overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовної:о заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимога підтверджує тим, що 03 липня 2006 року у смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області померла бабуся позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. у вигляді права на земельну ділянку площею земельну ділянку розміром 4,58 гектарів, яка розташована на території Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області і посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 082784. [PERSON] заповіт не залишила. Із спадкоємців за законом є позивач я та батько позивача [PERSON], який не заперечує проти прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною - його юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві. Просить визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю та просив суд надати йому додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], померлої 03 липня 2006 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заперечень по справі не надав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами У відповідності зі ст.1270 ЦК України дія прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. і На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини - причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною вимогою до [PERSON], просить розірвати шлюб, укладений 16.03.2006 року між ним та відповідачем, посилаючись на те, що подальше спільне проживання стало не можливе, через постійні сварки та невиконання подружніх обов'язків. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що подружжя не підтримує шлюбні відносини більше року, хоча і проживає разом, вони не розуміють один одного, через постійні сварки, спільне життя стало нестерпним, відповідач не бажає розлучатися без вирішення питання щодо поділу спільного майна та не погоджується на відновлення стосунків. Відповідач, представник відповідача не заперечують щодо задоволення позову, вказавши, що термін на примирення давати не потрібно, причиною до припинення сімейних відносин були різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, дітей в тому числі, неповнолітніх, подружжя не має, стосунки між ними погіршилися років чотири назад, поділ спільно-придбаного майна будуть вирішувати окремо. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, та узгоджується з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Вбачається, що 16.03.2006 року [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], відповідач по справі, зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис №5 /свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 16.03.2006 року/. Подружжя відносини не підтримує, подальше збереження сім'ї сторін по справі не можливе, відповідач про надання терміну на примирення не клопоче. Отже, суд не вбачає підстав для відмови у задоволені позову чи наданні терміну для примирення. Позов підтверджується даними: свідоцтва про шлюб, копії паспорта, ідентифікаційного коду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з нею у шлюбі з 24 квітня 1999 року. Від шлюбу мають доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склались через відсутність взаєморозуміння та довіри, різні погляди на життя, постійні суперечки. З вересня 2009 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Наміру зберігати сім'ю не має, а тому просив розірвати укладений шлюб. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, в поясненнях послався на обставини, викладені в поданій до суду позовній заяві, додатково пояснив, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, він підтримує відносини з іншою жінкою, примирення з відповідачем не можливе. Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила, що відносини з позивачем завжди були складними, з 2009 року по 2012 рік вони проживали окремо та не підтримували шлюбні відносини, з 2012 року діти проживають з батьком в місті Черкаси, вона приїздить до них, періодично проживає з ними. Їй відомо, що позивач підтримує відносини з іншою жінкою. Заперечує проти розірвання шлюбу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що АТ «Укрсоцбанк» є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , однак не може в повному обсязі реалізувати своє право власності у зв`язку з реєстрацією у квартирі відповідачів. 01.08.2019\~року позовну\~заяву Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задоволено повністю. Сторони до судового засідання не з`явились повідомлялись належним чином, причини не явки суду не повідомили.\~\~ Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що при ухваленні рішення від 01.08.2019 року судом розглянуто позовну вимогу стосовно втрати право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] , однак в резолютивній частині рішення зазначену позовну вимогу не вказано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою [PERSON], в якій зазначив, що між ним та відповідачем 02.03.2013 було укладено шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №68. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя та шлюб у сторін не склалися у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, наявністю різних поглядів на сімейні відносини. На даний час шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 02.03.2013 було укладено шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №68. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні позовним вимогам, вказавши, що їх з відповідачем шлюб існує формально, примирення неможливе. Відповідач в судове засідання також зявився, проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. 02.03.2013 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лобойко) був зареєстрований шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ВЛ №202528 від 02.03.2013. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ №324323 від 07.08.2013. Дитина мешкає з відповідачем. Сімейне життя у сторін не склалося, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 14.08.2009 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ, актовий запис №1064. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалося через наявність різних поглядів на життя, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 14.08.2009 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ, актовий запис №1064. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні позовним вимогам, вказавши, що їх з відповідачем шлюб існує формально, примирення неможливе. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. 14.08.2009 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мінакова) був укладений шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ, актовий запис №1064, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ВЛ №120210 від 14.08.2009. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ВЛ №195974 від 19.01.2010. Дитина мешкає з позивачем. Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до п.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя суперечило б інтересам одного із них, яке має істотне значення. Судом встановлено той факт, що подальше спільне життя між сторонами та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам одного із них, яке має істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою від 09.10.2018 року, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки сімейні відносини припинені остаточно, шлюб має формальний характер, збереження шлюбу не можливе та не відповідає його інтересам. Ухвалою від 02 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання, призначене на 05.12.2018 року позивач не з'явився, у своїй письмовій заяві від 04.12.2018 року свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання з'явилася, у своїй письмовій заяві від 03.12.2018 року визнала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 2015 року у Київському районному у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №573. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO] Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини і збереження родини стали неможливими, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Майнового спору між сторонами та спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дана норма національного законодавства відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідач надав до суду заяву, в якій визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що 11.06.2012 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір №798/12-А. Відповідно до договору позивач надав кредит [PERSON] у сумі 5 000,00 грн. зі строком користування 18 місяців та за яким відповідачка зобов*язалася своєчасно повертати кредит, сплачувати кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом з розрахунку 0,12 % від суми залишку кредиту за кожний день користування (відповідно п.2.1). За час користування кредитом відповідачкою були прозведені слідуючі платежі: 07.07.2012 р. - 217,69 грн., 07.08.2012 р. - 560,00 грн., 07.09.2012 р. - 106, 57 грн., 05.10.2012 р. - 387,00 грн., 07.11.2012 р. - 387 грн., 06.12.2012 р. - 387 грн., 08.01.2013 р. - 387,00 грн., 06.03.2013 р. - 387,00 грн., 05.04.2013 р. - 387,00 грн., 08.05.2013 р. - 387,00 грн., 08.07.2013 р. - 387,00 грн., 12.08.2013 р. - 387,00 грн., 10.09.2013 р. - 226,26 грн. Більш ніяких платежів прозведено не було. Залишок по кредиту становить 2 494,60 грн. У зв'язку з несвоєчасною прозведенністю платежів станом на 24.09.2014 року загальна сума заборгованості становить 3 629, 14 гривень, тому представник позивача і звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, а також судового збору на його користь. Представник позивача в судове засідання не з*явився, але залишив заяву, в якій позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, а саме повідомленням через газету «Урядовий кур*єр», що дає суду право розглянути справу у відсутність відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженними у судовому засіданні доказами: - відповідно до кредитного договору №798/12-А від 11.06.2012 року [PERSON] був наданий кредит у сумі 5 000,00 грн; - згідно заяви, [PERSON] просила надати їй кредит на суму 5 000,00 грн.; - відповідно розрахунку заборгованості [PERSON] має заборгованість у сумі 3 629,14 грн. Таким чином, у судовому засідання підтвердився факт того, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором, але добровільно не сплатила борг, не виконала забов*язання по кредитному договору, тоді як Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши 3 629 (три тисячі шістсот двісті дев*яносто) гривень 14 копійок основної суми простроченої заборгованості з відповідачки на користь позивача. Відповідно ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені відповідачем при звернені до суду по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що 15.04.2014 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір №2006/14-Ф2. Відповідно до договору позивач надав кредит [PERSON] у сумі 2000,00 грн. зі строком користування 18 місяців та за яким відповідач зобов*язався своєчасно повертати кредит, сплачувати кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом з розрахунку 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день користування (відповідно п.2.1). За час користування кредитом відповідачкою були здійснені наступні платежі: 08.05.2014 р. - 160,00 грн., 06.06.2014 р. - 160,00 грн. Більше ніяких платежів здійснено не було. Залишок по кредиту становить 1 811,42 грн. У зв'язку з простроченням платежів станом на 26.01.2015 року загальна сума заборгованості становить 2 362, 45 гривень, тому представник позивача і звернувся до суду з позовом про розірвання кредитного договору з відповідачкою та стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, а також судового збору на його користь. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідачка в судовому засідання позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженними у судовому засіданні доказами: - відповідно до кредитного договору №2006/14-Ф2 від 15.04.2014 року [PERSON] був наданий кредит у сумі 2 000,00 грн; - згідно заяви, [PERSON] просила надати їй кредит на суму 2 000,00 грн.; - відповідно розрахунку заборгованості, [PERSON] має заборгованість у сумі 2 362,45 гривень. Таким чином, у судовому засідання підтвердився факт того, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором, але добровільно не сплатила борг, не виконала забов*язання по кредитному договору, тоді як Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши 2 362 (дві тисячі триста шістдесят дві) гривень 45 копійок основної суми простроченої заборгованості з відповідачки на користь позивача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, за вимогу майнового характеру суму судового збору у розмірі 243,60 грн., а також стягнути на користь держави суму судового збору, яка не була сплачена позивачем при зверненні до суду за вимогу немайнового характеру в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що 18.11.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 10063/13-Ф2. Відповідно до договору позивач надав кредит [PERSON] у сумі 3 000,00 грн. зі строком користування 12 місяців та за яким відповідач зобов*язався своєчасно повертати кредит, сплачувати кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом з розрахунку 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день користування (відповідно п.2.1). За час користування кредитом відповідачем були здійснені слідуючі платежі: 10.12.2013 р. - 320,00 грн. Більш ніяких платежів здійснено не було. Залишок по кредиту становить 2 765,80 грн. У зв'язку з несвоєчасним здійсненням платежів станом на 28.10.2014 року загальна сума заборгованості становить 4 121, 32 гривень, тому представник позивача і звернувся до суду з позовом про розірвання кредитного договору з відповідачем та стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, а також судового збору на його користь. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якій позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Просив справу розглянути без нього. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: - відповідно до кредитного договору №10063/13-Ф2 від 18.11.2013 року [PERSON] був наданий кредит у сумі 3 000,00 грн; - згідно заяви, [PERSON] просив надати йому кредит на суму 3 000,00 грн.; - відповідно розрахунку заборгованості, [PERSON] має заборгованість у сумі 4 121,32 грн. Таким чином, у судовому засідання підтвердився факт того, що відповідач має заборгованість за кредитним договором, але добровільно не сплатив борг, не виконала забов*язання по кредитному договору, тоді як Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі, розірвати договір споживчого кредиту № 10063/13-Ф2 від 18.11.2013 року укладений між філіалом № 2 Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія»та [PERSON], стягнувши 4 121 (чотири тисячі сто двадцять одна) гривня 32 копійок основної суми простроченої заборгованості з відповідача на користь позивача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, за вимогу майнового характеру суму судового збору у розмірі 243,60 грн., а також стягнути на користь держави суму судового збору, яка не була сплачена позивачем при зверненні до суду за вимогу немайнового характеру в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved