Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить зняти арешт з майна [PERSON] по постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 23.10.2014; зняти арешт та розшук з транспортного засобу ГАЗ 3302, дн АІ 9058 ВК, який належить йому на праві приватної власності від 23.10.2014; зняти арешт з майна [PERSON] по постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 25.11.2014. Посилається на те, що відносно нього було відкрите виконавче провадження по постанові №073877 від 09.07.2011, виданої Переяслав-Хмельницьким ВДАІ про стягнення штрафу на користь держави в розмірі 680 грн. [PERSON] виконавче провадження 28.10.2015 було повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції яка діяла на дату винесення державним виконавцем постанов. У межах даного виконавчого провадження 23.10.2014 державним виконавцем були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а також про оголошення в розшук транспортного засобу ГАЗ 3302, дн АІ9058ВК, який належить [PERSON] на праві приватної власності. Крім того, 25.11.2015 державним виконавцем у вищезазначеному виконавчому провадженні була винесена постанова щодо [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 14.03.2017 позивачем був сплачений у повному обсязі штраф на користь держави у розмірі 680 грн. Однак, державним виконавцем не знятий арешт з майна боржника, оскільки виконавче провадження було знищене відповідно до акта на знищення від 06.02.2017. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача двічі до суду не зявився, повідомлений належним чином, відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ792560 позивач [PERSON] є власником транспортного засобу ГАЗ 3302, дн АІ 9058 ВК. Відповідно до витягу з виконавчого провадження № 44839532 на адресу виконавчої служби 23.09.2014 надійшла на виконання постанова про адміністративне правопорушення № 073877, винесена органами ДАІ 09.07.2011 про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави в розмірі 680 грн. 23.10.2014 старшим державним виконавцем Руденком А.В. у межах даного виконавчого провадження була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Крім того, 23.10.2014 був оголошений в розшук транспортний засіб ГАЗ 3302, дн АІ 9058 ВК, який належить [PERSON] на праві приватної власності. 25.11.2015 старшим державним виконавцем Руденком А.В. по вищезазначеному виконавчому провадженню була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Зазначене виконавче провадження було повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції яка діяла на дату винесення державним виконавцем постанов. Представник позивача зазначає, що [PERSON] дізнався про існування зазначеного виконавчого провадження лише у березні 2017 року, та 14.03.2017 ним був сплачений штраф на користь держави у розмірі 680 грн, що підтверджується копією квитанції ПриватБанка № 0.0.724509282.2. На звернення позивача 15.03.2017 Переяслав-Хмельницьким МВДВС була надана відповідь за №3451 про те, що станом на 14.03.2017 виконавче провадження було знищене відповідно до акта на знищення від 06.02.2017. Отже, на момент звернення позивача виконавче провадження завершене, Переяслав-Хмельницький МВ ДВС не має можливості зняти арешт з майна. Також, у даній відповіді зазначено, що інших виконавчих провадженнь по яких боржником є [PERSON], [INFO] станом на 14.03.2017 на виконанні у Переяслав-Хмельницькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби не перебуває. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Згідно з п.1 ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Арешт на майно позивача був накладений згідно з постановами державного виконавця від 23.10.2014 та 25.11.2015 у виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 680 грн. Штраф на даний час сплачений повністю. Оскільки накладена заборона на відчуження майна порушує права позивача, як власника, то він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що врегульовано ст.391 ЦК України. Іншого способу зняти наявну заборону немає. Таким чином, зважаючи на те що штраф по стягненню якого відкрите виконавче провадження, у розмірі 680 грн сплачений у повному обсязі, інших виконавчих проваджень відносно [PERSON] на виконанні у Переяслав-Хмельницькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби не перебуває, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії МВ №020335 від 04.06.2015 та відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», згідно зі ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 211, 263-265, 268, 280-284, 289, 354 ЦПК України суд,

Outcome: approved