Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 17.05.2017 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.08.2017 р. стягнуто з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 18594 грн. 41 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 18.05.2017 р. по 28.08.2017 р. включно у сумі 6427 грн. 57 коп. 12.09.2017 р. вказані суми були йому були виплачені відповідачем на банківський рахунок, однак середній заробіток за період з 29.08.2017 р. по 12.09.2017 р. у сумі 1097 грн. 39 коп. виплачений йому не був. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період 29.08.2017 р. по 12.09.2017 р. у сумі 1097 грн. 39 коп. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 6000 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача ПАТ «СМНВО» у судове засідання не зявився, надав відзив на позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» у трудових відносинах. 17.05.2017 р. позивача [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.08.2017 р. стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі та вихідну допомогу у сумі 18594 грн. 41 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 18.05.2017 р. по 28.08.2017 р. включно у сумі 6427 грн. 57 коп. /а.с.5/. 12.09.2017 р. позивачу [PERSON] було виплачено заборгованість по заробітній платі у розмірі 18594 грн. 41 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 18.05.2017 р. по 28.08.2017 р. включно у сумі 6427 грн. 57 коп., що підтверджується банківською випискою /а.с.6-8/. З рішення суду від 28.08.2017 р. вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] становить 156 грн. 77 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже за період з 29.08.2017 р. по 12.09.2017 р. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 1097 грн. 39 коп. (7 робочих днів х 156,77 грн. = 1097,39). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.08.2017 р. по 12.09.2017 р. у сумі 1097 грн. 39 коп. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial