Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги і середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він працював у відповідача. 04.01.2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не виплачена заробітна плата, також не виплачена вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат, і середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату, стягнути вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку та моральну шкоду. У судовому засіданні преставник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні наполягав на частковому задоволенні позовних вимог. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 11.08.2017 р. №16-07/880 заборгованість по заробітній платі в тому числі вихідній допомозі в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат перед [PERSON] (з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становила 2262 грн. 77 коп.. Заробітна плата у розмірі 26\~000 грн. 00 коп. була виплачена [PERSON] в кассі ПАТ «СМНВО» 05.01.2017 року касовий ордер №70 від 05.01.2017 року. Середньоденна заробітна плата без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 251 грн. 60 коп.. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Судом встановлено, що в день звільнення ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило [PERSON] належних йому сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 р. «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам триденний неповний робочий тиждень, робочі дні: понеділок, вівторок, середа. ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 2262 грн. 77 коп., тому відповідач повинен виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 05.01.2017 року по 10.10.2017 року включно за 111 робочих днів. Однак, Верховний Суд України у Постанові від 27 квітня 2016 року по справі № 6-113цс16 про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зазначив: «При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Отже, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у звязку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу. Сума заборгованості складає 2262,77 грн. у тому числі бонуси в сумі 912 грн. 60 коп., індексація в сумі 7 грн. 54 коп., вихідне допомога в сумі 16605 грн. 60 коп., оплата за відпрацьований час в сумі 229 грн. 58 коп., які нараховані 30.01.2017р. після звільнення Позивача. Так, середня заробітна плата [PERSON] складала 5535,20 грн., сума заборгованості складає 2262,77 грн. 2262,77 грн., що становить 40,87 % від заробітної плати, середній заробіток за весь час затримки 27927,60 грн. Враховуючи принцип справедливості та співмірності підлягають стягненню кошти в сумі 11416,83 грн. (40,87 % від суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 2262 грн. 77 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.01.2017 року по 10.10.2017 року у сумі 11416 грн. 83 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 500 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. та судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Outcome: partial