Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб з відповідачем, в обґрунтування своїх вимог вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12 грудня 2012 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка проживає разом з відповідачем і перебуває на сумісному утриманні сторін. Вказав, що майновий спір відсутній. Посилається на те, що сімейно-шлюбні відносини припинилися між сторонами з 2014 року у звязку з тим, що вони перестали розуміти один одного через постійні суперечки, які викликані різницею у характерах та різних поглядах на життя, на даний момент спільно не проживають, ведення спільного господарства остаточно припинено, сімя фактично розпалась і існує лише формально. Рішення про розірвання шлюбу є виваженим і остаточним, збереження сімї неможливо і суперечить інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, 06.01.2017 року подав заяву від 05.01.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач\~ в судове засідання\~також не зявилася, 06.01.2017 року подала заяву від 05.01.2017 року про розгляд справи без її участі , проти позовних вимог не заперечує, наполягає на розірванні шлюбу, майнових претензій до відповідача не має, після розірвання шлюбу бажає залищити прізвище «Слободянюк». За таких обставин, виходячи з положень ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши\~матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що\~підлягає повному задоволенню\~з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 219, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-НО № 446720. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтв про народження. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогуст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що сторони не створили міцної, дружньої сім'ї, на примирення не згодні, втратили один до одного відчуття любові, взаємоповаги, взаєморозуміння, з 2014 року не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання сторін, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно\~ ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в\~ розмірі 551.20\~грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved