overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить стягувати з [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по 1/4 частині на кожну дитину, від всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить призначити аліменти в розмірі передбаченому діючим законодавством. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2005 року. Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2014 року, шлюб між сторонами розірваний. Згідно наданих позивачкою свідоцтв про народження вбачається, що сторони по справі мають неповнолітніх дочок : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю [PERSON] та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою Дем'янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за №343 від 12.09.2014 року. За правилами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Всилу ч.2 ст.181 за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Однак, відповідач такої допомоги не надає. Відповідно до положень ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій рошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З довідки Переяслав-Хмельницької районне управління соціального захисту населення від 12.09.2014р. за №173, вбачається, що [PERSON] отримує державну допомогу призначену при народженні дитини. Відповідно до довідки КЗ Переяслав-Хмельницької районної ради «Переяслав-Хмельницький цент первинної медико-санітарної допомоги» від 16.09.2014 року за №449, відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Враховуючи всі вищевикладені обставини, досліджені в судовому засіданні докази, стан здоров'я відповідача [PERSON], матеріальний стан обох сторін та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою в обґрунтування якої вказав, що він з відповідачем 23 січня 2010 року уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 4. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні та вихованні позивача. Свої вимоги позивач мотивує тим, що протягом останнього часу між сторонами склалися неприязні відносини. Відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням дітей. Спроби позивача порозумітися позитивних наслідків не дали. Протягом останніх двох років не ведеться спільне господарство. Спору відносно розподілу майна між сторонами немає. Примирення з відповідачем є неможливим. З урахуванням наведеного, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач в судові засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, що відповідає вимогам абз. 1 ч. 6, п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України слідує, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів зокрема: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 08 листопада 2003 року він з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу в них є спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, спільних інтересів, окрім дітей, немає. З вересня 2014 року, він з відповідачем не підтримує шлюбних відносин, сім'я їх розпалась, тому просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. До суду позивач надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснила суду, що спільне життя у них не склалося, позивач проживає з іншою жінкою, про це їй стало відомо. Підтвердила, що дійсно з вересня 2014 року вони не підтримують шлюбних відносин, збереження сім'ї є неможливим. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 08 листопада 2003 року позивач з відповідачем уклали шлюб, що зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається з пояснень відповідача та копій свідоцтв про народження дітей. Діти проживають біля матері, що судом встановлено з пояснень матері та довідки, виданої виконкомом Володарської селищної ради від 04.09.2015 року. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Оскільки сторони спільно не проживають, не підтримують відносини між собою, позивач проживає з іншою жінкою, суд не вживає заходів щодо примирення подружжя, так як надання сторонам строку для примирення лише затягне розгляд справи. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не проживають спільно, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не є можливим, позов про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 11 жовтня 2002 року померла його мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ОК №339894 від 08 травня 2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з: -земельної ділянки загальною площею 2,6800 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земльну ділянку серії ІV-КВ №069610 . Він не може оформити спадщину у нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме: Державний акт на право приватної власності на земльну ділянку серії ІV-КВ №069610, тому просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 11 жовтня 2002 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ОК №339894 від 08 травня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з: -земельної ділянки загальною площею 2,6800 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земльну ділянку серії ІV-КВ №069610 . Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. Позивач не може оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений правовстановлюючий документ, а саме: Державний акт на право власності на земльну ділянку серії ІV-КВ №069610, що вбачається з оголошення в пресі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підстав, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла 11 жовтня 2002 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 13 березня 2015 року померла його мати [PERSON],що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 329238 від 13 березня 2015 року. За життя спадкодавець склала заповіт, відповідно до якого земельну ділянку площею 3,031 га, що розташована на території Мармуліївської сільської ради заповіла [PERSON]. Позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом у шестимісячний строк, оскільки не знав про наявність заповіту на його ім`я, тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 13 березня 2015 року померла мати позивача [PERSON], про що виконавчим комітетом Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області 13 березня 2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 5. 06 жовтня 2009 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого, земельну ділянку площею 3,031 га, що розташована на території Мармуліївської сільської ради заповіла [PERSON], який посвідчений секретарем Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області [PERSON], копія якого міститься в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,031 га, та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1YКВ № 015227, що розташована на території Мармуліївської сільської ради. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Так як позивач не знав про наявність земельної ділянки площею 3,031 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області та про наявність заповіту на його ім`я, він не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини вчасно, таку причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 14 лютого 2005 року померла його тітка [PERSON]. Спадкодавець за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 3,2706 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Капустинської сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 508854 від 10.08.2006 року. Позивач не може прийняти спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №508854 від 10.08.2006 року, тому просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,2706 га. Представник позивача у судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача на виклик суду не зявився, подав заяву в якій позов визнав повністю, просив справу розглядати без участі представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 лютого 2005 року померла тітка позивача [PERSON]. 08 жовтня 1984 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Капустинської сільської ради народних депутатів, в якому вказано, все моє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 3,2706 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Капустинської сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 508854 від 10.08.2006 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом, від спадщини не відмовився. Позивач не може оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 508854, що підтверджується відмовою нотаріуса та повідомленням в пресі, які містяться у матеріалах справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 14 лютого 2005 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 20 січня 2010 року померла його мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ОК №173264 від 21 січня 2010 року. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з: -житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Надрічна, буд. 12 в с. Городище-Пустоварівське Володарського району Київської області. Він не зміг оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений правовстановлюючий документ, а саме: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.08.2004 року, тому просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 20 січня 2010 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ОК №173264 від 21 січня 2010 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з: -житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Надрічна, буд. 12 в с. Городище-Пустоварівське Володарського району Київської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. Інші спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на спадщину не претендують. Позивач не може оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений правовстановлюючий документ, а саме: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.08.2004 року, що стверджено відмовою нотаріуса і повідомленням у пресі. Згідно технічного паспорта виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 02.06.2015 року вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Надрічна, буд. 12 в с. Городище-Пустоварівське Володарського району Київської області, належить [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла 20 січня 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, до якої входить земельна ділянка площею 4,680 га, розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області, що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №012667 від 01.03.2004 року. Він не може оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа, а саме, Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №012667 від 01.03.2004 року, тому просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,680 га. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву до суду, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав заяву до суду, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, направила до суду електронне повідомлення, в якому позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 21.10.2009 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, що складається з земельної ділянки площею 4,680 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області, що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №012667 від 01.03.2004 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Позивач не може прийняти спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа, а саме, Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №012667 від 01.03.2004 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підстав, із збереженням її цільового призначення. За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved