Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій зазначає, що між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SME-707/367/2008 від 18 вересня 2008 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 205000 доларів США строком до 18.09.2023р. зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Одночасно з укладенням кредитного договору, з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем перед банком за кредитним договором, 18.09.2008р. між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PML-SME-707/367/2008. Згідно з умовами вказаного договору предметом іпотеки було встановлено нежитлові приміщення, СТО, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що складається з нежитлової будівлі СТО, літ. А-2, загальною площею 1438,4 кв.м, будівлі майстерні, літ. «Б», загальною площею 717,6 кв.м, споруди накопичувальної, літ. «В», загальною площею 382,00 кв.м, загальна площа - 2538 кв.м (п.п. 3.1., 3.2 договору іпотеки). Згідно з умовами договору факторингу від 25.12.2014 року, банк відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором, укладеним між банком та відповідачем та договором іпотеки, укладеним між банком та відповідачем. Таким чином, всі права вимоги банку за кредитним договором та договором іпотеки належать позивачу. Згідно з п. 1.1 ч. 2 кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені на умовах кредитного договору. Згідно з п. 3 ч. 1 кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується плаваюча процентна ставка, у розмірі, який визначений сторонами договору як FIDR + 6%. Проте в порушення умов кредитного договору та норм права, відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених кредитним договором. У зв'язку з вищевикладеним, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 02.02.2014 року складає: заборгованість за кредитом - 183 375,46 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 2 962 947,12 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 18 614,49 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку становить 300 769,53 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором - 8938,20 грн., всього сума заборгованості дорівнює 3 272 654,85 грн. Позивача зазначає, що статтею 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель (позивач) вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 6.2 договору іпотеки, у випадку несплати боржником позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, іпотекодержатель має право негайно задовольнити всі фактичні вимоги із вартості предмета іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. У зв'язку з чим, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № СМ-SME-707/367/2008 від 18 вересня 2008 року у розмірі 3 272 654,85 грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором № PML-SME-707/367/2008 від 18 вересня 2008 року, а саме: нежитлової будівлі СТО, літ. А-2, загальною площею 1438,4 кв.м, будівлі майстерні, літ. «Б», загальною площею 717,6 кв.м, споруди накопичувальної, літ. «В», загальною площею 382,00 кв.м, загальна площа - 2538 кв.м, з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах Державної реєстраційної служби України, БТІ, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо) за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. Витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки стягнути з [PERSON]. Передати предмет іпотеки: нежитлову будівлі СТО, літ. А-2, загальною площею 1438,4 кв.м, будівлі майстерні, літ. «Б», загальною площею 717,6 кв.м, споруди накопичувальної, літ. «В», загальною площею 382,00 кв.м, загальна площа - 2538 кв.м в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета іпотеки з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону із спеціалізованими підприємствами. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак представник банку надав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів, розглянути справу за відсутності їх представника (а.с. 107-108). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи та оголошення про виклик відповідача до суду, опубліковане в газеті «Слобідський край» № 60 від 21.05.2015р.(а.с. 63-68, 82-87, 91-96, 101-106, ), причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 18.09.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СМ-SME-707/367/2008, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 205000 доларів США строком до 18.09.2023 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі (а.с. 4-8). До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. З метою забезпечення виконання зобов'язання між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» 18.09.2008 року укладено договір іпотеки № PML-SME-707/367/2008, за яким відповідач передав в іпотеку нежитлові приміщення: нежитлову будівлю СТО, літ. А-2, загальною площею 1438,4 кв.м, будівлю майстерні, літ. «Б», загальною площею 717,6 кв.м, споруди накопичувальної, літ. «В», загальною площею 382,00 кв.м, загальна площа - 2538 кв.м, що знаходяться за адресою: Харківська область, [ADDRESS] (а.с. 20-25). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 25.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» (який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до умов пункту 3.1. якого ПАТ «ОТП Банк» передає (відступає) ТОВ «ОТП Факторинг України» права грошової вимоги на кредитний портфель, який включає в себе права грошової вимоги за кредитними договорами (перелік яких міститься у додатку 1 до Договору), а ТОВ «ОТП Факторинг України» здійснює фінансування ПАТ «ОТП Банк» за плату на умовах цього договору (а.с. 27-34). За цим договором до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» переходять усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, 25.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» передає та відступає ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав, належних ПАТ «ОТП Банк» за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно. За цим договором до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» переходять всі права ПАТ «ОТП Банк» як сторони, що іменується «Іпотекодержатель»/ «Заставодержатель» у зобов'язаннях, які виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки/застави) (п. 1.1.1, п. 1.2 ст. 1 цього договору) (а.с. 36-38). Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, договором іпотеки, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору. Згідно даних, наданих позивачем, зобов'язання відповідача [PERSON] по виконанню кредитного договору не виконуються і станом 02.02.2015 року загальна заборгованість за кредитом складає 3 272 654,85 грн. (а.с. 26). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо не встановлено договором, або розірвання договору, оплата неустойки. Вказаний кредитний договір підписаний сторонами по справі, ніким не оспорювався, тобто відповідач погодився з його умовами і повинен відповідати по взятим на себе зобов'язанням. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, однак відповідачем заборгованість по кредитному договору не погашена до теперішнього часу. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 6.2. договору іпотеки від 18.09.2008 року іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплата боржником позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст. 5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та цим договором (а.с. 22). Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку», в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпротекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Згідно ст. 34 Закону України «Про іпотеку», предмет іпотеки на підставі рішення суду може бути переданий іпотекодержателю (позивачу) в управління на період до його реалізації, з метою отримання доходів від господарського використання предмету іпотеки та подальшого їх направлення на задоволення вимог позивача. Із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню в вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. У відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотеко держателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, а іпотечним договором від 18.09.2008 року в ст.ст. 6-7 визначено порядок задоволення вимог іпотекодержателя, в тому числі і шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки, суд погоджується з вимогами позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки та передачі предмета іпотеки в управління позивачу на період до його реалізації. Таким чином, всією сукупністю досліджених судом доказів, доведені законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідачем за кредитним договором з надання всіх повноважень, визначених договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку», які в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується стягнення з відповідача витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки, суд в цій частині відмовляє, оскільки немає достовірних даних, що ці витрати будуть існувати та не визначена яка саме сума цих витрат, отже не можливо на майбутнє стягнути ці витрати. Згідно статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 3654 гривень. За таких обставин, суд стягує з відповідача судові витрати, які були понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial