Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], за участі третьої особи відділ опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вселення в житлове приміщення, стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 08 серпня 2009 року, який був зареєстрований першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 624. Позивач разом з відповідачами та дитиною - [PERSON], [INFO] проживала за адресою: [INFO] з серпня 2009 року. Проте, 25 жовтня 2016 року позивачка разом з донькою протиправно позбавили права користування вказаною квартирою. І вона разом з донькою проживала в готелі «Токіо-Стар» в період з 25.10.2016 року по 27.10.2017 року. Позивач в судове засідання свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник позивача також підтримав позовні вимоги. Представник відповідачів в судовому засіданні надав письмові заперечення на позовну заяву, в яких позовні вимоги визнав частково. Просив позов в частині визнання позивачки такою, що втратила право користування квартирою № 30 в будинку № 6 по вул. Генерала Бочарова в м. Одеса задовольнити, а у задоволенні інших вимог відмовити за необгрунтованістю. Представник третьої особи в судове засідання не з,явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. З,ясував обставини справи, заслухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Суд встановив наступні обставини: 08 серпня 2009 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 624. Від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року по справі № 523/7383/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою: [INFO] з 2009 року. Під час розгляду справи в суді було встановлено, що позивач з дитиною за вказаною адресою не проживають з осені 2016 року. Цей факт підтвердила як позивач, так і представник відповідачів, надавши підтверджуючі документи. Відповідно до ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, ч. 4 ст. 156\~Житловий кодекс України передбачено, що член сімї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і припинення сімейних відносин не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно зі ст. 10 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користування квартирою № 30 в будинку № 6 по вул. Генерала Бочарова в м. Одеса, а відповідачі погоджуються з даною вимогою і при цьому права третіх осіб не порушуються, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині. У той же час вимога про вселення позивачки в квартиру [ADDRESS] є взаємовиключною з позовною вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. Відтак позовна вимога про вселення не може бути задоволена. Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивача грошових коштів в розмірі 540,00 грн. за проживання в готелі «Токіо-Стар», суд також відмовляє за необгрунтованістю.

Outcome: partial