Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно із заяв [PERSON] від 24.02.2015, 30.11.2015, 23.05.2016 року, та відповідно до Постанови №505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» рішенням управління [PERSON] призначено щорічну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у період з 24.02.2015 року по 23.08.2015 року, з 30.11.2015 року по 30.04.2016 року, з 01.05.2016 року по 22.05.2016 року, з 23.05.2016 року по 22.11.2016 року. Однак, під час перевірки особової справи [PERSON] було виявлено, що [PERSON] надала управлінню завідомо недостовірну інформацію, а саме, вказала про те, що у неї та у членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України, але в Реєстрі прав власності на нерухоме майно є відомості про житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке перебуває у приватній власності чоловіка [PERSON] - [PERSON] з 2004 року. Таким чином, переплачена за період з 24.02.2015 по 23.08.2015 року, з 30.11.2015 по 22.11.2016 року, щомісячна адресна допомога у сумі 34223,34 грн. підлягає стягненню до державного бюджету. Добровільно надмір виплачену суму грошової допомоги у розмірі 34223,34 грн [PERSON] не повернула. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надмір перераховану суму грошової допомоги в розмірі 34223,34 грн. Представник відповідача - адвокат Мещеряков М.В. надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказав, що чоловік [PERSON] - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) не має та ніколи не мав у приватній власності житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно належить його повному тезці. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 84631214 від 10.04.2017 року, яка була надана позивачем, вбачається, що пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснювався за трьома параметрами запиту: прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ; серія та номер паспорта громадянина України - [NUMBER] . Відповідно до абзацу 2 п. 16 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції на момент отримання довідки), формування інформації з Державного реєстру прав в електронній формі здійснюється автоматично програмними засобами ведення цього Реєстру залежно від зазначених користувачем параметрів пошуку. Враховуючи, що позивачем обрано одразу три ідентифікатори пошуку, системою сформовано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за всіма критеріями одночасно, в тому числі інформацію про права власності, що зареєстровані за всіма фізичними особами, які мають прізвище, ім`я, по батькові [PERSON] . Так позивач прийшов до помилкового висновку, що у чоловіка [PERSON] . [PERSON] знаходиться у приватній власності з 2004 року житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 211141227 від 02.06.2020 року, яка була ним отримана за критерієм пошуку « [PERSON] » вбачається, що окрім записів про об`єкти нерухомого майна, які містяться в довідці № 84631214 від 10.04.2017 року, долученої позивачем, на даний час система видає також запис про зареєстроване в 2018 році речове право - право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1211900000:03:006:0085, орендар [PERSON] , орендодавець Новомосковська міська рада, на земельній ділянці знаходиться гараж. Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру місце розташування земельної ділянки кадастровий номер 1211900000:03:006:0085, яка передана в оренду [PERSON] , [ADDRESS] . Тобто, земельна ділянка, яка передана в оренду [PERSON] , знаходиться за тією ж адресою, що і спірний об`єкт нерухомого майна, який позивач вважає, що належить чоловіку відповідача. Очевидно, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] та орендарем земельної ділянки кадастровий номер 1211900000:03:006:0085, що розташована за тією ж самою адресою, на якій знаходиться гараж, є одна й та сама людина (особа проживає в квартирі, а поряд з домом знаходиться гараж, який використовується особою як місце паркування свого автомобілю). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 235820143 від 07.12.2020 року реєстраційний номер облікової картки платника податків [PERSON] , який орендує земельну ділянку кадастровий номер 1211900000:03:006:0085, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , є [NUMBER] . Разом з цим, реєстраційний номер облікової картки платника податків чоловіка [PERSON] - [NUMBER] . Відповідно до довідки № 85202661 від 18.04.2017 року, долученої позивачем, яка формувалась тільки за параметром запиту «реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] », за чоловіком відповідача не зареєстровано право власності на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Таким чином викладене спростовує твердження позивача про відсутність у [PERSON] підстав для отримання адресної грошової допомоги для покриття витрат на проживання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача - адвокат Мещеряков М.В. в судовому засідання заперечував проти обставин, викладених в позовній заяві та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що ні відповідач, ні будь-хто із членів сім`ї не мали та не мають у власності житлових приміщень, що розташовані в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України. Позивач помилково прийшов до висновку про наявність у чоловіка [PERSON] у власності квартири за адресою: [ADDRESS] , так як вказане нерухоме майно належить його тезці. Також просив суд судові витрати, які складаються з витрати на оплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та витрат на професійну правничу допомогу, які відповідачка понесла у зв`язку з розглядом даної справи загальним розміром 10620,40 гривень покласти на позивача. Суд, заслухавши пояснення, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] та поданих нею документів від 24.02.2015 рішенням Управління від 24.02.2015 призначена щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на склад сім`ї: [PERSON] (інвалід ІІІ групи), [PERSON] (дитина до 18 років), у загальному розмірі 1768,00 грн. В подальшому на підставі заяви [PERSON] від 30.11.2015 рішенням Управління від 28.12.2015 подовжено виплату допомоги переміщеним особам на проживання з 30.11.2015 по 23.05.2016. та на підставі заяви від 23.05.2016 рішенням Управління від 14.06.2016 року продовжено виплату допомоги переміщеним особам на проживання з 23.05.2016 по 22.11.2016. У зв`язку з виявленням факту наявності у чоловіка [PERSON] [PERSON] на праві приватної власності з 2004 року іншого житлового приміщення, а саме квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 05.05.2017 адресна допомога знята з оплати з 24.02.2015. