Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача у примусовому порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором №08-04-02-002_166/R19 від 02.04.2008р., а саме заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами та заборгованість по сплаті пені в загальній сумі 188178,54 грн. з яких заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 08.10.2009р. по 12.12.2014р. у сумі: 139 412,91 грн. (сто тридцять дев'ять тисяч чотириста дванадцять грн. 91 коп.), заборгованість по сплаті пені за період з 12.12.2013р. по 12.12.2014р. у сумі: 48 765,63 грн. (сорок вісім тисяч сімсот шістдесят п'ять грн. 63 коп.) та судові витрати в сумі 1881,79 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив постановити по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року між Акціонерним банком «Діамант» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк»,) та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір №08-04-02-0002_166/R19 згідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі: 150 000,00 грн. (сто п'ятдесят тисяч грн. ОС коп.), зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі: 26% двадцять шість процентів річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином. надавши відповідачу кредит, що підтверджується випискою з позичкового рахунку останнього. В свою чергу відповідач, згідно з умовами викладеними в п.п. 2.7, 2.8, 2.9, кредитного договору, зобов'язався щомісячно повертати позивачу кредитні кошти, у тому числі й проценти за користування кредитом, рівними платежами у розмірі: 150000,00 грн. (сто п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.), а також забезпечити повне повернення кредиту не пізніше 01 квітня 2011 року. Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим 10 червня 2009 року позивачем було вручено відповідачу лист-вимогу за вих. № 202 про повне погашення кредиту із зазначенням сум заборгованості та встановленням терміну для добровільного погашення заборгованості, який відповідач отримав особисто під розпис. Проте, у встановлений позивачем у листі строк заборгованість за кредитний договором погашена так і не була, внаслідок чого позивач звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення заборгованості кредитним договором. 22 грудня 2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2-10643/2009, яким :стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №08-04-02-0002_166/R19 загальному розмірі: 144 215,19 грн. (сто сорок чотири тисячі двісті п'ятнадцять грн. 19 коп.). Зазначене рішення суду набрало законної сили, а тому встановлені судом обставини щодо надання позивачем кредитних коштів та порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, в силу ч. З ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню під час розгляду інших справ, в яких беруть участь позивач та відповідач. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконанання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якшо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Окрім того, відповідно до умов п. 7.4 Кредитного договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання відповідачем зобов'язань за ним. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 постанови № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 Цивільного кодексу України. Так, станом на даний час рішення суду відповідачем виконано не було, заборгованість за кредитним договором не погашена, а тому позивач,

Outcome: approved