом встановлено, що позивач працював в колгоспі ім.Кірова, КСП «Коростишівське», в подальшому реорганізоване у СТОВ «Племзавод Коростишівський» з 29.01.1988 року по 01.06.1999 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-9). У відповідності до ст.49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, однак відповідач не видає позивачу довідку про розмір заробітної плати помісячно, оскільки відомості щодо розміру помісячної заробітної плати останньої за вказаний період втрачені в процесі реорганізацій, що не є поважною причиною відмови у видачі вищевказаної довідки позивачу. Разом з тим, згідно доданої довідки про нарахування заробітної плати по рокам, вбачається, що позивачу нараховувались кошти, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та зобов'язання відповідача видати довідку. Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зобовязання видати довідку про заробітну плату помісячно за період з 01.01.1988 по 31.12.1992, в обґрунтування якого зазначив, що на даний час він має право на призначення пенсії у звязку з досягненням пенсійного віку, однак для цього до управління Пенсійного фонду України у Коростишівському районі необхідно надати довідку про помісячний розмір заробітної плати, яку відповідач відмовляється видати, мотивуючи тим, що відсутні підтверджуючі документи, а тому просить зобовязати відповідача видати довідку про розмір заробітної плати за вказаний період помісячно згідно записів у трудовій книжці. В судове засідання позивач не зявився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про поважність причин неявки не повідомив, з будь-якими заявами, клопотаннями до суду не звертався. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про поважність причин неявки не повідомив, з будь-якими заявами, клопотаннями до суду не звертався. Враховуючи незаперечення позивача, суд ухвалив проводити по справі заочний розгляд. Судом встановлено, що позивач працював в колгоспі ім.Кірова, КСП «Коростишівське», в подальшому реорганізоване у СТОВ «Племзавод Коростишівський», з 08.06.1987 по 27.03.2002, що підтверджується копією трудової книжки. У відповідності до ст.49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, однак, в порушення вимог чинного законодавства, відповідач не видає довідку про розмір заробітної плати позивачу за період перебування з останнім в трудових відносинах, а саме з 01.01.1988 по 31.12.1992 помісячно, оскільки відомості щодо розміру помісячної заробітної плати позивача за вказаний період втрачені в процесі реорганізацій, що не є поважною причиною відмови у видачі вищевказаної довідки позивачу. Разом з тим, згідно доданої до матеріалів справи довідки про нарахування заробітної плати по рокам №53 від 12.04.2016 позивачу за період 1987-2000 нараховувались кошти, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та зобовязання відповідача видати довідку. Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КЗпП України, ст. ст. 3, 10, 60, 174, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що 04.06.2016 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області актовий запис №62 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON] [INFO] . Позивач вказує, що шлюб виявився невдалим, між сторонами часто виникали непорозуміння, які значною мірою погіршували стосунки як подружжя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тривалий час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, будь-яких відносин сторони не підтримують, на примирення позивач не погоджується. Тому позивач просить шлюб розірвати, малолітню дитину залишити проживати з відповідачем. В судове засідання позивач не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення, а тому суд розглядає справу у відсутність відповідача. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 04.06.2016 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 62, зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу у сторін народилася дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім`я повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Малолітню дитину необхідно залишити проживати з матір`ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначив, що 01.06.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. У сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вважає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, в сімї часто виникали сварки, спільне життя стало неможливим, внаслідок вказаних непорозумінь шлюб фактично розпався та існує формально, на даний час сторони проживають окремо. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, тому позивач просить суд розірвати шлюб, на примирення не погоджується. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заяви позивача і відповідача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини їх слід залишити на вихованні матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначив, що 03.03.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. У сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Внаслідок непорозумінь, що мали місце між подружжям, шлюб розпався і фактично однією сімєю сторони не проживають. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, тому позивач просить суд шлюб розірвати , на примирення не погоджується. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заяви позивача і відповідача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи інтереси малолітньої дитини їх слід залишити на вихованні матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 03.08.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Внаслідок непорозумінь, що мали місце між подружжям, шлюб розпався. Ведення спільного господарства та подружні шлюбні відносини між сторонами припинені, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заяви позивача і відповідача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи інтереси малолітньої дитини її слід залишити на вихованні матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 04 жовтня 2008 року був зареєстрований шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у сторін народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим внаслідок непорозумінь, які виникали між сторонами, що врешті призвело до розпаду сімї. На даний час шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, фактично сімя розпалася з лютого місяця 2014 року. Тому позивач просить суд позов задовольнити, малолітню дитину залишити на виховання матері. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заяви позивача і відповідача, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню.Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи інтереси дитини, її слід залишити на виховання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 07.10.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюб виявився невдалим, сторони перестали знаходити спільну мову, відповідач пішла з сімї, залишивши неповнолітніх дітей. На даний час сторони проживають окремо. Тому позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач на виклик суду в судове засідання не зявилася, у встановленому порядку про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином повідомлена, заяви про відкладення судового засідання, або заяви про судовий розгляд справи у її відсутність до суду не подала, а тому суд, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача\~ судовий збір. Враховуючи інтереси дітей їх слід залишити на вихованні батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 10 лютого 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. У сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Внаслідок непорозумінь, що мали місце між подружжям, шлюб розпався і фактично однією сімєю сторони не проживають. Шлюбні відносини припинені фактично з квітня 2015 року, спільне господарство не ведеться, тому позивач просить суд розірвати шлюб, на примирення не погоджується. Також позивач просить дітей залишити на утриманні та вихованні матері. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заяви позивача і відповідача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи інтереси неповнолітніх дітей їх слід залишити на вихованні матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначив, що 12.06.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. У сторін народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через принципово різні погляди на життя, виховання дитини, через що спільне життя стало неможливим, внаслідок вказаних непорозумінь шлюб фактично розпався та існує формально. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, тому позивач просить суд розірвати шлюб, на примирення не погоджується. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заяви позивача і відповідача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи інтереси малолітньої дитини їх слід залишити на вихованні матері.

Outcome: approved