Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування вимог позивач вказує, що 18.0.1967 року родина позивача отримала ордер №59466 серії Б на житлове приміщення: квартиру [ADDRESS] на родину в складі чотирьох осіб, з яких на сьогодні у квартирі зареєстровані тільки позивач та відповідачі. Як вказує позивач, у 2010 році [PERSON] та [PERSON], забравши свої речі, з квартири виїхали і з того часу в квартирі не з'являлись, участі в її утриманні не приймають, хоча в користуванні квартирою жодних перешкод їм не створено. Виходячи з вказаного, позивач, посилаючись на ч. 1 ст. 71 та ст. 72 ЖК України, вважає відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, у зв'язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, в якій позовні вимоги підтримали та просили про задоволення позову, посилаючись на обставини та підстави, вказані в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Третя особа в судове засідання не з'явилась, також направивши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 18.0.1967 року родина позивача отримала ордер №59466 серії Б на житлове приміщення: квартиру [ADDRESS] на родину в складі чотирьох осіб, з яких на сьогодні у квартирі зареєстровані тільки позивач та відповідачі (а.с. 4-5). Як вбачається з матеріалів справи, у 2010 році [PERSON] та [PERSON], забравши свої речі, з квартири виїхали і з того часу в квартирі не з'являлись, участі в її утриманні не приймають, хоча в користуванні квартирою жодних перешкод їм не створено. Позивач в обґрунтування власних позовних вимог посилається на положення ч. 1 ст. 71 ЖК України та ст. 72 ЖК України. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з вказаних статей ЖК України, їх положення розповсюджується на правові відносини існуючі між сторонами в даному спорі. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Як вбачається з матеріалів справи, факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] понад три роки підтверджується актом про непроживання від 27.03.2014 та договором про участь в утриманні будинку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved