Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, вказуючи, що 11.12.2013 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір №МКЕХР2.86462.002, відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 130000,00 грн., строком до 10.12.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % річних, а відповідач зобов'язався щомісячно, надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 11.12.2013 року укладено договір поруки №МКЕХР2.86462.002 згідно якого, останній поручився перед ПАТ ВБР за виконання зобов'язань за кредитним договором. Позивач взяті на себе зобовязання щодо видачі кредиту виконав. У звязку з невиконанням відповідачами свої зобовязань станом на 23.06.2016 року утворилась загальна заборгованість по кредитному договору, яка становить 211 233,58 грн., а саме: прострочена заборгованість по тілу кредиту 105758,06 грн., прострочена заборгованість за процентами 72975,52 грн., заборгованість по комісії 32500,00 грн., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів, а також судовий збір в розмірі 3168,50 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, на підставах, вказаних в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі повідомлялись про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11.12.2013 року ПАТ ВБР уклав з [PERSON] договір №МКЕХР2.86462.002, відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 130000,00грн. строком до 10.12.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % річних. Відповідно до п.2.4 вказаного кредитного договору [PERSON] зобовязаний сплачувати проценти щомісяця з 1- го по 5-те число кожного поточного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно з п. 6.1. кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує [PERSON] відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в договорі від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 3.1.9, 3.1.10,3.1.11 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. Відповідно до п.6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процесів за користування кредитом банк має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Крім того, 11.12.2013 року між ПАТ ВБР та [PERSON] в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань був укладений договір поруки №МКЕХР2.86462.002. Відповідно до п.5 вказаного договору поруки [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п. 4. договору поруки у випадку невиконання [PERSON] будь-якого зобов'язання за кредитним договором, [PERSON] і [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів кредитного договору №МКЕХР2.86462.002 від 11.12.2013 р. у повному обсязі, про що свідчить розпорядження на видачу кредиту від 11.12.2013р. По причині наявності простроченої заборгованості, банк направив на адресу [PERSON] і [PERSON] вимоги про сплату від 07.10.2014 року, однак станом на дату звернення до суду борг останніми не погашено. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 року № 743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «[PERSON] РОЗВИТКУ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] РОЗВИТКУ» (далі - ПАТ «ВБР»), Відповідно до Наказу № 1 від 28.11.2014 року, до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації приступив [PERSON]. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами не надано суду жодного доказ на спростування позивних вимог. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням визнається право відношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідачі підтвердили свою згоду з умовами договору кредиту, [PERSON] підписавши останній, а [PERSON] підписавши договір поруки. Таким чином, судом встановлено, що при укладанні договорів сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договори сторони уклали в письмовій формі. На укладання договорів сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договори підлягає виконанню обома сторонами. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі мають загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 23.06.2016 року в розмірі 211 233,58 грн., а саме: прострочена заборгованість по тілу кредиту 105758,06 грн., прострочена заборгованість за процентами 72975,52 грн., заборгованість по комісії 32500,00 грн. Таким чином, оскільки відповідачі умови кредитного договору та договору поруки не виконують, підлягає солідарному стягненню з останніх на користь позивача наявна сума заборгованості в розмірі 207\~230,88 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3168,50 грн.

Outcome: approved