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ХОДА від 12.05.2017 № 1902 переплата грошової допомоги [PERSON] за період з 24.02.2015 по 23.08.2015, з 30.11.2015 по 22.11.2016 склала 34223,34 грн. 25.05.2017 [PERSON] направлено повідомлення про припинення надання адресної допомоги та запропоновано добровільно повернути надмірно виплачену суму грошової допомоги у розмірі 34223,34 грн. На теперішній час надміру перерахована сума грошової допомоги не повернута. На підтвердження своїх доводів позивачем надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження № 84631214 від 10.04.2017 року та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження №85202661 від 18.04.2017 року. З довідки № 84631214 від 10.04.2017 року вбачається, що пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснювався за трьома параметрами запиту: прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ; серія та номер паспорта громадянина України - [NUMBER] . З інформаційної довідки № 211141227 від 02.06.2020 року, яка була отримана представником відповідача Мещеряковим М.В. за критерієм пошуку « [PERSON] » вбачається, що окрім записів про об`єкти нерухомого майна, які містяться в довідці № 84631214 від 10.04.2017 року, яка була долучена позивачем, міститься запис про зареєстроване в 2018 році речове право, а саме право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1211900000:03:006:0085, орендар [PERSON] , орендодавець Новомосковська міська рада, на земельній ділянці знаходиться гараж. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, яка була отримана представником відповідача Мещеряковим М.В. 07.12.2020 місце розташування земельної ділянки кадастровий номер 1211900000:03:006:0085, яка передана в оренду [PERSON] є: [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 235820143 від 07.12.2020 року, яка була отримана представником відповідача Мещеряковим М.В. вбачається, що реєстраційний номер облікової картки платника податків [PERSON] , який орендує земельну ділянку кадастровий номер 1211900000:03:006:0085, яка розташована за адресою: [ADDRESS] - [NUMBER] . Реєстраційний номер облікової картки платника податків чоловіка [PERSON] - [PERSON] - [NUMBER] , що підтверджується копією дубліката довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. Таким чином, земельна ділянка, яка передана в оренду [PERSON] , знаходиться за тією ж адресою, що і квартира, яку позивач вважає, такою що належить чоловіку відповідачки. Вказана обставина свідчити про те, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] та орендарем земельної ділянки кадастровий номер 1211900000:03:006:0085, що розташована за тією ж самою адресою, на якій знаходиться гараж, є одна й та сама особа. 29.12.2020 року за Вих. № 2012/0/2-20 Новомосковською міською радою на адвокатський запит Мещерякова М.В. надано копії документів про передачу в оренду [PERSON] , [INFO] , земельної ділянки кадастровий номер 1211900000:03:006:0085, яка розташована за адресою [ADDRESS] , з яких вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] проживає та зареєстрований [PERSON] , [INFO] , а не чоловік [PERSON] . Отже, надані Новомосковською міською радою копії документів, підтверджують доводи сторони відповідача та дають суду можливість зробити висновок, що [PERSON] , [INFO] , а не чоловік [PERSON] володіє квартирою за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до довідки № 85202661 від 18.04.2017 року, наданої позивачем на підтвердження своїх вимог, яка формувалась тільки за параметром запиту «реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] », за чоловіком відповідача не зареєстровано право власності на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . За таких обстави, суд вважає, що позивач прийшов до помилкового висновку, що у чоловіка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] знаходиться у приватній власності з 2004 року житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . А отже, відповідачка мала всі законні підстави для отримання щомісячної адресної допомоги, яка була їй призначена, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення суми грошової допомоги слід відмовити. Вирішуючи питання про стягнення з позивача судових витрат, які складаються з витрати на оплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та витрат на професійну правничу допомогу, які відповідачка понесла у зв`язку з розглядом даної справи загальним розміром 10620,40 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, суду надано квитанцію про сплату судового збору за подання зави про перегляд заочного рішення від 01.07.2020 року № 66165 на суму 420,40 грн., копію договору № 23/2020 про надання правової (правничої) допомоги від 05 червня 2020 року разом із додатком №1 та додатком №2 до договору, копію акта надання послуг (виконаних робіт) від 17.05.2021 року, копію рахунку від 17.05.2021 року на суму 10200,00 грн., які відповідачка сплатила за надання професійної правничої допомоги згідно договору № 23/2020 від 05.06.2020 року, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне покласти на позивача судові витрати, які відповідачка понесла у зв`язку з розглядом даної справи загальним розміром 10620,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved