Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості зазначаючи, що 18 листопада 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В результаті порушення відповідачем умов договору, станом на 31 грудня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 292 082,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1 799,39 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 283 433,23 грн.; заборгованості за пенею 6 849,38 грн., з яких позивач просив стягнути з відповідача суму в розмірі 139 374,39 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1 799,39 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом з 18 листопада 2011 року по 28 вересня 2018 року 137 575,00 грн. та сплачені судові витрати. Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 49-50). Ухвалою суду від 11 березня 2020 року по справі постановлено продовжити подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 57). Відповідач повідомлявся про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за відомим суду його місцем проживання судових повісток, а також шляхом розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки зі змісту клопотання доданого до позовної заяви вбачається, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 45), а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Судом встановлено, що 18 листопада 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з запропонованими банком «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на відповідному банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис в Анкеті-заяві від 18 листопада 2011 року (а.с. 10-42). Станом на 31 грудня 2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 18 листопала 2011 року, в тому числі становить 139 374,39 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1 799,39 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом з 18 листопада 2011 року по 28 вересня 2018 року 137 575,00 грн. (а.с. 6-9). Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором від 18 листопада 2011 року. Отже суд вважає позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 18 листопада 2011 року в загальній сумі 139 374,39 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 1 799,39 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом з 18 листопада 2011 року по 28 вересня 2018 року 137 575,00 грн. Приймаючи до уваги положення статті 141 ЦПК України та задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2102,00 грн. На підставі статей 526, 527, 530, 625, 629, 1054 ЦК України та

Outcome: approved