Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 07 серпня 2018 року №3525408158-029796 у розмірі 21750,00 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 серпня 2018 року між ТзОВ «ФК є гроші» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем укладено договір № 3525408158-029496 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Відповідно до договору відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовами кредитного договору. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2019 суддею у справі визначено [PERSON] . Надалі 15.10.2020 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] та визначено суддю Захарчук С. С. 29 січня 2021 року проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями (відповідно до рішень зборів суддів Подільського районного суду №1 від 04.01.2021, №2 від 12.01.2021 та №3 від 14.01.2021) за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено Якимець О.І. 08 лютого 2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 07 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник)укладено договір № 3525408158-029 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов договору позикодавець надав на умовах фінансового кредиту позичальнику грошові кошти у розмірі 3000,00 грн, які зобов`язався повернути зі сплатою процентів за його користування, пені за кожен день прострочення, строком до 07 серпня 2018 року ( п. п. 2, 3, 5, 7 договору). 15 січня 20019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» (клієнт) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1. Відповідно до умов даного договору клієнт відступив право вимоги фактору, зокрема за кредитним договором від 15 січня 2019 року. Відтак, фактор займає місце клієнта в зобов`язаннях, що виникли, зокрема із спірного договору у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав у відповідності до ст. 514 ЦУК України. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість [PERSON] станом на 15 січня 2019 року становить у розмірі 21750,00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 7860,00 грн - заборгованість за відсотками, 10890,00 - заборгованість за пенею. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Попри те, визначаючи суму неустойки у виді пені, яку необхідно стягнути з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 5 ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 03 вересня 2014 року №6-100цс14. Установивши, що розмір неустойки у виді пені (10890,00 грн) значно більший від розміру основного зобов`язання (3000,00 грн), суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму ч. 3 ст. 551 ЦК України, тобто зменшити розмір пені до суми основного зобов`язання, що становить 3000,00 грн. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 13860,00 грн, а відтак позов необхідно задовольнити частково. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1224,06 грн.

Outcome: partial