Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначив, що рішенням Обухівського районного суду від 17.06.2011 позов [PERSON], про стягнення з [PERSON] задоволено та стягнуто з відповідача 170 683 грн. 75 коп. Рішенням апеляційного суду Київської області від 16.11.2011 року рішення Обухівського районного суду було скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю, стягнуто судові витрати в сумі 1308 грн.75 коп.. В решті рішення залишено без змін. На підставі рішення апеляційного суду Київської області від 16.11.2011 року було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. На даний час відповідач не виконав рішення суду. В зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму штрафних санкцій за невиконання грошового зобов'язання у розмірі 20292 грн, 01 коп., та понесені судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, та подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі пославшись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю, виходячи з наступного. 17.06.2011 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позов [PERSON], було задоволено повністю та стягнуто з [PERSON], 170683 грн., 75 коп., що підтверджується вказаним рішенням. 16.11.2011 року рішенням апеляційного суду Київської області рішення Обухівського районного суду було скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю та стягнуто судові витрати в сумі 1308 грн.75 коп.. В решті рішення залишити без змін. 16.03.2012 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON], на користь [PERSON], 120183 грн., 75 коп., на підставі якого відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою ВП № 31888936. 03.09.2015 року [PERSON], начальником відділу ВДВС Обухівського РУЮ в Київській області видано довідку про розмір заборгованості станом на 01.09.2015 року яка становить 120183 грн., 75 коп., що підтверджується довідкою № 10922. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Отже, позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми боргу, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача збитків від інфляції за період з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року в сумі 18787 грн., 35 коп., та 3% річних за період 01.04.2015 року по 01.09.2015 року в сумі 1504 грн., 66 коп., оскільки відповідач не виконав взяте на себе зобов'язання. Правомірними суд визнає і вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору, оскільки вони підтверджені відповідними квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved