Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 27.10.2003 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва було розірвано шлюб між ним та відповідачем. Від даного шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], який є вже повнолітній, та сина [PERSON], [INFO]. За позовом відповідача ([PERSON]) рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14.06.2005 року призначено стягнення з нього ([PERSON]) аліментів на користь відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх доходів, починаючи з 08.06.2005 року, щомісяця і до повноліття дітей. З моменту винесення даного рішення і по теперішній час він ([PERSON]) регулярно сплачував аліменти у визначеному розмірі на користь відповідача на утримання дітей. Але ним було встановлено, що відповідач неналежним чином використовувала сплачені ним аліменти, чим невідповідально ставилася до своїх батьківських обов'язків. Частину грошових коштів, одержаних на утримання дітей, відповідач використовувала для власних потреб, тобто не за цільовим призначенням, що підтверджено матеріалами перевірки працівниками служби у справах дітей Дніпровської РДА міста Києва. У результаті цього, він був змушений звернутися до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом про зміну порядку стягування аліментів. Відповідно до рішення суду від 19.06.2014 року перерахування аліментів здійснюється на особистий рахунок неповнолітнього сина [PERSON], відкритий у відділенні Державного Ощадного банку України. Відповідач з червня місяця 2005 року виїхала з міста Києва на постійне місце проживання у Львівську область. З червня 2013 року син [PERSON] переїхав на навчання до міста Києва і на даний час зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. З часу переїзду сина [PERSON] в місто Київ, останній знаходиться на його (позивача) постійному та повному утриманні, вихованні та контролі. Також він (позивач) купує йому продукти харчування, необхідні речі для життя та навчання, надає грошові кошти на поточні витрати. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим він (позивач) звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від усіх доходів щомісяця до досягнення сином повноліття, шляхом перерахування аліментів на поточний рахунок, відкритий на ім'я сина [PERSON] у відділенні Державного Ощадного банку України. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином. Про розгляд справи та предмет спору відповідачу відомо, останньою надавалося до справи клопотання про витребування документів, яке судом було залишено без задоволення, оскільки відношення до предмету спору вони не мають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, розлучилися відповідно до рішення Дніпровського районного суду від 27.10.2003 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], який є вже повнолітній, та сина [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім. Встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14.06.2005 року стягнуто аліменти з батька сина [PERSON] - [PERSON] (позивача по справі) на користь матері - [PERSON] (відповідача по справі) на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх доходів, починаючи з 08.06.2005 року, щомісяця і до повноліття дітей. З позовної заяви слідує, що з моменту винесення даного рішення [PERSON] регулярно сплачував аліменти у визначеному розмірі на користь відповідача на утримання дітей. У зв'язку з тим, що [PERSON] виявив нецільове використання [PERSON] аліментів, які він сплачував на утримання дітей, він звертався до Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації і останніми було проведено перевірку та встановлено, що мати дітей - [PERSON] проживає окремо від дітей, аліменти, які отримує від [PERSON], використовує періодично та не в повному обсязі на утримання дітей; додаткових коштів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] не надає. Відповідно до рішення суду від 19.06.2014 року перерахування аліментів від [PERSON] здійснюється на особистий рахунок неповнолітнього сина [PERSON], відкритий у відділенні Державного Ощадного банку України. Таким чином, в наданих до справи документів встановлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] проживає окремо від батьків, утримує його батько (позивач [PERSON]) шляхом перерахування аліментів на ім'я сина, через банківську установу, та додатково надає матеріальну допомогу, виховує та контролює його. Мати неповнолітнього [PERSON] утриманням сина не займається, ніякої допомоги не надає сину. Дане підтверджено і письмовою заявою неповнолітнього [PERSON] від 01.10.2014 року. Статтями 180-183 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття; розмір аліментів встановлюється з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліментів у розмірі ? частини усіх видів доходів, є доведені та підлягають задоволенню. Судом враховується і те, що відповідач, знаючи про справу, подаючи до справи клопотання, які не мають відношення до предмету спору, не надала суду жодних пояснень по спору, доказів - у разі невизнання позову. Задовольняючи позов, суд враховує те, що неповнолітній [PERSON] проживає окремо від батьків, в гуртожитку, його утриманням займається лише його батько (позивач [PERSON]) як за рішенням суду, так і додатково в добровільному порядку. Мати (відповідач) не надає сину матеріальної допомоги, що є порушенням вимог вказаного вище законодавства. Суд вважає, що доцільним є перерахування аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, на рахунок [PERSON], відкритий у відділенні Державного Ощадного банку України, як це вже здійснюється за рішенням суду стосовно стягнення аліментів з батька дитини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved