Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] - його колишня дружина, шлюб з якою розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року і яка не проживає в квартирі більше року. Проте відповідач зареєстрована у належній позивачу квартирі, що тягне додаткові витрати на утримання вказаного житла та позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися власною квартирою. Зазначив, що підтвердженням не проживання відповідача є довідки Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві та ТОВ «Житлобуд-1», згідно яких відповідач не зверталась до вказаних установ з заявами та скаргами про неможливість проживання у квартирі чи створення позивачем перешкод у користуванні квартирою. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач більше року без поважних причин не проживає за місцем реєстрації в належній позивачу квартирі, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Третя особа - Оболонський РВ ГУ ДМС України в м. Києві надіслала до суду заяву, в якій просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства за відсутності їх представника. Представник третьої особи - ТОВ «Житлобуд-1» в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він знайомий з позивачем з 2001 року. Вказав, що позивач з дружиною [PERSON] переїхали з спірної квартири у лютому 2013 року на нове місце проживання по [ADDRESS]. Йому запропонували пожити в квартирі позивача, попросивши при цьому наглядати за квартирою та сплачувати житлово-комунальні послуги, він погодився та з березня 2013 року проживає в квартирі. Вказав, що йому відомо про те, що позивач розірвав шлюб, проживає десь на Теремках. За час його проживання в квартирі позивача, відповідач жодного разу до квартири не навідувалася, комунальні послуги не сплачувала, бажання проживати в квартирі не вилювлювала. Речей відповідача в квартирі немає, оскільки перед від'їздом позивач та відповідач свої речі забрали з собою. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] вказала, що вона працює конс'єржем в будинку [ADDRESS] близько 10 років. Знає позивача та відповідача, які жили в квартирі [NUMBER] близько 5 років, а потім у лютому 2013 року виїхали в іншу квартиру, забравши при цьому свої речі. З часу їх виїзду, у квартирі проживає [PERSON], якому дозволив там проживати позивач. Періодично позивач навідується до квартири, відповідача вона не бачила з часу виїзду. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру Серії КВ№62665 від 19 грудня 2001 року, зареєстрованим в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 21 грудня 2001 року за №43075. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року у справі №756/9744/14-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у Кам'янобродському відділі РАГС Луганського міського управління юстиції 22 вересня 2009 року. У вказаній квартирі згідно довідки форми № 3 ТОВ «Житлобуд-1» від 10 вересня 2014 року № 462 зареєстровані позивач (з 28 грудня 2001 року) та відповідач (з 22 жовтня 2009 року). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин з лютого 2013 року, що підтверджується поясненнями представника позивача, показами свідків, листом ТОВ «Житлобуд-1» від 11 вересня 2014 року № 329 про відсутність з боку відповідача заяв чи скарг щодо її відсутності у спірній квартирі, відповіддю з Оболонського РУГУ МВС України у м. Києві від 05 вересня 2014 року №52/149-аз щодо відсутності звернень відповідача щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі, відповіддю КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м. Києва № 18-1285 від 08 вересня 2014 року про те, що відповідач на медичному чи диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не зверталась, лікаря не викликала, позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, підлягають задоволенню.

Outcome: approved