Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 09.12.2017 року в розмірі 9013,04 грн., яка складається з наступного: 8400,00 грн. - сума основної заборгованості; 558,42 грн. - розмір процентів; 27,62 грн. - 3 % річних від простроченої суми; 27,00 грн. - витрати, пов'язані з досудовим врегулюванням спору та стягнути судові витрати по справі в розмірі 704,80 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.12.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до договору позики позивач передав у власність відповідача грошову суму в розмірі 8400,00 грн. Відповідно до умов договору позики відповідач зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти в строк до 01.04.2018 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. В строк, зазначений в розписці, гроші обумовлені договором повернуті не були, що свідчить про порушення відповідачем взятого на себе зобов'язання. Позивач зазначає, що відповідач відмовляється виконувати свій обов'язок в добровільному порядку та не повертає грошові кошти за договором позики. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.12.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до договору позики, позивач передав у власність відповідача грошову суму в розмірі 8400,00 грн. Відповідно до умов договору позики відповідач зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти в строк до 01.04.2018 року, про що відповідачем [PERSON] власноручно написана розписка, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи. 18.04.2018 року позивачем направлялася вимога до відповідача, яка датована 14.04.2018 року про повернення грошових коштів в розмірі 8400,00 грн. за договором позики від 09.12.2017 року, Вказана вимога отримана відповідачем 25.04.2018 року, однак відповідач грошові кошти за договором позики не повернув. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладений з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідач взятий на себе обов'язок не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач має заборгованість перед позивачем за договором позики від 09.12.2017 року в розмірі 8400,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до облікової ставки Національного банку України, розмір облікової ставки за періодами становить: з 10.12.2017 року по 14.12.2017 року (5 дн.) - 13,5 %; 15.12.2017 року по 25.01.2018 року (42 дн.) - 14,5 %; 26.01.2018 року по 01.03.2018 року (35 дн.) - 16%; 02.03.2018 року по 10.05.2018 року (70 дн.) - 17%. На підставі викладеного, відповідач має сплатити позивачу проценти від суми позики, розмір якої станом на 10.05.2018 року (на час подання позовної заяви) становить 558,42 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частина друга ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач прострочив виконання зобов'язання на 40 днів, за період прострочення з 01.04.2018 року по 10.05.2018 року, а тому 3 % річних від простроченої суми боргу складає - 27,62 грн., яка розраховується наступним чином: 8400,00 грн. (сума боргу) х 3 % : 365 дн. х 40 дн. (кількість днів прострочення ) = 27,62 грн. Також, позивачем були понесені витрати, пов'язані з вжиттям заходів досудового врегулювання спору, які становлять 27,00 грн. Вказані витрати були понесені позивачем на направлення відповідачу вимоги про повернення суми позики, що підтверджується касовим чеком відділення зв'язку та описом вкладення цінного листа. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем відповідно до договору позики складає: суму основного боргу відповідача перед позивачем - 8400,00 грн., 558,42 грн. - розмір процентів; 27,62 грн. - 3 % річних від простроченої суми; 27,00 грн. - витрати, пов'язані з досудовим врегулюванням спору, а всього - 9013,04 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved