Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. 04.02.2015 року в судовому засіданні позивач, будучи допитаним в якості свідка відповідно до ст..62 ЦПК України, позов підтримав в повному обсязі і пояснив, що 13.11.2003 року між ним та виробничим кооперативом «Шевченківський» був укладений договір оренди землі, згідно якого він передав в оренду належну йому земельну ділянку на 5 років зі сплатою орендної плати в розмірі, встановленому договором, який підписав особисто. В 2009 році він отримав Державні акти на право приватної власності на землю на дві земельні ділянки серія [NUMBER] та [NUMBER] площею 2,1956 га та 0,2627 га відповідно. З цього часу він будь-яких договорів не укладав та не підписував. В кінці 2014 року йому стало відомо, що належні йому земельні ділянки обробляє та використовує ТОВ «Таращанський край». На його звернення повернути йому земельні ділянки працівники ТОВ «Таращанський край» вручили йому примірник договору оренди № 6 від 17.09.2009 року, що зареєстрований Таращанським районним відділом центру ДЗК, згідно якого строк дії оренди складає 10 років, тобто до 29.09.2019 року. Стверджує, що не укладав з відповідачем договору оренди № 6 від 17.09.2009 року та не підписував цей документ, оскільки не мав наміру продовжувати строк дії договору оренди земельної ділянки. Не заперечує, що щорічно в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Таращанський край» разом з дружиною отримував орендну плату за використання земельних ділянок, як належних дружині так і йому. Хто підписав його договір про оренду землі йому невідомо, він цими питаннями не займається, оскільки в документах не розбирається. Документами завжди займається дружина. Орендну плату отримував, оскільки його земельну ділянку використовували, а тому повинні платити. Просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 6 від 17.09.2009 року, укладений між ним та ТОВ «Таращанський край». Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача підтримав позов в повному обсязі і просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 6 від 17.09.2009 року, укладений між позивачем та ТОВ «Таращанський край» та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі не заперечуючи факту того, що договір від імені позивача підписала його дружина. Просить відмовити у його задоволенні вважаючи, що договір оренди виконувався відповідачем належним чином та в повному обсязі. Жодних претензій, щодо неотримання чи недотримання орендної плати, позивач не заявляв. Все отримане за договором оренди землі (орендна плата) використовувалося в інтересах сім'ї позивача, оскільки він сам особисто отримував орендну плату. До того ж, позивачем пропущено строк позовної давності, який він просить суд застосувати. Просить застосувати строк позовної давності і відмовити в задоволенні позову. Суд встановив, що 13.11.2003 року між позивачем та виробничим кооперативом «Шевченківський» був укладений договір оренди землі, згідно якого позивач передав в оренду належну йому земельну ділянку на 5 років зі сплатою орендної плати в розмірі, встановленому договором, який підписав особисто. В 2008 році виробничий кооператив «Шевченківський» був реорганізований в ТОВ «Таращанський край». В 2009 році позивач отримав Державні акти на право приватної власності на землю на дві земельні ділянки серія [NUMBER] та [NUMBER] площею 2,1956 га та 0,2627 га відповідно. 17 вересня 2009 року між позивачем та ТОВ «Таращанський край» був укладений договір оренди земельної ділянки на підставі Держаного акта серія [NUMBER] площею 2,1956 га. Цього ж дня такий самий договір був укладений між дружиною позивача та відповідачем. При укладенні договорів були присутні позивач та його дружина, яка підписала за нього його договір. Позивач стверджує, що він будь-яких договорів не укладав та не підписував і лише в кінці 2014 року йому стало відомо, що належні йому земельні ділянки обробляє та використовує ТОВ «Таращанський край». На його звернення повернути йому земельні ділянки працівники ТОВ «Таращанський край» надали йому примірник договору оренди № 6 від 17.09.2009 року, що зареєстрований Таращанським районним відділом центру ДЗК, згідно якого строк дії оренди складає 10 років, тобто до 29.09.2019 року. Проте позивач зазначив, що йому відомо, що починаючи з 2009 року його земельні ділянки використовує відповідач ТОВ «Таращанський край», з яким він на той час перебував в трудових відносинах. Він також пояснив суду, що починаючи з 2009 року він особисто та разом з дружиною отримував орендну плату за оренду землі на коморі ТОВ «Таращанський край», отримувалось зерно пшениці, ячменю та кукурудзи і він особисто у відомостях ставив свій підпис. В 2014 році він отримав орендну плату грошима і розписався в відомості. В даний час ним ініційоване звернення до суду по причині того, що він бажає сам обробляти земельні ділянки. Свідок [PERSON] показала суду, що вона працює головним бухгалтером в ТОВ «Таращанський край». Позивач та його дружина складали і підписували договори оренди своїх земельних ділянок одночасно в її присутності. Вони надали їй договори уже підписані, а тому хто підписав ці договори вона не знає, але якщо договір підписаний не позивачем, то значить його дружиною. В 2014 році позивач особисто отримував орендну плату грошима і підписався у відомості. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює комірником в ТОВ «Таращанський край» і видає орендну плату орендодавцям. Позивач п'ять років, починаючи з 2009 року, отримував орендну плату особисто разом з дружиною. В накладних за нього завжди розписувалася дружина. В 2014 році він зерно не отримував, а отримував орендну плату грошима. Отже, позивачу було відомо про укладення договору оренди землі та підписання даного договору від його імені його дружиною з часу його укладення, тобто з 17 вересня 2009 року. З часу укладення договору та проведення його державної реєстрації до звернення із вказаним позовом в суд [PERSON] щорічно отримував орендну плату в розмірі, визначеному п. 2.4 Договору. Позивач, мотивуючи тим, що ним особисто не підписувався даний договір, тобто було відсутнє його волевиявлення на укладення даного договору, просить визнати його (договір) недійсним. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, показань свідків, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як встановлено судом і визнається сторонами оспорюваний договір оренди земельної ділянки № 6 від 17.09.2009 року від імені позивача було підписано його дружиною. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] свідчать про те, що позивачу було відомо про укладення договору оренди землі та підписання його від його імені його дружиною з часу його укладення, тобто з 17 вересня 2009 року. Позивач підтвердив, що з часу укладення договору та проведення його державної реєстрації до звернення із вказаним позовом в суд, він щорічно особисто отримував орендну плату в розмірі, визначеному п.2.4 Договору. Відповідно до ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. З врахуванням вказаної норми матеріального права при укладенні договору оренди землі від імені позивача, його дружина діяла за згодою свого чоловіка. Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про наявність волевиявлення [PERSON] на укладення оспорюваного договору оренди землі 17 вересня 2009 року, а відтак його посилання на норми статей 203, 215 ЦК України є безпідставними. Крім цього, обґрунтованими є посилання представника відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, як підставу відмови в позові. Так, відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Встановлені при розгляді справи обставини свідчать про те, що про порушення свого права відповідно до предмету позовних вимог [PERSON] міг довідатись з часу укладення оспорюваного договору оренди землі, тобто з 17 вересня 2009 року. Оскільки з позовом в суд позивач звернувся в січні 2015 року, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності, доказів поважності причин пропуску строку не довів, представник відповідача до винесення рішення заявив клопотання про застосування позовної давності, то відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові.

Outcome: dismissed