Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з наведеним позовом. Зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося майно, а саме дві земельні ділянки. Повідомив, що для отримання свідоцтва про право на спадщину звертався до нотаріуса, однак отримав відмову у видачі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. У зв'язку з вищевказаним просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану в [ADDRESS] і призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], і на земельну ділянку площею 0,3100 га, розташовану в [ADDRESS] і призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання учасники не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 36). Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 32). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі її обставини та відповідні правовідносини. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 4, 20), якій на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 7-9) належали земельні ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер - [NUMBER], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,31 га, кадастровий номер - [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно з постановою державного нотаріуса Третьої Житомирської державної нотаріальної контори Андруса А. В. № 1494 від 23 жовтня 2009 року позивач звертався до нотаріальної контори із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON], однак йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с. 24). Згідно з довідкою Житомирської державної нотаріальної контори № 1013/02-14 від 25 квітня 2018 року Третьою житомирською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 505/2009 до майна [PERSON], відповідно до матеріалів якої заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] (а.с. 37). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1, 2 ст. 1219 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1ст. 1221 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). З копій державних актів на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та [NUMBER], наданих Міжрайонним управлінням у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вбачається, що останні були виготовлені 25 жовтня 2010 року, тобто після смерті [PERSON] (а.с. 7-9). З огляду на наведене, беручи до уваги доведення позивачем належними доказами того факту, що його батько дійсно за життя був власником майна, на яке позивач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину, однак належним чином не оформив своє право власності на нього, суд дійшов висновку про грунтовність позовних вимог.

Outcome: approved