Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 06.09.2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На жаль, сімейне життя з відповідачем не склалося, вже декілька років тому як їх сімейні відносини розпалися. На сьогоднішній день до суду подано позови про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. 11.04.2005 року між нею та відповідачем було укладено договір дарування частки квартири, відповідно о якого відповідач подарував їй 1/3 частку квартири [ADDRESS]. У спірній квартирі зареєстрована вона, відповідач та їх неповнолітній син. З невідомих їй причин відповідач перестав допускати її разом з дитиною до спірної квартири, а також змінив у вхідних дверях до квартири замки, та не дає їй ключів, що унеможливлює її потрапляння до квартири. Що змусило її звернутися до міліції. На її звернення до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві вона отримала відповідь від 07.07.2014 року, згідно якої було встановлено, що відповідач заперечує щодо її проживання у спірній квартирі, та рекомендовано звернутися до суду. Винаймати житло вона не має фінансової можливості, як і не має можливості користуватися разом з дитиною своєю власністю. У зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, надіслав лист з проханням розглянути справу за його відсутності, позовну заяву підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 11.04.2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір дарування частки квартири, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Договір зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 22.04.2005 року за реєстровим № 1214. 08.09.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON]. З довідки № 103 від 10.07.2014 року, виданої ЖРЕО № 401, слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, відповідач та їх малолітній син. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як було встановлено в суді, позивач має частину права власності на квартиру [ADDRESS], проте не має можливості нею користуватися, та проживати разом зі своєю дитиною, що порушує права позивача як власника. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved