Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначає, що він 20 вересня 1990 року був прийнятий в члени колгоспу «Дружба», яке в подальшому було реорганізовано в КСП «Дружба». Позивач зазначив, що КСП «Дружба» було видано Державний акт на право колективної власності на землю площею для ведення сільськогосподарського виробництва, де частка кожного члена складала 5,57 га та мала нормативно-грошову оцінку 20892 грн. Позивач вказав, що з невідомих йому причин не ввійшов до кола осіб, яким видавалась земельна частка (пай), відповідно у списках осіб, доданих до Державного акту на право колективної власності на землю, він не зазначений. Вважаючи, що не внесення його як члена КСП до списку осіб на час передачі у колективну власність землі не позбавляє його права на земельну частку (пай), а тому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,57 умовних кадастрових гектарів, що встановлена для колишнього члена членів КСП «Дружба» Сульської сільської ради Сумського району Сумської області. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача по справі, Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, крім того звернув увагу на те, що сплинув строк позовної давності. Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву в якій зазначила, що вони не є належною третьою особою у справі в даній справі,а тому просили виключити їх з учасників у даній справі. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам чи акціонерним товариствам, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паюванню земель передбачене визначення розміру земельної частки (паю) в колективній власності на землю кожного члена згаданих підприємств, кооперативів і товариств без виділення земельних ділянок у натурі. Право на земельну частку (пай) згідно зі статтею 2 зазначеного Указу мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу чи акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше в них працювали і залишаються членами якогось із них відповідно до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними на підприємствах, у кооперативах, товариствах із числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією, яка й видає громадянам сертифікати на право на земельну частку (пай). Згідно зі змістом цього документа (форму якого затверджено відповідно до названого вище Указу Президента України постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)»), право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Питання про припинення членства (вибуття чи виключення) має вирішуватися відповідно до статуту чи іншого нормативного акта підприємства, кооперативу, товариства. Не внесення до зазначеного списку особи, яка на час передачі у колективну власність землі була членом колективного сільськогосподарського кооперативу або АТ, не може позбавляти її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку в колективній власності у зв'язку з відсутністю необхідної для цього землі остання відповідно до змісту статті 7 зазначеного Указу Президента України має бути надана з резервного фонду, створеного місцевою радою під час передачі земельну колективну власність.\~\~ Створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель, зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), про її розмір, про незаконність відмови у видачі сертифіката, про виділ паю в натурі тощо можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами за такими вимогами можуть бути КСП, сільськогосподарський кооператив чи АТ, районна державна адміністрація, яка затвердила розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також рада, яка має вирішувати питання про виділ паю в натурі. Право на земельний пай належить особам, включеним до списку, відповідно до якого було видано державний акт про колективну власність на землю (в тому числі й тим, включення яких до зазначеного списку визнано незаконним). Вимоги про право на земельний пай осіб, які були прийняті у члени підприємства, кооперативу, товариства пізніше, можуть бути задоволені у розмірах часток, обчислених по кожному господарству, якщо на них було передано в це господарство землю із резервного фонду. [PERSON], народжений в с. Кочерги Путивльського району Сумської області, за даними трудової книжки працював в колгоспі ім. Ордженікідзе Сумського району Сумської області з 4 травня по 17 вересня 1990 року, з 20 вересня 1990 року прийнятий на роботу в колгосп «Дружба» Сумського району Сумської області, який згідно рішення загальних зборів № 3 від 04 квітня 1992 року реорганізований в КСП «Дружба» звільнений з членів КСП «Дружба» з 01 вересня 1994 року за власним бажанням (а.с.12-14).\~\~ Архівна довідка не містить даних про наявність відомостей про прийняття [PERSON] в члени КСП «Дружба», поряд з цим трудова книжка містить запис про те, що по рішенню загальних зборів колгоспу «Дружба» від 04 квітня 1992 року колгосп «Дружба» реорганізовано в КСП «Дружба», який є правонаступником. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Сумській області [PERSON] у списку громадян членів КСП «Дружба» Сумського району Сумської області , що додається до державного акту на право колективної власності на землю відсутній , сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не видавався, при цьому вказали, що середній розмір частки (паю) в умовних кадастрових гектарах КСП «Дружба» Сульської сільської ради Сумського району Сумської області становить - 5,57 (а.с.31).\~\~ Згідно копії акту на право колективної власності колишнього КСП «Дружба» та схеми поділу земель колективної власності на частки (паї) громадян членів колективного сіьскогосподарського підприємства «Дружба» Сумського району Сумської області наданого міськрайонним управлінням Держгеокадастру у м. Сумах та Сумському районі, державний акт було видано 16 травня 1995 року (а.с. 58-59). \~\~Отже, [PERSON] був членом КСП «Дружба», проте, в матеріалах справи відсутні дані про те, що позивач був членом КСП «Дружба» на момент розпаювання земель, оскільки при передачі землі у колективну власність членів КСП «Дружба» мав бути включений до списку громадян - членів КПС «Дружба», що долучався до державного акту на право колективної власності на землю КСП. Оскільки при паюванні земель право на земельну частку (пай) згідно зі статтею 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мали члени КСП відповідно до списку, що долучався до державного акту на право колективної власності на землю, то [PERSON], заявляючи вимоги про визнання права на земельну частку (пай), мав чи надати докази включення його до списку, що додавався до виданого КСП «Дружба» Державного акту на право колективної власності на землю від 16 травня 1995 року серія СМ 11, чи просити про визнання незаконним не включення його до списку, доданого до виданого КСП «Дружба» Державного акту про право колективної власності на землю від 16 травня 1995 року серія СМ 11.\~\~ \~\~\~Згідно наданого додатку до Державного акту на право колективної власності на землю від 16 травня 1995 року серія СМ 11, в списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП « Дружба» відсутнє прізвище позивача [PERSON] \~\~\~Умовою отримання права на земельну частку (пай) із земель колективної власності є членство особи у відповідному сільськогосподарському підприємстві на момент передачі землі в колективну власність, яке слугує підставою для включення особи до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Питання набуття та припинення членства в колективному сільськогосподарському підприємстві регулюється статутом підприємства. Список громадян, які мають право на земельну частку (пай), як додаток до державного акта формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства, підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради. \~\~\~\~За змістом позовних вимог [PERSON], його не було включено до списку, доданого до державного акту про право колективної власності на землю КСП, відтак, виходячи з такого обґрунтування вимог, [PERSON] право на земельну частку (пай) має довити тим, що був незаконно невключений до зазначеного списку, в такому разі в обов'язковому порядку відповідачем має бути КСП «Дружба» чи його правонаступник, які в даній справі не залучені. Без залучення належного відповідача вирішити питання незаконності не включення [PERSON] до списку, доданого до державного акту на право колективної власності на землю КСП, не можливо.\~ Відповідно до ст. 13 ЦПК України ( 2017 року) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками. Всупереч вимогам ст. 80 ЦПК України позивач не довів свого права на земельну частку (пай) розміром 5,57 умовних кадастрових гектарів, що втсановлена для колишнього члена членів КСП «Дружба» Сульської сільської ради Сумського району Сумської області.

Outcome: dismissed