Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.10.2007 між Полтавським акціонерним банком «Полтава-банк» та відповідачем був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, та згідно умов договору банком встановлено клієнту кредитний ліміт у розмірі 3000 грн., зі сплатою ставки за користування кредитом в розмірі 2,5 % в місяць. Також зазначено, що відповідач не виконує зобов'язання за вказаним кредитним договором, суму боргу не сплачує, у зв'язку з чим його заборгованість перед ПАТ «Полтава-банк» станом на 02.10.2014 складає 5239 грн. 32 коп. У зв'язку з зазначеним позивач звернувся до суду з позовом та просив розірвати кредитний договір № 89601/1 від 11.10.2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, укладений між ПАТ «Полтава-банк» та відповідачем. Також позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору №89601/1 від 11.10.2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти ПАТ «Полтава-банк» у сумі 5239 грн. 32 коп., а також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір. В судовому засіданні представник позивача просив задоволити позов з підстав, зазначених вище. Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, а також просив застосувати строки позовної давності. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. 30.08.2007 між АТ «Полтава-банк» та відповідачем був укладений договір № 8960/ на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти (а.с. 11). 11.10.2007 відповідач звернувся до Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» з заявою, в якій просив надати йому овердрафт по картковому рахунку 26251089601001 в сумі 3000 грн. під 2,5% місячних (а.с. 13). Також в заяві вказано, що з тарифами АБ «Полтава-банк» він ознайомлений та дає згоду на списання комісії за послугу з його картрахунку. 11.10.2007 між АБ «Полтава-банк» та [PERSON] був укладений договір № 89601/1 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти АБ «Полтава-Банк» (а.с. 14). Згідно даного договору банк відкриває клієнту картковий рахунок № 26251089601001 обслуговує цей рахунок у національній валюті України для здійснення операцій з платіжною карткою АБ «Полтава-банк», виконує розрахунково-касове обслуговування клієнта - утримувача платіжної картки АБ «Полтава-банк», також надає кредитний ліміт у розмірі та на умовах, встановлених цим договором. Згідно п. 2.6 договору, банком встановлено клієнту кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. За фактичне користування кредитом та прострочену заборгованість по кредиту клієнт сплачує банку проценти згідно тарифів АБ «Полтава-банк». Процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 2,5% в місяць. Відповідно до п 2.8 договору, строк дії кредиту - до моменту витребування банком, але не більше ніж 12 місяців від дня підписання цього договору. Позивачем на адресу відповідача був направлений лист з повідомленням про те, що у відповідача станом на 15.04.2014 заборгованість перед ПАТ «Полтава-банк» за кредитним договором становить 5138,16 грн. (а.с. 16). З даних зворотного поштового повідомлення вбачається, що відповідач отримав вказаний лист 22.04.2014 (а.с. 17). Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст. 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки, штрафу, пені.

Outcome: dismissed