Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.02.2005 між ними було зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі заочного рішення Лебединського районного суду Сумської області від 21.04.2020. Від даного шлюбу вони мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з матір`ю. Він бажає приймати участь у вихованні своїх дітей, спілкуванні з ними, але відповідачка перешкоджає побаченням з сином та донькою. Тому позивач просив постановити рішення, яким зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у вільному спілкуванні з дітьми,визначивши для цього наступний спосіб: необмежене спілкування батька з кожним із дітей особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку; побачення два рази на тиждень: середа з 18.00 год. до 20.00 год., з 10.00 год. в суботу по 12.00 год. в неділю з відвіданням його фактичного місця проживання, в день побачень батько забирає дітей з дому чи школи особисто; першу половину літніх канікул діти проводять з батьком; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення батька з дітьми або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні діти проводять з батьком; зобов`язати [PERSON] за два дні до дня зустрічі з дітьми, надавати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це на наступний день з дня настання таких обставин. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав повністю. Відповідачка позов визнала частково. При ухваленні рішення просила врахувати висновок, наданий службою у справах дітей з метою розв`язання наявного спору, в якому визначено спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської радипри ухваленні рішення поклалась на розсуд суду. Представник Служби у справах дітей Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області в судове засідання не з`явився, в наданій заяві просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечив (а.с. 26). Заслухавши позивача, відповідачку, представника третьої особи, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 7), який розірвано на підставі рішення Лебединського районного суду Сумської області від 21.04.2020 (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). На даний час діти проживають разом із матір`ю за спільною згодою сторін. Позивач, як батько, намагається приймати участь в їх житті, вихованні та спілкуванні з ними, однак вважає, що через перешкоди, які чинить відповідачка, він не в повному обсязі може реалізувати своє право, а тому просить встановити певний порядок його зустрічей з дітьми. Суд погоджується з такими вимогами [PERSON] та при ухваленні рішення враховує наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що відповідачка не заперечує проти зустрічей позивача з дітьми, однак не погоджується з вирішення наявного спору у запропонований ним способом. Разом з цим, Службою у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради надано висновок про участь батька [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми (а.с. 29, 30-31), відповідно до якого службою визначено наступний спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином та донькою: - з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] - одну суботу на місяць з 10.00 год. суботи до 12.00 год. неділі, з відвідуванням фактичного місця проживання батька, з урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб неповнолітнього; - з малолітньою [PERSON] , [INFO] - дві суботи на місяць, з 10.00 год. суботи до 12.00 год. неділі, з відвідуванням фактичного місця проживання батька, та два дні під час зимових канікул, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, з урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини; - спільний відпочинок батька та дітей - два тижні під час літніх канікул, включаючи відвідування фактичного місця проживання батька, з урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей. У визначені дні батько особисто забирає та повертає дітей за адресою проживання матері. Такого висновку комісія дійшла, провівши бесіду з [PERSON] , [PERSON] та з їх дітьми. Так, щодо способів участі батька у вихованні та періодичності побачень, які були запропоновані ним у позовній заяві, діти висловили свою думку, яка полягає в наступному. Діти не проти зустрічатися з батьком, але у них своє бачення щодо графіку зустрічей, оскільки, навчальне навантаження на дітей, у тому числі відвідування ними додаткових занять та гуртків, не дає змоги зустрічатися з батьком у середу з 18.00 год. до 20.00 год. [PERSON] погодився проводити з батьком одну суботу на місяць та два тижні під час літніх канікул. [PERSON] готова проводити за батьком дві суботи на місяць, дві під час зимових канікул та два тижні під час літніх канікул, але обов`язково разом із старшим братом. Оскільки в ході судового розгляду сторони не дійшли обопільної згоди у вирішенні спірного питання, суд вважає за доцільне, враховуючи вік дітей, виходячи в першу чергу з їх інтересів, в тому числі пов`язаних з навчанням, а відповідно з врахуванням розкладу і розпорядком їх дня, взяти до уваги частково позицію позивача, відповідачки, а також служби у справах дітей, викладену у вищевказаному висновку. З огляду на те, що статтями 153, 157 СК України встановлено безумовне право батьків на безперешкодне спілкування з дитиною (дітьми), суд вважає, що позов [PERSON] в частині зобов`язання відповідачки не чинити йому перешкоди у виховані та вільному спілкуванні з сином та донькою підлягає задоволенню. Також є обґрунтованими вимоги щодонеобмеженого спілкування батька з кожним із дітей особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, але з урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей. Щодо побачень з сином та донькою, то в цій частині суд визначає позивачеві для цього одну суботу на місяць з 10.00 год. суботи до 12.00 год. неділі, та два дні під час зимових канікул, з можливістю відвідування його фактичного місця проживання. При цьому мають бути враховані стан здоров`я, бажання, інтереси та потреби дітей. Крім цього, суд вважає за доцільне встановити можливість спільного відпочинку батька та дітей два тижні під час їх літніх канікул, включаючи відвідування фактичного місця проживання батька, але знову ж таки з урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей. У визначені дні батько зобов`язаний буде особисто забирати та повертати дітей за адресою місця проживання їх матері - [PERSON] . На думку судусаме такий порядок буде відповідати інтересам дітей, не порушувати їх права та права батьків. Тому, виходячи із встановлених обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми.

Outcome: partial