Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 19 лютого 2014 року уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода). В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до умов Генеральної угоди Банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 13357,82 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши їй кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконала належним чином, у результаті чого у неї перед Банком станом на 15 лютого 2017 року утворилася заборгованість у сумі 23312,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також просить стягнути 1600,00 грн. судового збору та 275,00 грн. витрат, повязаних із публікацією в пресі оголошення про виклик до суду відповідача. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON], останнє відоме місце реєстрації якої [ADDRESS], підтверджено даними її паспорта та відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, до суду не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, будучи повідомленою в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України про місце, дату і час розгляду справи, про що свідчить оголошення, оприлюднене в газеті «Запорізька правда» №20 (23755) від 18 травня 2017 року про її виклик до суду в дане судове засідання в якості відповідача. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку у судове засідання без поважних причин належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також заяву представника позивача про можливість заочного розгляду справи, суд вбачає підстави для ухвалення у даній справі заочного рішення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Із заяви, підписаної [PERSON] особисто, судом встановлено, що [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між нею та Банком кредитний договір. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів у році. Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно з п. 2.1 Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 2226,31 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших розходів відповідно до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.08.2014 року. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобовязанням, строк яких не настав, Сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по Кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 4446,43 грн. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2014 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], судом встановлено, що у звязку з порушенням умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 15 лютого 2017 року утворилася заборгованість у сумі 23312,50 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 8897,97 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 2,62 грн., заборгованості за пенею та комісією у сумі 9965,48 грн., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди у сумі 4446,43 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязань. Згідно із ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Зі ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 23312,50грн. На підставі ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1600,00 грн. згідно із платіжним дорученням від 20 лютого 2017 року, а також 275,00 грн. витрат, повязаних із публікацією в пресі оголошення про виклик до суду відповідача, згідно із платіжним дорученням від 16 травня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved