Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої представник підтримав у судовому засіданні, та обґрунтовує тим, що [PERSON] 23.01.2014 р. уклав з відповідачем договір банківського рахунку, з можливість отримання кредиту (кредитування). Позивачу з боку відповідача після підписання анкети-заяви була видана банківська картку «Універсальна» з певним кредитним лімітом у розмірі 7000 грн., № договору/рахунку № [NUMBER]. Позивач вже не один рік страждає психічним захворюванням, на протязі восьми років веде самотнє життя. Сім'ї у позивача не має, крім рідного брата. В 2008 році позивач продав своєму рідному брату, [PERSON] квартиру, в якій на даний час зареєстрований. Але на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, позивача так і не отримав кошти. Позивач є інвалідом І групи, перебуває на обліку в ОКЗ СОКПНД з 2014 р., страждає хронічним психічним захворюванням, потребує постійного стороннього догляду та нагляду. На даний час, та починаючи з 2013 р. за [PERSON] доглядає [PERSON], яка приходиться позивачу однокласницею. 03.09.2014 р. [PERSON] подала заяву до Сумської міської ради про встановлення опіки над позивачем. Відповідно до виписки з період 01.08.2013 р. по 28.08.2014 р. від 28.08.2014 р. № 1084332 з карткового рахунку буди зняті готівкові кошти в сумі 6765 грн. Зі слів позивача та [PERSON] кошти з карткового рахунку були зняті не [PERSON], а третіми особами, під психічним та моральним тиском. Позивач в момент укладення договору банківського рахунку не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд визнати договір банківського рахунку (кредитний договір) № SAMDN 52000135387755, який був укладений 23.01.2014 р. між позивачем та відповідачем, не дійсним, стягнути судові витрати та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги задовольнити частково. 23 січня 2014 р. [PERSON] шляхом заповнення анкети-заяви про приєднання до Умов і Привал надання банківських послуг в ПриватБанку, уклав кредитний договір, з наданням банківської картки «Універсальна» з певним кредитним лімітом в розмірі 7000 грн. Відповідно довідки ОКЗ Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру, [PERSON] перебуває на обліку з 2014 р., страждає хронічним психічним захворюванням /а.с.5/ Також є інвалідом першої групи, згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 10.07.2014 р. /а.с.6/. Згідно наданих виписок по кредитному рахунку позивача, за період з 01.08.2013 по 28.08.2014 р., з кредитної картки «Універсал» № [NUMBER] періодично знімалися кошти /а.с.18-19/. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 225 ЦК України передбачає правові наслідки правочину, який вчинено дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Так правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільній права або інтереси порушені. Відповідно п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» правил статті 225 поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. Згідно акту судово-психіатричного експерта № 367 від 10.11.2014 р., [PERSON] виявляє ознаки деменції внаслідок хвороби альцгеймера. За своїм психічним станом на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За змістом ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на встановлені судом обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги представника [PERSON] про визнання недійсними договір банківського рахунку (кредитний договір) № SAMDN 52000135387755 підлягають до задоволення Вимога про стягнення судових витрат на користь позивача суд вважає не доведеними, адже при поданні позовної заяви, позивачі з першою групою інвалідності звільненні від сплати судового збору, про що свідчить відсутність квитанції у цивільній справі. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Встановлено, що спір між сторонами регулюється цивільним законодавством про кредитні договори та про захист прав споживачів. Відповідно до п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року з послідуючими змінами та доповненнями споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом. Разом з тим, ні норами ЦК України, ні Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено відшкодування моральної шкоди в даних спірних відносинах. Крім того, умовами договору, укладеного між сторонами, також не передбачено, що моральна шкода відшкодовуються винною стороною. Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак суду не надано належних доказів про те, що позивачу діями відповідача завдано моральної шкоди. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial