Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: 1/5 частини квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначене майно належить йому на праві власності, а тому арешт, накладений Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції на зазначене майно було накладено незаконно. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, у якій просить суд провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, та не заперечує проти їх задоволення, та зазначила що на примусовому виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в період з 2000 р. по 2006 р. перебувало виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2-811 виданого 20.03.2000 р. Заводським районним судом м.Дніпродзержинська, про стягнення аліментів з [PERSON], 1970 р.н. на користь [PERSON]. Згідно відповіді БТІ державним виконавцем винесено постанова від 16.08.2004 р. про арешт майна боржника про оголошення заборони на його відчуження, а саме: 1/5частини квартири [ADDRESS]. В даній відповіді БТІ не було вказано рік народження [PERSON] Боржник 1970 року народження, а позивач 1979 року народження, тому арешт на майно накладено помилково. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [INFO], є співвласником квартири [ADDRESS], йому належить 1/5 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 грудня 1999 року Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська. Співвласником квартири була [PERSON] мати позивача, яка померла [INFO]. Під час оформлення спадщини, позивач дізнався, що належана йому частина квартири є об'єктом обтяження. Арешт був накладений 16.08.2004 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ № 132220, державним виконавцем Липенко М. М. відділу державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, під час примусового виконання виконавчого листа № 2-811, виданого 27.03.2000 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення аліментів з [PERSON], 1970 року народження на утримання доньки [PERSON], 1992 року народження у розмірі ? частини на користь матері [PERSON] Виконавче провадження по справі закінчено, та знищено в зв'язку з закінченням терміну зберігання. Виконавчий лист повернуто до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1, ч. 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, оскільки позивач та боржник по вказаному провадженню є різними особами, то порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту зі спірного майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved