Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом (уточненим), в якому просить стягнути з відповідача в свою користь кошти у вигляді відшкодування завданої йому внаслідок злочину майнової шкоди у сумі 113\~392, 46 грн., моральної шкоди у сумі 100\~000 грн., 4 000 грн.\~ витрат на правову допомогу адвоката, 2\~236, 14 грн. витрат за проведення експертизи, а всього коштів на загальну суму 219\~628, 6 грн., та вирішити питання справляння судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.10.2004 року СВ Дрогобицького МРВ ГУМВСУ у Львівській області було порушено кримінальну справу відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Досудовим слідством було встановлено, що [PERSON] , 09.07.2003 року, близько 14 годин 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Део Ланос», на перехресті вулиць Бориславської та Данила Галицького в місті Дрогобичі, порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв наїзд на [PERSON] та спричинив йому середньої важкості тілесні ушкодження. \~ \~ \~ \~Постановою Дрогобицького міськрайонного суду (суддя Сушко П.В.) від 31.01.2005 року відносно [PERSON] було застосовано Закон України «Про амністію» від 11.07.2003 року, а кримінальну справу №І-ІІ-05 відносно останнього за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, було провадженням закрито. Отже, [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внаслідок якого позивачу було заподіяно фізичну, майнову та моральну шкоду, а кримінальну справу відносно [PERSON] закрито з нереабілітуючих підстав. При цьому, після скоєння [PERSON] відносно позивача злочину, він неодноразово стаціонарно лікувався, як в умовах медичних закладів України, так і в Російській Федерації, а саме: -з 11.07.2003 року по 22.07.2003 року - в нейрохірургічному відділі Дрогобицької МЛ №1 з діагнозом: закрита ЧМТ, струс головного мозку, забійна рана середньої третини лівої гомілки; -з 27.11.2003 року по 11.12.2003 року - в 2-му нейрохірургічному відділенні Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова з діагнозом: післятравматичний церебральний арахноїдит з помірним гіпертсифістним синдромом, порушенням координації, гіпоталамічними пароксизмами; -з 13.01.2004 року по 23.01.2004 року - в нейрохірургічному відділі Дрогобицької МЛ №1 з діагнозом: закрита ЧМТ, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, забій м`яких тканин обличчя; -з 24.05.2005 року по 07.06.2005 року - в нейрохірургічному відділі Дрогобицької МЛ №1 з діагнозом: віддалені наслідки ЧМТ у вигляді антено-вегетативного синдрому, після травматичний арахноєдіт; -з 01.08.2005 року по 19.08.2005 року в психоневрологічному відділенні військової частини №42304 м.Тверь Російської Федерації з діагнозом: посттравматичний церебральний арахноєдіт з явищами вегето-судинних порушень, помірно виражені емоційно-вольові порушення; -з 20.09.2006 року по 29.09.2006 року в 2-му нейрохірургічному відділенні Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова з діагнозом: післятравматичний церебральний арахноїдит з помірним гіпертсифістним синдромом, порушенням координації, гіпоталамічними пароксизмами; -з 18.04.2007 року по 30.04.2007 року в 2-му нейрохірургічному відділенні Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова з діагнозом: післятравматичний церебральний арахноїдит з помірним гіпертсифістним синдромом, порушенням координації, гіпоталамічними пароксизмами; -з 18.01.2008 року по 29.01.2008 року в нейрохірургічному відділі Дрогобицької МЛ №1 з діагнозом: післятравматичний церебральний арахноєдіт, післятравматична енцефалопатія; -з 26.07.2008 року по 13.08.2008 року в МЛПУЗ «Воронська районна лікарня» з діагнозом: наслідки ЧМТ в вигляді церебрального арахноєдіта з вираженим антено-невротичним синдромом. Крім того, позивач систематично, в тому числі і по даний конкретний час, проходить амбулаторне лікування в умовах Дрогобицької міської лікарні №1.\~ За твердженнями позивача, за час стаціонарного та амбулаторного лікування в умовах медичних закладів на території України йому було призначено ряд лікарських засобів, які було придбано за його власні кошти, а всього згідно цін станом на 13.12.2013 року на загальну суму 3\~689, 60 грн. За стаціонарне лікування в умовах Вороновської районної лікарні (Подольський район, Московської області, Російської Федерації) з 26.07.2008 року по 13.08.2008 року позивачем було сплачено готівкою 250\~000 російських рублів, що згідно даних офіційного веб-сайту Національного банку України станом на 25.05.2015 року становить 105\~962, 50 грн. Крім того, позивачем було понесено додаткові витрати на проїзд залізнодорожнім транспортом до Вороновської районної лікарні та назад до місця проживання, а саме було придбано квитки на потяг №74 «Львів-Москва» для нього та його сина [PERSON] , який його супроводжував, на загальну суму 595, 18 грн. (за 2 квитки) та відповідно на потяг №141 «Москва-Львів» на загальну суму 2\~819, 80 російських рублів (за 2 квитки), що станом на 25.05.2015 року в еквіваленті на українську гривню становить 1\~195, 18 грн., а всього на загальну суму 1\~790, 36 грн. Також, заподіяна позивачу майнова шкода полягає у знищенні його велосипеда «Мінск», яким він керував на час дорожньо-транспортної події, внаслідок чого зазначений велосипед не підлягав відновленню і більше не використовувався позивачем за цільовим призначенням. При цьому, вартість даного велосипеда станом на 13.12.2013 року складала 850 грн. Внаслідок ДТП було пошкоджено і одежу та взуття (спортивні штани, шкіряні туфлі, бавовняна сорочка на короткий рукав) позивача, в яких він був на час ДТП, після чого вони прийшли в повну непридатність і більше не використовувались за цільовим призначенням. Вартість одежі та взуття станом на 13.12.2013 року складала 1 100 грн. (штани 400 грн., туфлі 585 грн., сорочка 115 грн.) Загалом, як стверджує [PERSON] , сума заподіяної йому внаслідок злочину майнової шкоди становить 113\~392, 46 грн. Також, позивач стверджує, що йому було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку із пошкодженням його майна. Заподіяну йому моральну шкоду оцінює в 100\~000 грн. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Крамар Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 10.02.2016 року не з`явився (в друге), будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення справи не подав, участь уповноваженого представника не забезпечив. Даючи пояснення в попередніх судових засіданнях [PERSON] позов визнав частково, а саме на суму 14\~198 грн. - вартість ? ідеальної частини кв. [ADDRESS] та на суму 1\~306, 64 грн. - грошові кошти, що знаходяться в Трускавецькому ВОБ на рахунку № [NUMBER] , 4714 (згідно даних Свідоцтв про право на спадщину згідно закону від 16.08.2007 року). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача,\~ відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.11,\~59,\~60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із положеннями\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав\~це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений гл. 3 зокрема\~ст. 16 ЦК України, а інші способи визначаються спеціальними законами, які регулюють конкретні цивільні правовідносини. Матеріалами справи встановлено та не заперчується сторонами,\~що 29.10.2004 року СВ Дрогобицького МРВ ГУМВСУ у Львівській області було порушено кримінальну справу відносно\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Досудовим слідством було встановлено, що [PERSON] , 09.07.2003 року, близько 14 годин 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Део Ланос», на перехресті вулиць Бориславської та Данила Галицького в місті Дрогобичі, порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв наїзд на [PERSON] та спричинив йому середньої важкості тілесні ушкодження. \~ \~ \~ \~Постановою Дрогобицького міськрайонного суду (суддя Сушко П.В.) від 31.01.2005 року відносно [PERSON] було застосовано Закон України «Про амністію» від 11.07.2003 року, а кримінальну справу №І-ІІ-05 відносно останнього за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, було провадженням закрито. Отже, [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внаслідок якого позивачу було заподіяно фізичну, майнову та моральну шкоду, а кримінальну справу відносно [PERSON] закрито з нереабілітуючих підстав. При цьому, після скоєння [PERSON] відносно позивача злочину, останній неодноразово стаціонарно лікувався, як в умовах медичних закладів України, так і в Російській Федерації. Також, внаслідок ДТП було знищено велосипед позивача, його одежу та взуття. Отже, злочинними діями [PERSON] позивачу [PERSON] було заподіяно майнової шкоди, а також і моральної шкоди. 12.02.2007 року у [PERSON] наступила смерть, а [INFO] помер його спадкоємець - [PERSON] і на даний час правонаступником [PERSON] є його син [PERSON] . Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Нормами ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна, відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.\~ Відповідно до ч.ч.2,5 названої статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.\~ Відповідно до вимог ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. З вимог ст.1192 ЦК України, п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України\~ розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за №4 від 01.03.2013 року вбачається, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Згідно з нормою ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Пунктами 2, 3, 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що відповідальність за шкоду, заподіяну особі і майну,\~ покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа, або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). \~ \~ \~ \~Як вбачається із п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за №6 від 27.03.1992 року, особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу\~ своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Позивачем [PERSON] було подано суду належні та допустимі письмові докази заподіяння йому майнової шкоди, а саме: -довідку Дрогобицької міської лікарні №1 за №№718, 719, 720 від квітня 2008 року, -перелік медикаментів, які долучено до супровідного листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова №4-05/1014 від 07.05.2008 року; -витяг з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] №23734 із Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова; -витяг із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] №03667 із Дрогобицької міської лікарні №1; -медичний паспорт на ім`я [PERSON] ; -адвокатський запит від 15.11.2013 року на ім`я директора Міжсанаторної аптеки №325 міста Трускавця та інформація зазначеного аптечного закладу про ціни на медикаменти станом на 13.12.2013 року;\~\~ -довідка Вороновської районної лікарні №272 від 12.08.2008 року; -проїзні документи від 25.07.2008 року та від 14.08.2008 року; -товарні чеки від 13.12.2013 року. Відповідачем зазначені докази жодним чином не спростовані, будь-яких письмових доказів суду не подано. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення в користь [PERSON] 113\~392, 46 грн. майнової шкоди. Одночасно, враховуючи обставини справи, перенесений [PERSON] фізичний біль, характер й обсяг страждань, яких він зазнав у зв`язку із ДТП 09.07.2003 року, суд вважає, що розмір завданої [PERSON] моральної шкоди повинен складати 50 000 грн. Вказаний розмір є розумним, виваженим та справедливим відшкодуванням за завдану [PERSON] \~ моральну шкоду. При цьому, суд бере до уваги, що згідно Свідоцтв про право на спадщину за законом від 16.08.2007 року спадкове майно складається із ? частини квартири [ADDRESS] , а також з грошових коштів в сумі 1\~306, 64 грн., що знаходяться в Трускавецькому ВОБ на рахунку № [NUMBER] , 4714. Зазначена квартира в цілому складається з чотирьох житлових кімнат площею 50, 5 кв.м. та кухні, загальна площа квартири [ADDRESS] . Отже, ? ідеальна частина даної квартири складає 19, 7 кв.м. Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №2490 від 03.04.2015 року дійсна (ринкова) вартість ? ідеальної частки квартири [ADDRESS] площею 19, 7 кв.м. на час проведення дослідження становить 387\~617 грн., що перевищує загальний розмір заявлених позивачем збитків на суму 219\~628, 6 грн. Згідно вимог ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Отже, відповідач [PERSON] , як спадкоємець та правонаступник [PERSON] , несе перед [PERSON] майнову відповідальність в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем при розгляді даної справи витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~696, 27 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 2\~236, 14 грн., а також витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4\~000 грн. Так, витрати [PERSON] на правову допомогу адвоката повністю підтверджуються договором про представництво інтересів та надання правової допомоги із адвокатом Крамар Ю.М. від 30.09.2013 року, додатком №1 до зазначеного договору від 30.09.2013 року, відповідно до якого позивачем реально оплачено адвокату Крамар Ю.М. гонорар в сумі 4 тис. грн., що також підтверджується і Актом виконаних робіт від 30.09.2013 року. Інших бухгалтерських чи грошових документів Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що адвокат Крамар Ю.М. являється самозайнятою особою, не веде касової книги і не має розрахункового рахунку в установах банків. В той самий час, адвокатом Крамар Ю.М. затрачено значний час на надання позивачу правової допомоги, що відображено в Акті виконаних робіт від 30.09.2013 року.\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved