Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 57853,62 грн., яка складається з 57853,62 - заборгованості за простроченим тілом кредиту. Зазначає, що відповідач не виконував в повному обсязі умови договору від 12.01.2016 року та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку. Також надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що банком надані докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов`язань. Відповідачем не надано належних доказів не укладання кредитного договору. Відсутність в матеріалах справи оригіналів кредитного договору не є підставою для відмови в позові за наявності його копії та інших доказів, які свідчать про укладення кредитного договору і часткове його виконання. Інше має бути спростовано особою, яка не виконує умови договору. Позовна заява та додатки до неї завірені належним чином відповідно до повноважень представника. Сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Позичальник не звертався в банк за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними доказами. Банківська виписка має статус первинного документу. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту зазначив, що в заяві-анкеті клієнта зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак, умовами договору визначено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Умовами та Правилами встановлено, що підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РOS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Таким чином обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги банку підлягають задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивачем у позові не зазначено про наявність у нього або у іншої особи оригіналів письмових доказів, доданих до заяви; банком в позовній заяві розрахунок заборгованості не наведено, а до позову додано таблицю із сумами заборгованості, яка не містить математичних розрахунків заборгованості за відсотками, із зазначенням формули розрахунку і бази нарахування відсотків; позивачем надано до суду копії письмових доказів, які належним чином не засвідчені, а саме відсутнє прізвище особи, яка засвідчила копії документів, її посада і дата засвідчення. Крім того, станом на 01.07.2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2197,00 гривні. Враховуючи, що позовна заява подана 06.08.2020 року, а також ціну позову і розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір судового збору при подачі даного позову повинен складати 2197.00 гривні. Всупереч цих вимог, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102.00 гривень. Тобто, позивачу слід було доплатити судовий збір в розмірі 121.09 гривень. Також звернув увагу на те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.12.2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, в позовній заяві прохальної частини позивач просить стягнути кошти у розмірі 57853,62 грн., зазначивши їх тілом кредиту, а в описовій частині позову останній зазначає, що кредитний ліміт збільшився до 33000 грн. Тому вважає, що в прохальній частині позову завищена сума тіла кредиту. Також, у зв`язку з належним виконанням даного договору, позивач збільшив ліміт картки до 33000 грн. без його згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено,\~що 12.01.2016 року [PERSON] заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку». З тексту заяви вбачається, що відповідач ознайомився із Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі-договір). Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт 2000 грн. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідачу для користування кредитним картковим рахунком були надані наступні кредитні картки: № [NUMBER] з терміном дії до вересня 2018 року, № [NUMBER] з терміном дії до квітня 2022 року. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 33000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості відповідач станом на 19.05.2020 року має заборгованість у розмірі 57853,62 грн., яка складається з 57853,62 - заборгованості за простроченим тілом кредиту. Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою за договором за період з 13.01.2017 року по 14.05.2020 року. Суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково сплачував заборгованість за договором, а отже знав про умови кредитування та визнавав свої зобов`язання за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростовано, іншого розрахунку не надано, клопотань про проведення судово-економічних експертиз заявлено не було. Щодо посилання відповідача на відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, суд зазначає, що такі вимоги позивачем заявлені не були. Стосовно сплаченого позивачем судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102 грн. відповідає вимогам вказаного закону. Щодо наданих позивачем неналежно засвідчених письмових доказів, про що відповідачем зазначено у відзиві, суд зазначає, що це не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. До договору кредиту згідно ст.\~1054\~ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Згідно ст.ст. 526-527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 статті 625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст. 12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.\~ На підставі викладеного, суд вважає, що вказаний розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 57853,62 грн. відповідає розрахунку банку та не спростовується наявними в матеріалах справи доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України,\~суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 2102,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved