Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 листопада 1999 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з відповідачем. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, різні поняття про сімейні цінності, а тому між ними останнім часом постійно виникають сварки. З березня 2019 року вони не ведуть спільне господарство та сумісне проживання припинено, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Майнові спори між ними на даний момент відсутні, спір про місце проживання дитини також відсутній. В зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений 05 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської Ради Дніпропетровської області, актовий запис № 206, між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила судове засідання розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та залишити їй прізвище « [PERSON] ». У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб 05 листопада 1999 року, відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 206, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 05 листопада 1999 року (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського управління юстиції Дніпропетровської області 20 листопада 2002 року, актовий запис № 266 (а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. До того ж, судом був наданий строк для примирення, який позитивних наслідків не дав. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а також суд враховує думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved