Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою в якій просить стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних від простроченої суми 1368,04 доларів США, що закурсом 28,19 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2021 року складає 38565,05 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що АТКБ «ПриватБанк» та [PERSON] 27.09.2006 року уклали кредитний договір № ODH0AE00001608. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит урозмірі 28998.00 доларів США на термін до 28.09.2011 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Зобов`язання за вказаним договором забезпечені договорами поруки № 1608/Р, № 1608/Р2 від 29.09.2006 р., поручителями по яких виступають відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , які зобов`язалися відповідати по зобов`язанням [PERSON] , які виникають з умов вищезазначеного кредитного договору. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 19.07.2012 року АТКБ «ПриватБанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2012 року позовні вимоги були задоволені, звернено стягнення на предмет застави. Позивач зазначає, що винесене рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2012 року не свідчить про припинення договірних правовідносин, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань, та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошових зобов`язань. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не сплачує, представник позивача вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідачів, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, які повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за зазначеною адресою відсутній», що свідчить про неможливість вручення відповідачам судових повісток та відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судові виклики вручені відповідачам належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] , 27.09.2006 року уклали договір № ODH0AE00001608. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит урозмірі 28998.00 доларів США на термін до 28.09.2011 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. (а.с.14-16). Зобов`язання за вказаним договором забезпечені договорами поруки № 1608/Р, № 1608/Р2 від 29.09.2006 р., поручителями по яких виступають відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , які зобов`язалися відповідати по зобов`язанням [PERSON] , які виникають з умов вищезазначеного кредитного договору (а.с.18,19). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2012 року позовні вимоги були задоволені, звернено стягнення на предмет застави за кредитним договором № ODH0AE00001608 від 27.09.2006 р. (а.с.5) З до розрахунку 3% річних вбачається, що основана сума заборгованості за договором в період з 20.07.2012 року до 29.01.2021 року складає 5345,82 доларів США. Розрахунок 3 % річних здійснюється за формулою: сума санкції = Сх3хД:365:100, де С-сума заборгованості; Д кількість днів прострочення. Вказано, що період прострочення грошового зобов`язання складає 3116 днів, до стягнення 1368,04 доларів США, що за курсом 28,19, відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2021 року складає 38565,50 грн. (а.с.6). Дослідивши надані позивачем докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № ODH0AE00001608 від 27.09.2006 року належним чином не виконував, у зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом і процентів за користування кредитними коштами з позичальника. Судовим рішенням від 21.09.2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника перед банком та його порушення. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триває до повного виконання грошового зобов`язання від 14.04.2010 року. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до моменту звернення до суду з цим позовом. Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Застосування строків позовної давності до заявлених вимог є можливим при наявності відповідної заяви відповідача. Сторона відповідачів такої заяви до суду не надала, тому суд задовольняє позовні вимоги банку про стягнення в солідарному порядку з відповідачів 1368,04 дол. США, що складає 3% річних від суми боргу за тілом кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, виходячи з цієї норми нею не передбачений солідарний порядок стягнення судових витрат стороні на користь якої ухвалено рішення, тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду в рівних частинах з кожного. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved