Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, площею 4,8923 га, що розташована на території Бережинської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер 3522580900:02:00:0053. Визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,4462 га, кадастровий номер 3522580900:02:000:2053, яка розташована на території Бережинської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на земельну ділянку з кадастровим номером 3522580900:02:00:0053, яка належала їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку. Вказану земельну ділянку в рівних частках успадкували [PERSON] та [PERSON] , про що видані відповідні свідоцтва про право на спадщину. Успадкована земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Нива-2010». Після звернення позивача до землевпорядної організації земельна ділянка була поділена на дві земельні ділянки площею 2,4462 га кожна, з визначенням їх меж та кадастрових номерів 3522580900:02:000:2053 та 3522580900:02:000:1053 зі збереженням цільового призначення землі. Після направлення відповідачу заяви з проханням погодити поділ земельної ділянки та укладення договору про припинення права спільної часткової власності відповідно до технічної документації, відповідач не погодився в позасудовому порядку припинити право спільної часткової власності. З метою отримання у своє володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд розглянути справу без його участі, Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованою адресою проживання, правом подання відзиву на позов він не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи ним не подано. Дослідивши та оцінивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.10.2017 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 3156, на 1/2 частку спадкового майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522580900:02:000:0053, площею 4,8923 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР № 104984, виданого 26.12.2006 року Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 29 (а.с.18). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99153135 від 03.10.2017 року право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 3522580900:02:000:0053, площею 4,8923 га зареєстровано за [PERSON] (а.с.9). 30.10.2017 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 3655, на 1/2 частку спадкового майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522580900:02:000:0053, площею 4,8923 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР № 104984, виданого 26.12.2006 року Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 29 (а.с.8). Відповідно до нотаріально засвідченої заяви від 07.11.2019 року Трибиненко М.П. , від імені ТОВ «Нива-2010», який є орендарем земельної ділянки, площею 4,8923 га, кадастровий номер 3522580900:02:000:0053, 1/2 частка якої належить [PERSON] , в межах своєї компетенції надав згоду на укладення між співвласниками вищевказаної земельної ділянки договору поділу вказаної земельної ділянки без зміни її цільового призначення, з присвоєнням окремого кадастрового номеру, з метою припинення права спільної часткової власності (а.с.11). З технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки 352258090:02:000:0053 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бережинської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрлендпроект» розроблено відповідну технічну документацію із землеустрою. За результатом виконаних робіт здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3522580900:02:000:0053, на дві земельні ділянки: з кадастровим номером 3522580900:02:000:1053 та 3522580900:02:000:2053, площею 2,4462 га кожна з визначенням їх меж в натурі на місцевості (а.с.14-24). Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3510193522019, № НВ-3510193512019 від 14.11.2019 року, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ТОВ «Укрлендпроект» земельні ділянки з кадастровими номерами 3522580900:02:000:1053, 3522580900:02:000:2053 зареєстровані в Державному земельному кадастрі відділом у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с.25-30). З листа від 25.06.2020 року вбачається, що [PERSON] письмово звернувся до [PERSON] та просив надати згоду на поділ земельної ділянки та укласти договір про припинення права спільної часткової власності щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522580900:02:000:0053 відповідно до технічної документації (а.с.31). Згідно зі ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Приписами ч.3 ст.364 ЦК України, передбачено у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п.3 ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим. Згідно ч.4 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч.6, ч.13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Відповідно до п.2.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Як встановлено судом з метою виділу кожному із співвласників по 1/2 частині земельної ділянки з кадастровим номером 3522580900:02:000:0053, площею 4,8923, що була успадкована сторонами, відповідно до вимог вищенаведеної Інструкції виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, відповідно до якої: [PERSON] у приватну власність переходить земельна ділянка з кадастровим номером 3522580900:02:000:2053 площею 2,4462 га, та [PERSON] у приватну власність переходить земельна ділянка кадастровим номером 3522580900:02:000:1053, площею 2,4462 га, площа яких відповідає їхнім часткам у спільній земельній ділянці. Позивач вказує на те, що відповідач відмовляється погодити поділ спільної земельної ділянки та укласти договір про припинення права спільної часткової власності відповідно до виготовленої технічної документації. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім цього, ст.16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Нормами ст.152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом визнання прав. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наявність можливості виділення частки в натурі в праві спільної часткової власності, що не спричинить порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, а також наявність законних підстав для визнання права власності на земельну ділянку, утворену в наслідок поділу спільної земельної ділянки, за позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив позивач, суд виходить з вимог ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, згідно яких судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до квитанції № 0.0.1817567934.1, № 0.0.1817567625.1 від 28.08.2020 року позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1681,60 грн. В якості підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання професійної правничої допомоги, укладеним з адвокатським об`єднанням «Усатенко і Усатенко», відповідно до якого вартість правничої допомоги складає 2000 грн, детальний опис робіт (наданих послуг), та квитанцію до прибуткового касового ордера №109 від 26.08.2020 року. Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно якого ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про ?захист? прав ?людини ?і основоположних? свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучались до позовної заяви, які після відкриття провадження у справі надсилались відповідачеві. Заперечень щодо розрахунку витрат на правову допомогу, здійснених позивачем, відповідачем під час розгляду справи не висловлювалось, клопотань про зменшення розміру таких витрат до завершення розгляду справи до суду не надходило. Таким чином, суд приходить до переконання, що фактичний обсяг правової допомоги, наданої відповідачу, та реальність її надання підтверджені належними доказами, а розмір витрат відповідає критерію необхідності, розумності і відповідає складності справи, зважаючи на ціну позову, враховуючи, що відшкодування витрат відповідачу на правовому допомогу заявлено з дотриманням встановленого законом порядку, тому вважає, що вказані витрати підлягають відшкодуванню позивачу в повному обсязі і з відповідача на його користь слід стягнути 2000 грн, в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу. Отже, загальна сума відшкодування судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3681,60 грн. На підставі ст.15, 358, 364, 365 ЦК України, ст.ст. 13, 79-1, 88, 152 ЗК України,

Outcome: approved