overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], яка все належне їй майно заповіла позивачу та 16.07.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Проте у зв'язку з відсутністю Державного акту про право власності на земельну ділянку, яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2003 року, нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва на це майно. У судове засідання позивач та його представник не з'явився, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та проти постановлення заочного рішення не заперечують. Представники відповідача - Кротенківської сільської ради Полтавського району та Полтавської районної державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному повністю з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON](а.с.5), яка все належне їй майно заповіла [PERSON](а.с.13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2014 року єдиним спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON](а.с.9). Як вбачається з довідки Полтавської районної державної нотаріальної контори від 11.04.2014 року за №02-14/1025, свідоцтво про право на спадщину на майно померлої: приватизовану земельну ділянку площею 0,18 га, що знаходиться у [ADDRESS], не може бути видане у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на це майно(а.с.7). Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки від 06.10.2003 року [PERSON] придбала у власність земельну ділянку площею 0,18 га, передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS](а.с. 4). Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 392 ЦПК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив визнати право власності на зазначений житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представники відповідача та третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори - у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.9). Згідно з заповітом від 09.09.2013 року [PERSON] заповіла все своє майно своєму сину [PERSON] (а.с.10). Відповідно із довідкою Супрунівської сільської ради від 22.03.2019 року [PERSON] , згідно запису в по господарській книзі №14 особового рахунку № [NUMBER] мала житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] ( [ADDRESS] , змінена на підставі рішення 4 сесії сільської ради 7 скликання від 26.02.2016 року) (а.с.14). Згідно з постановою нотаріуса від 04.04.2019 року, спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого 09.09.2013 року Супрунівською сільською радою Полтавського району є її син [PERSON] , за заявою якого 01.08.2018 року відкрита спадкова справа № 384/2018, інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило (а.с.5). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с.5). Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його тітка - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,0800 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району та області. У зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, попередньо представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] (а.с.3), після смерті якої залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,0800 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району та області. Згідно з дублікатом заповіту від 26.11.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №445 [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.5). Згідно з постановою нотаріуса від 13.06.2016 року № 02-31/1131 спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON], не відкривалась; фактичне прийняття спадщини [PERSON] підтверджується довідкою Кіровської сільської ради Полтавського району від 25.05.2016 року; відомості про спадкоємців відсутні (а.с.8). Постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 13.06.2016 року № 02-31/1131 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно (а.с.8). Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦПК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], управлінням соціального захисту населення було призначено та виплачено тимчасову допомогу дітям батьки яких ухиляються від сплати аліментів на період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року на загальну суму 2466,90 грн. Позивач звертався до [PERSON] за адресою, вказаною у виконавчому листі, з проханням добровільно внести на рахунок управління кошти, виплачені [PERSON], у сумі 2466,90 грн., але відповідач на претензыю не відреагував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позов підтримав повністю та просив задовольнити . Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що згідно з виконавчим листом Полтавського районного суду Полтавської області, виданого 03.12.2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця починаючи з 17.10.2014 року (а.с.7-8). Згідно з довідкою ВДВС Полтавського РУЮ про неотримання аліментів від 08.06.2015 року [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року (а.с.9). 15.06.2015 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Полтавської РДА із заявою про призначення тимчасової допомоги дітям батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с.3-5). 31.07.2017 року Управління соціального захисту населення направило відповідачу попередження про необхідність сплатити виплачені кошти, у якому повідомили про те,що [PERSON] на утримання сина [PERSON] було призначено та виплачено тимчасову допомогу дітям батьки яких ухиляються від сплати аліментів на період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року на загальну суму 2466,90 грн. (а.с.10). Згідно п.12 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми тимчасової допомоги. Відповідно до п.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач перебував у трудових відносинах із Полтавським державним підприємством «Універсал-Авіа», правонаступником якого є позивач. 10.08.1998 року йому виданий ордер на житло - [ADDRESS]. [PERSON] у листопаді 1999 року звільнений з підприємства у зв'язку із скороченням штатів. У січні 2011 року при проведенні ревізії було виявлено, що відповідач у виділеній йому кімнаті не проживає, та не сплачує квартплату. Просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування [ADDRESS], що знаходиться на балансі ПОКП «Аеропорт Полтава». У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач позов не визнав повністю, пояснивши, що дійсно не проживає у гуртожитку у зв'язку з відсутністю умов для проживання, проте періодично перебуває там і має намір проживати після підключення кімнати до інженерних мереж; окрім того, за користування приміщенням сплачує квартплату; іншого житла у власності чи законному користуванні не має. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач з 10.08.1998 по 02.11.1999 перебував у трудових відносинах із Полтавським державним підприємством «Універсал-Авіа»(а.с.10,11), правонаступником якого є ПОКП «Аеропорт Полтава» та у власності якого знаходиться приміщення гуртожитку (а.с. 4,5). 10.08.1998 року [PERSON] виданий ордер на житло - [ADDRESS](а.с.6). [PERSON].у листопаді 1999 року звільнений з підприємства у зв'язку із скороченням штатів(а.с. 11). Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла, не інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі ст. 132 ЖК УРСР працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. За змістом ст.ст. 71,72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням у судовому порядку. Як вбачається з пояснень сторін та їх представників, а також підтверджується показаннями свідка [PERSON], приміщення кімнати [NUMBER] не підключено до мережі електро- та теплопостачання, санітарні умови не відповідають встановленим нормам. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні понад 6 місяців з поважних причин, а тому підстави для визнання його таким, що втратив право користування ним відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов договору про споживчий кредит №22038535868 від 08.12.2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» надав відповідачу кредит в сумі 40\~000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56% річних на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 08 грудня 2022 року. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 34\~844,72 грн., яку й просили стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Встановлено, що 08.12.2017 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №2203/535868, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі в загальному розмірі 40\~000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредитну не пізніше 08 грудня 2022 року. Разом з\~тим, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим склалася заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 03.01.2019 року складає 34\~844,72 грн., з яких 31\~098,72 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 3\~583,37 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 114,97 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків; 12,73 грн. відшкодування 3% річних; 34,93 грн. втрати від інфляції. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 01.08.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Проте відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 116\~671,46 грн., яку й просили стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом виклику у суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Встановлено, що 01.08.2006 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Разом з\~тим, відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим склалася заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 31.12.2017 року складає 116\~671,46 грн., з яких 5809,09 грн. заборгованість з кредитом; 101\~730,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 5531,97 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 02.11.2007 року АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 34435,71 грн., яку й просили стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Встановлено, що 02.11.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» ( правонаступником є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, 25.09.2017 року кредитний ліміт було збільшено до 15000,00 грн. Разом з\~тим, відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим склалася заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 16.12.2018 року складає 34435,71 грн., з яких 13882,80 грн. тіло кредиту; 9116,50 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 9558,52 грн. нараховано пені; 250.00 грн. штрафу (фіксована частина); 1627,89 грн. штрафу (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved