Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 04 січня 2019 року до нього звернувся відповідач [PERSON] з проханням дати в борг 1500 гривень, а наступного дня 2000 гривень. Він позичив кошти, за умови повернення зазначеної вище суми, на що відповідач погодився та пообіцяв повернути грошові кошти до 20 січня 2019 року. Однак відповідач свої зобов`язання не виконав у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 3500 грн. та витрати у вигляді судового збору в сумі 840,80 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 17 лютого 2020 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач надав суду заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, позовні вимоги підтримав. У судове засідання відповідач повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав. Зі згоди позивача суд постановив проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно даних внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019130550000386 від 10 липня 2019 р., 04 січня 2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] 1500 гривень, 05 січня 2019 року - 2000 гривень, за умови повернення зазначеної вище суми, на що відповідач погодився та пообіцяв повернути грошові кошти до 20 січня 2019 року, але до теперішнього часу гроші не повернув (а.с. 7). Згідно письмових пояснень наданих слідчому, [PERSON] не заперечує факту отримання коштів у сумі 3500 грн. від [PERSON] , але у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем гроші в строк повернути не може (а.с. 9-10). На підтвердження передачі грошей відповідач власноруч написав розписку, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження. 25 вересня 2019 року слідчим Сватівського ВП ГУНП в Луганській області старшим лейтенантом Гур`євою Я.С., при розгляді матеріалів досудового розслідування, була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину (а.с. 11). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а відтак, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved