Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 54 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28 червня 2018 року відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив вимоги п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chery», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] помер на місці події, а пасажир [PERSON] (позивач) отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень. 01 березня 2019 року відповідач та позивач уклали договір про відшкодування, компенсацію шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 червня 2018 року, відповідно до якого відповідач беззастережно визнав, що вина в ДТП повністю лежить на ньому. В якості компенсації моральної шкоди у відповідності до Договору відповідач зобов`язаний виплатити [PERSON] грошову суму в розмірі 270 000,00 грн. Згідно з умовами Договору виплати розділені на частини. Протягом березня - травня 2019 року виплачено 216 000,00 грн. Станом на 07 листопада 2019 року відповідач шість разів порушив терміни виплати, у зв`язку з чим поточний борг на 07.11.2019 становить 40 500,00 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу також була заподіяна моральна шкода у розмірі 54 000,00 грн, яка полягає в перенесенні фізичного болю від отриманих травм, психічного стресу, появі в зв`язку з цим неврівноваженості, роздратованості, депресії, порушенні здорового сну, погіршенні душевного спокою, виникненні хворобливих розладів, вимушених втрат немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, інших негативних явищ, моральних переживаннях, викликаних фактичною бездіяльністю відповідача. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.05.2019 у справі №361/8125/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України. Вирок набрав законної сили 20.06.2019. Вказаним вироком встановлено, що 28 червня 2018 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив вимоги п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chery», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] помер на місці події, а пасажир [PERSON] (позивач) отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма живота з розривом тонкої кишки і наявністю підкапсульної гематоми селезінки, а також перелому діафізу правої променевої кістки та вивиху проксимальних фаланг 1-2- го пальців правої стопи, забійни рани лівого передпліччя, котрі згідно висновку судово-медичної екпертизи № 143/Е від 12.09.2018, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень. 01 березня 2019 року відповідач та позивач уклали договір про відшкодування, компенсацію шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 червня 2018 року, відповідно до умов якого відповідач беззастережно визнав, що вина в дорожньо-транспортній пригоді повністю лежить на ньому. В якості компенсації моральної шкоди у відповідності до Договору відповідач зобов`язаний виплатити позивачу грошову суму в розмірі 270 000,00 грн. Згідно з умовами Договору виплати розділені на частини. Протягом березня - травня 2019 року виплачено 216 000,00 грн. Судом встановлено, що станом на 07 листопада 2019 року відповідачем виплачено на користь позивача 216 000,00 грн, у зв`язку з чим у відповідача залишився борг у розмірі 40 500,00 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З наданих позивачем письмових доказів судом вбачається, що відповідачем йому заподіяна моральна шкода у розмірі 54 000,00 грн, яка полягає в перенесенні фізичного болю від отриманих травм, психічного стресу, появі в зв`язку з цим неврівноваженості, роздратованості, депресії, порушенні здорового сну, погіршенні душевного спокою, виникненні хворобливих розладів, вимушених втрат немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, інших негативних явищ, моральних переживаннях, викликаних фактичною бездіяльністю відповідача. Таким чином враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну моральну шкоду у розмірі 54 000,00 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 16, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: approved