Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5366,45 грн. за кожний місяць затримки розрахунку при звільненні за період з 25.03.2015 року по день фактичного розрахунку. Збільшивши розмір позовних вимог, позивач просить стягнути середній заробіток у розмірі 6019,97 грн. за кожний місяць затримки розрахунку при звільненні за період з 25.03.2015 року по день фактичного розрахунку Позов обґрунтований такими обставинами. 25.03.2015 року позивач був звільнений з Державного підприємства СКБ «Молнія», проте відповідач всупереч вимогам ст. 116 КЗпП не провів розрахунки по заробітній платі. У звязку з цим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не зявився, відповідач в особі директора подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності та про визнання позову. Дослідивши письмові докази по справі та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Судом встановлено, що згідно з наказом № 18-к від 25.03.2015 року [PERSON] звільнено з посади заступника директора з технічних питань Державного підприємства СКБ «Молнія» за власним бажанням 25.03.2015 року. При звільненні позивачу не була виплачена заборгованість з заробітної плати, що не заперечувалося відповідачем. При цьому спору про розмір, належних до виплати сум, між сторонами був відсутній. Згідно з довідкою від 23.09.2015 року № 163 середньомісячна заробітна плата за два повністю відпрацьованих місяця, тобто за період з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року, складає 6019,97 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідач в порушення зазначених вимог чинного законодавства свої зобов'язання по виплаті заробітної плати вчасно не виконав, розмір сум, належних позивачу при звільненні, не оспорював, суд дійшов висновку що вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку є законними і обґрунтованими. При цьому весь час затримки виплати позивачу належних сум дорівнює періоду починаючи з 25.03.2015 року та по день ухвалення судом рішення. Відповідно до ч. ч. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана\~відповідна\~виплата. Відповідно до п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат в усіх випадках збереження середнього заробітку проводиться, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Суд звертає увагу, що відповідно до п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. При цьому згідно з розділом III, підпунктами «б» та «и» пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); виплати, пов'язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо. Суд не бере до уваги розмір середньомісячної заробітної плати, визначений у довідці від 23.09.2015 року № 163, оскільки він не підтверджується відповідними розрахунками, та вважає за необхідне провести розрахунок наступним чином. Середньоденна заробітна плата позивача з урахуванням кількості робочих днів у розрахунковому періоді, а саме у січні та лютому 2015 року становить 300,99 грн. = (5893,30 грн. + 6146,64 грн.) : 40 днів (згідно з кількістю відпрацьованих змін у розрахункових листах). Таким чином, середній заробіток за період затримки розрахунку позивачу за період з 25.03.2015 року по день ухвалення рішення суду 01.10.2015 року становить 39128,7 грн. і розраховується наступним чином: 130 (робочих дня, які підлягають оплаті) х 300,99 (грн.) = 39128,7 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку належить задовольнити у визначеному судом розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved