Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що [PERSON] являється матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Інформація про батька дітей відсутня, оскільки відомості про нього занесені до актового запису про народження дітей за вказівкою матері на підставі статті 135 Сімейного кодексу України. В звязку з невиконанням відповідачкою батьківських обовязків у відношенні дітей, зловживанням останньою алкогольними напоями, веденням аморального способу життя сімя [PERSON] перебувала на відповідному обліку в Юрївському районному центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді, а також в службі у справах дітей Юрївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Діти з відповідачкою на теперішній час не проживають, оскільки після народження вона залишила їх на виховання своїй матері, [PERSON] Враховуючи зазначене, орган опіки та піклування Олексіївської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітніх дітей[PERSON] та [PERSON], передати дітей під опіку органу опіки та піклування та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала повністю, пояснивши при цьому, що 23 вересня 2016 року органом опіки та піклування прийнято рішення про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від матері без позбавлення батьківських прав, а діти тимчасово передані на виховання та утримання до прийомної сімї [PERSON] Крім того, повідомила, що за період перебування дітей в прийомній сімї мати дітей не відвідувала та не зверталась до органу опіки та піклування з проханням вирішити питання про повернення їй доньки та сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, на виконання вимог ч.\~9 ст.\~74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать матеріали справи (а.с. 35-37, 69), причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала, у звязку з чим зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи служби у справах дітей Юрївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області позовні вимоги підтримала повністю. Прокурор Павлоградської міжрайонної прокуратури [PERSON]позовні вимоги підтримала. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] має двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 140593, виданим виконавчим комітетом Олексіївської сільради Юрївського району Дніпропетровської області 20.08.2007 р., та свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 215004, виданим виконавчим комітетом Олексіївської сільради Юрївського району Дніпропетровської області 22.12.2008\~р. (а.с. 12-13). Відомості про батька дітей в свідоцтвах про народження записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 25-26). За інформацією виконкому Олексіївської сільради Юрївського району Дніпропетровської області [PERSON] зареєстрована разом з дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: Дніпропетровська обл., Юрївський район, с. Сокільське, вул. Степова, 1. Однак фактично [PERSON] за адресою реєстрації не мешкає (а.с. 10). Характеристика з місця проживання свідчить про те, що [PERSON] зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, вихованням своїх дітей не займається, не працює, зрідка зявляється за адресою місця реєстрації (а.с. 11). В період з 25.02.2009 року по 27.11.2015 року сімя відповідачки перебувала на обліку в Юрївському районному центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді Юрївської РДА Дніпропетровської області як така, що перебуває в складних життєвих обставинах та потребує сторонньої допомоги. Під час соціальної роботи вживались заходи, спрямовані на поширення засад відповідального батьківства та формування навичок здорового способу життя, надавалась гуманітарна допомога. В звязку з вибуттям [PERSON] наприкінці 2015 року на проживання в інший населений пункт сімю знято з обліку (а.с. 24). Також малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 09.07.2014 року по 13.11.2014 року перебували на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, що ведеться службою у справах дітей Юрївської районної державної адміністрації, а 10.02.2016 року знову взяті на облік (а.с.\~21-23). В 2016 році питання щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обовязків неодноразово розглядалось на засіданнях органу опіки та піклування Олексіївської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, куди відповідачка, не зважаючи на письмові та телефонні виклики, жодного разу не зявилась (а.с.\~53-59). Фактично вихованням та утриманням дітей займалась бабуся [PERSON], яка створювала умови для їх проживання, навчання та лікування, про що свідчить інформація з закладів освіти та охорони здоровя. Під час проведення періодичних рейдів з метою обстеження умов проживання дітей жодного разу [PERSON] вдома не перебувала (а.с.\~60-67). На початку вересня 2016 року [PERSON] відмовилась від подальшого опікування онуками, про що повідомила орган опіки та піклування Олексіївської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області (а.с. 48). У звязку з тривалою відсутністю матері за місцем проживання дітей та невиконанням нею батьківських обовязків, а також відмовою бабусі дітей [PERSON] від подальшого утримання та виховання дітей, внаслідок чого склались обставини, що загрожували життю та здоровю малолітніх, 23 вересня 2016 року органом опіки та піклування Олексіївської сільради Юрївського району Дніпропетровської області прийнято рішення про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від матері без позбавлення батьківських прав та тимчасове влаштування дітей до прийомної сімї [PERSON] (а.с.\~50-51). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Норми цієї статті зобовязують батьків виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обовязків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до сімейного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олексіївської сільради Юрївського району Дніпропетровської області від 14.09.2016 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], мати малолітніх дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, вихованням доньки та сина не займається, не турбується про них, не піклується про їх здоровя, фізичний та моральний розвиток. Доказів, які б спростовували дані обставини, або на підтвердження поважності причин невиконання батьківських обовязків, а також укладення договору з [PERSON] про участь у вихованні дітей, відповідачка не надала. Натомість допитані як свідки [PERSON] (вчитель Новоіванівської СЗШ Юрївського району Дніпропетровської області) та [PERSON] повідомили, що вони за характером виконання трудових та громадських обовязків в період 2015-2016 років неодноразово відвідували сімю [PERSON] та спілкувались з дітьми. Підтвердили факти неналежного виконання матірю своїх обовязків з догляду за малолітніми. В будинку за місцем проживання малолітніх виключно бабусею забезпечені задовільні умови для дітей. [PERSON] за власні кошти купувала дитячий одяг та взуття. [PERSON] та [PERSON] з початку 2016 року взагалі самоусунулась від виховання та утримання своїх дітей. Виходячи з інтересів дітей, з урахуванням того, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дітей без поважних причин, наявність реальної загрози для життя та здоровя дітей, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її двох малолітніх дітей. Суд також вирішує питання про стягнення з відповідачки аліментів на дітей на підставі ч.ч. 2 та 3 ст. 166 СК України, за якими особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачка зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на своїх малолітніх дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, не надала. Тому суд вважає, що [PERSON] має можливість надавати утримання дітям. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та відповідача. Також суд звертає увагу, що відповідачка є працездатною, не надала суду доказів про наявність у неї інших дітей, непрацездатних чоловіка, батьків та про проведення з неї стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідачка не скористалась своїм правом на подання до суду заперечень проти позову та доказів, на яких вони ґрунтуються, та не надала суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд звертає увагу відповідачки, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Крім того, суд розяснює відповідачці норми ст. 169 СК України, за якими мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи, що відомості про батька в свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, а бабуся дітей [PERSON] відмовилась від утримання та виховання онуків, суд вважає необхідним передати малолітніх під опіку органу опіки та піклування Олексіївської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 14 ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про судовий збір»\~\~позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду, тому відповідно до ч.\~3\~ст.\~88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1\~102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Outcome: approved