Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та пояснив у судовому засіданні, що він придбав у [PERSON] на підставі довіреності від 28.05.2009 року, договору купівлі-продажу та розписки від 29.05.2015 року автомобіль АЗЛК 21412. Однак на даний автомобіль постановою ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 12.06.2014 року накладено арешт. Вважає накладений арешт необгрунтованим та безпідставним, оскільки його накладено в рамках виконавчого провадження за стягненням заборгованості з [PERSON], що оспорює його право власності на майно, просив суд визнати права власності на автомобіль та виключити його з акту опису і арешту та знятти з нього арешт. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, суд вважає можливим розглянути позов у їх відсутності та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 28.05.2009 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1622, [PERSON] уповноважив позивача керувати, розпоряджатись, відчужувати на умовах за своїм розсудом та знімати (ставити) на облік автомобіль марки АЗЛК 21412, 1991 року випуску, державний номер 53039XО № шасі (кузов, рама, коляска) ХТВ21412ОМО242372 323292, свідоцтво про реєстрацію № 308274, виданого Херсонським МРЕВ [PERSON] України, 03 червня 2003 року. 29 травня 2009 року позивач придбав вищевказаний автомобіль у [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу та відповідною розпискою про отримання грошових коштів в сумі 4000 грн. Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1\~ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Однак позивачем не було здійснено перереєстрацію даного автомобіля на своє імя. В рамках виконавчого провадження №43359473 по виконанню виконавчого листа №751/12638/13 від 06.02.2014 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, постановою старшого державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 12.06.2014 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON] в тому числі й на даний автомобіль. З викладеного вбачається, що арешт накладений безпосередньо на даний автомобіль є безпідставним, оскільки це майно на час накладення арешту фактично вже належало не боржнику [PERSON], а позивачу. Відповідачі не надали будь-яких доказів протилежного, не спростували доказів наданих позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки даний автомобіль належить на праві власності позивачу, однак через наявність обмежень зумовлених вказаним арештом майна, він позбавлений можливості на реалізацію своїх прав як власника майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved