Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди та стягнення з неї понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що 28.12.2012 року Новенською сільською радою були придбані саджанці ялівцю в кількості 55 штук, вартістю 896,98 грн. за 1 штуку, на загальну суму 49334 грн. Вказані саджанці були посаджені на братських могилах розташованих на території Новенської сільської ради. 15.11.2013 року головою Новенської сільської ради при огляді братської могили розташованої в с. Нове було встановлено, що саджанець ялівцю в кількості 1 шт. зламаний і фактично знищений, про що було подано відповідну заяву до Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області. Даний факт був занесений до ЄРДР за № 12013080140005392 від 16.11.2013 року за ознаками злочину передбаченого ст. 194 ч.1 КК України. 18.11.2013 року невідома особа приблизно о 16 годині на братській могилі в с. Нове знищила два саджанці ялівцю на суму 1793,96 грн., про що було подано відповідну заяву до Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області. Даний факт був занесений до ЄРДР за № 12013080140005507 від 20.11.2013 року за ознаками злочину передбаченого ст. 194 ч.1 КК України. Проведеною перевіркою працівниками Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області було встановлено, що в обох випадках сажанці ялівцю були пошкоджені крупною рогатою худобою (коровою), що належить мешканці с. Нове Мелітопольського району, [PERSON] 30.11.2013 року слідчим Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області була винесена постанова про закриття кримінального провадження за обома фактами у зв'язку з недостатністю нанесеного матеріального збитку для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 194 ч.1 КК України. Вважає, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідачки було знищено майно Новенської сільської ради на загальну суму 2690,94 грн. В добровільному порядку відповідачка не бажає сплатити завдану шкоду, а тому змушений звернутися до суду з вказаними позовними вимогами. Представник позивача Медвідь Є.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просить стягнути з [PERSON] на користь Новенської сільської ради кошти в сумі 2690,94 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю відповідачки, а також судовий збір в розмірі 244 грн. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вона не пошкоджувала вказані саджанці ялівцю, які ростуть на братській могилі в с. Нове, а тому її вини в цьому немає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача Медвідь Є.М., відповідачки [PERSON], заслухавши пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за таких обставин. Згідно копії видаткової накладної № 2812 від 28.12.2012 року Новенська сільська рада Мелітопольського району, дійсно придбала саджанці ялівцю в кількості 55 штук, вартістю 896,98 грн. за 1 штуку, на загальну суму 49334 грн. (а.с. 6). Вказані саджанці ялівцю були посаджені на братських могилах, розташованих на території Новенської сільської ради Мелітопольського району, що підтверджується фотознімками доданими до матеріалів справи. Згідно витягу з кримінального провадження № 12013080140005507 вбачається, що 20.11.2013 року о 15 годині 45 хвилин до чергової частини Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області надійшло повідомлення від Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, про те, що 18.11.2013 року о 16-00 годині на братській могилі в с. Нове коровами, що належать [PERSON] було зламано два саджанці ялівцю, чим заподіяно сільській раді майнову шкоду у розмірі 1793,96 гривень. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 29.11.2013 року слідчим СВ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області старшим лейтенантом міліції [PERSON] кримінальне провадження № 12013080140005507 від 20.11.2013 року закрито на підставі ст.. 284 ч.1 п.2 УПК України у зв'язку з встановленням відсутності складу злочину. Відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вказана постанова набрала законної сили. Однак з вказаної постанови неможливо встановити, відносно якої особи було закрито кримінальне провадження. Крім того, із пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані на досудовому слідстві, вбачається, що їм стало відомо від працівників міліції, що 20.11.2013 року біля братської могили, яка розташована в с. Нове Мелітопольського району, проходило стадо корів та вони пошкодили саджанці молодих дерев, які належать Новенської сільської ради, про дану подію вони узнали вперше та чиї корови пошкодили саджанці їм невідомо. Згідно рапортів УІМ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції Серкова Д.А., які містяться в матеріалах кримінального провадження № 12013080140005507 в ході виконання доручення ним здійснювався виїзд за місцем мешкання [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS], однак за місцем мешкання її виявлено не було. Зазначені рапорти належним чином не були оформлені, подальші дії, щодо встановлення місцезнаходження [PERSON] не проводились та вона взагалі не була допитана по вказаному кримінальному провадженню. Судом встановлено, що всі мешканці с. Нове Мелітопольського району, в тому числі і відповідачка по справі [PERSON], здають своїх корів під нагляд пастуха, який в цей день пасе корів, а він повинен приглядати за коровами та не допустити їх самовільного уходу зі стада. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що 18.11.2013 року корова, яка належить відповідачці [PERSON], дійсно пошкодила саджанці ялівцю, висадженні на братській могилі, в с. Нове Мелітопольського району. Однак в цей час [PERSON] знаходилась на роботі та не могла приглядати за коровами, що самовільно покинули стадо. Вказаними функціями повинен був займатися пастух стада. Відповідно до ст. 1166 майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Стаття 22 ЦК визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому у даному випадку відповідно до ч.1 даної статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до норм ЦК України якщо сторона вважає себе потерпілою та виявила бажання стягнути збитки, вона має довести їх наявність та розмір. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони, як вже зазначалося вище. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає. Загальними підставами для відшкодування матеріальної шкоди є: наявність шкоди, протиправність дій, причинний зв'язок між протиправними діями та спричиненою шкодою, вина особи. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди »від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі чи майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. В даному випадку позивачем не наведено суду будь-яких належних доказів протиправної поведінки відповідача, внаслідок якої позивачу заподіяно матеріальну шкоду. Таким чином суд вважає, що в задоволенні позову Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області до [PERSON] про відшкодування шкоди слід відмовити

Outcome: dismissed