Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 14.04.2014 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 030312/4002/0000321, згідно якого товариство взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Toyota», державний номер [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 04.03.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Chevrolet», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17.03.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. У результаті ДТП автомобіль страхувальника був пошкоджений. Відповідно до Звіту про оцінку вартість матеріального збитку становить 49 813,65 грн. Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № 00164115, рахунку зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб слав 72 426,36 грн. На рахунок станції технічного обслуговування страхова компанія перерахувала 72 426,36 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «Скайд», у зв'язку з чим звернулися з вимогою про відшкодування шкоди завданої автомобілю «Toyota», державний номер [NUMBER]. Відповідно до лімітів відповідальності по полісу АІ/0480919 ПАТ «СК «Скайд» сплатила 49 813,65 грн. страхового відшкодування. Решту коштів - 22 612,71 грн. просили стягнути з відповідача. З метою врегулювання спору в досудовому порядку на адресу відповідача направлялася вимога, однак лист повернувся відправнику. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи по наявним у справі документам. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 14.04.2014 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 030312/4002/0000321, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Toyota», державний номер [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 04.03.2015 року в м. Києві на вулиці Заболотного, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Chevrolet», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17.03.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. У результаті ДТП автомобіль страхувальника був пошкоджений. Автомобіль «Chevrolet», державний номер [NUMBER], на момент ДТП був застрахований ПАТ «СК «Скайд», поліс № АІ/0480919, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду складав 50 000,00 грн., франшиза - 0. ДТП була визнана страховим випадком, про що 01.04.2015 року та 07.05.2015 року складено страхові акти № 00164115 та 00164115 (доплата). Відповідно до платіжних доручень страхова компанія виплатила страхове відшкодування в розмірі 72 426,36 грн. Відповідно до лімітів відповідальності по полісу АІ/0480919 ПАТ «СК «Скайд» сплатила 49 813,65 грн. страхового відшкодування. Решту коштів - 22 612,71 грн. Позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З метою врегулювання спору в досудовому порядку на адресу відповідача направлялася вимога, однак шкода не відшкодована до цього часу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач до суду не з'явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 1 378,00 грн., дані витрати підтверджені належним чином, а тому підлягають відшкодуванню стороною відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved