Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2-028-850-2-19-Г від 04.01.2019 в розмірі 63432,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 04.01.2019 сторони уклали кредитний договір № 2-028-850-2-19-Г, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 112107,62 грн. на строк до 03.01.2022 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15 % річних. Банком виконано свої зобов`язання та видано відповідачу обумовлену суму коштів, однак останній не виконує належним чином зобов`язання за вказаним договором. Станом на 04.02.2021 загальний розмір заборгованості становить 63432,40 грн., з яких заборгованість за кредитом 12982,48 грн., заборгованість за відсотками - 1,49 грн., штраф за кредитним договором - 50448,43 грн. Дану суму боргу просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Суддя своєю ухвалою від 01.03.2021 прийняв позовну заяву, відкрив провадження у справі та призначив таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено строк та черговість подання заяв по суті справи. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2021 розгляд справи відкладено на 09.06.2021 о 09.10 год. без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Про дату, місце та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву, або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подав. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засідання встановлено, що 04.01.2019 сторони уклали кредитний договір № 2-028-850-2-19-Г, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 112107,62 грн. на строк до 03.01.2022 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15 % річних (а.с.4-5). Крім того, до матеріалів справи долучено копію паспорта споживчого кредиту (а.с.6), з яким відповідач ознайомився, що підтвердив власноручним підписом. Банком виконано свої зобов`язання та видано відповідачу обумовлену суму коштів, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію заяви на видачу готівки (а.с.30). Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Аналогічний обов`язок позичальника закріплено ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором виконуються не належним чином. Згідно розрахунку заборгованості, який прийнятий судом як такий, що зроблений фахово у відповідності до умов договору (а.с.24) і який об`єктивно підтверджується виписками з особового рахунку відповідача (а.с.12-23), станом на 04.02.2021 загальний розмір заборгованості становить 63432,40 грн., з яких заборгованість за кредитом 12982,48 грн., заборгованість за відсотками - 1,49 грн., штраф за кредитним договором - 50448,43 грн. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. У справі яка розглядається розмір штрафу не перевищує половини суми одержаного відповідачем кредиту, а отже вказана норма не порушена. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором, суму боргу у розмірі 63432,40 грн. слід стягнути з відповідача в судовому порядку. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача в розмірі 2270 грн., сплата яких підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved