Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд про визнання за позивачем права власності на квартиру. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є спадкоємцем майна померлого за заповітом, однак після смерті спадкодавця позивачем отримано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин позивач вважає, що має право звернутися в суд та просить позов задовольнити. Жодних заперечень щодо позову не надходило, правом на відзив сторона відповідача не скористалася,\~ в судове засідання сторони не прибули, натомість подали заяви в яких просили розгляд справи проводити без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Фединою А.М. 01.02.2008 за реєстровим №3-185 [PERSON] [INFO] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.7). [INFO] [PERSON] померла\~ (а.с.9). Встановлено, що 12.07.2019 [PERSON] звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.76) 11.11.2020 за змістом Постанови державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Федини А.М., якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що незважаючи на те, що спадкоємцем подані усі необхідні для видачі свідоцтва документи, однак на час винесення постанови не надійшли відповіді на запити нотаріуса із Російської Федерації (а.с.107-108). Згідно зі статтями 1216,1218 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217,1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до пунктів 2.2 2.3. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. З матеріалів справи вбачається, що заповіт [PERSON] посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Фединою А.М. і є чинний (а.с. 91-94). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановленихчастинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Положеннями статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Зібраними доказами по справі встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] , складається із квартири [ADDRESS] (а.с. 43-44), а позивач подала нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки.\~ Враховуючи, що [PERSON] склала заповіт на все своє майно в користь [PERSON] \~ та зважаючи на те, що нотаріусом відмовлено спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то суд вважає, що наявні достатні правові підстави для визнання за [PERSON] у судовому порядку права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/1 частку квартири [ADDRESS] . Враховуючи клопотання позивача слід залишити понесені судові витрати за стороною позивача без розподілу судових витрат в порядку ст. 141\~ ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved