Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 20.07.2016 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2000 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони мають різні характери, відсутнє взаєморозуміння, любов і довіра, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден, проти заочного рішення не заперечує та просить залишити судові витрати за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов до суду не надала. Відповідно до ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, суд враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 19.02.2000 року у відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 110, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 551,20 грн. ( а.с.1), однак заявив клопотання про залишення судових витрат за ним.

Outcome: approved