Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, в якому зазначив наступне. 30 вересня 2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300404029847001, згідно якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в сумі 62280,00 грн. зі сплатою 1,0% річних строком до 30.09.2016 р.. Цей кредит [PERSON]. зобов'язувався повертати рівним частками щомісячно по 1687,00 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON]. за кредитним договором, цього ж дня між ПАТ «Астра Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 300404029847001/П, згідно якого поручитель [PERSON] зобов'язувалась солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за невиконання усіх зобов'язань позичальника за кредитним договором. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги по кредитним та забезпечувальним договорам. Посилаючись на те, що відповідачі, незважаючи на неодноразові повідомлення про необхідність виконання умов договорів, не виконують взяті на себе зобов'язання, позивач просить стягнути з них в солідарному порядку борг за кредитним договором станом на 26.09.16 р. в загальній сумі 105796,26 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 22740,48 грн., заборгованості за відсотками - 196,49 грн. , заборгованість за комісією - 16152,62 грн., пеня - 66706,67 грн. До початку судового засідання від представника позивача в судове засідання надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за їх відсутності, був не проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу заочно за відсутності відповідачів за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобов'язань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобов'язання, крім обов'язку виконати взяті зобов'язання, повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем [PERSON] дійсно 30 вересня 2011 року був укладений кредитний договір № 300404029847001, за яким відповідач отримав, для купівлі автомобілю БОГДАН 211040 легковий седан-В 2011 року випуску, 62280,00 грн. під 1,0% річних на строк до 30 вересня 2016 року включно, а також, що між ПАТ «Астра Банк», відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. цього ж дня був укладений договір поруки № 300404029847001/П. Відповідно до умов укладеного кредитного договору (п. 2.5) відповідач зобов'язувався погашати отриманий кредит, проценти та комісію рівними платежами в загальній сумі 1687,00 грн. щомісяця. Положеннями ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги, що було укладено 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк», до останнього перейшли права кредитора згідно укладеного кредитного договору № 300404029847001. Із додатку до акту приймання-передачі права вимоги вбачається, що на момент укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.13 р. загальна сума заборгованості за кредитним договором складала 37413,72 грн., несплачені відсотки за кредитом складали суму в 31,59 грн., несплачена комісія - 664,32 грн.. Розрахунок заборгованості за договором кредиту ПАТ «Дельта Банк» свідчить, що станом на 26.09.16 р. у відповідача [PERSON] перед позивачем була наявна заборгованість на загальну суму 105796,26 грн., з якої заборгованість за кредитом - 22740,48 грн., заборгованості за відсотками - 196,49 грн. , заборгованість за комісією - 16152,62 грн., пеня - 66706,67 грн. Наявність простроченої заборгованості перед позивачем свідчить про неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення позичальником умов кредитного договору, де встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець вправі вимагати дострокового повернення позики, що залишилася зі сплатою процентів, а також вимагати розірвання цього договору. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Із укладеного договору поруки видно, що згідно його умов [PERSON] на добровільних засадах прийняв на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням [PERSON] перед кредитором. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 543 ЦК України вказує, що у разі солідарного обов'язку боржників (відповідачів) кредитор (позивач) має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі від усіх боржників (відповідачів) разом. Застосовуючи наведену вище норму закону до спірних правовідносин, суд вважає обґрунтованими вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитом в сумі 22740, 48 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 196,49 грн. та заборгованості з комісії в сумі - 16152,62 грн. Що стосується стягнення пені, суд вважає необхідним зазначити таке. Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідачі мешкають у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30.10.14 р. та розпорядження КМУ №1275-р. від 02.12.2015р.). Як вбачається із розрахунку заборгованості пеня була нарахована після 14 квітня 2014 року, що не відповідає наведеній вище нормі закону, отже в їх стягненні з відповідача слід відмовити. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача на загальну суму 39089,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, враховуючи, що позов позивача задоволений частково, з відповідачів на користь позивача слід стягнути, в рівних частках, понесені останнім судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial