Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, свої вимоги мотивувавши тим, що 21 жовтня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № trPL274390Га/13скв (далі - Договір). Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак «АА 7812 ОС». У відповідності до умов вказаного договору позивач взяв на себе зобовязання сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування у разі настання страхового випадку. 26 січня 2015 року по вулиці Шевченка у м. Шостка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок якої автомобіль «Volkswagen» отримав механічні пошкодження. Згідно до рахунку № С4244078 від 05.02.2015 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen», номерний знак «АА 7812 ОС», склала: 30 539. Виконуючи взяті на себе зобовязання, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у сумі 25 917,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 160448 від 27.02.2015 року. Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.02. 2015 року по адміністративній справі №589/328/15-п, [PERSON] визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки вона сталася внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України. Оскільки відповідач добровільно не відшкодував завданих збитків, позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про дату, місце і час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, але жодного разу в судове засідання не з'явився, заяв, клопотань або заперечень проти позову суду не надав, тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відповідності до ч. 1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного: 21 жовтня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № trPL274390Га/13скв предметом якого є майнові інтереси потерпілого, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу легкового автомобіля «Volkswagen», номерний знак «АА 7812 ОС». /а.с.12-23/. Із довідки МВС України № 9485357 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 26 січня 2015 року по вулиці Шевченка у м. Шостка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок якої автомобіль «Volkswagen» отримав механічні пошкодження задньої частини. /а.с. 25-26/. Також з вказаної довідки вбачається, що транспортний засіб - «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], не застрахований. Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2015 року, яка набрала законної сили 23.02.2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, що він в порушення п. 13.1, 2.3 (Б) ПДР 26.01.2016 року о 18 год 00 хв. в м. Шостка по вул. Шевченко 20, керуючи автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, відволікся від керування та не обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER]. /а.с. 27/. Згідно акту огляду транспортного засобу від 04.02.2015 року автомобілю [NUMBER] внаслідок ДТП завдані наступні механічні ушкодження: деформовано облицювання заднього бамперу в лівій частині, деформація та потертість верхньої накладки заднього бамперу, розлом бокової лівої заглушки заднього бамперу, потертість лівого зовнішнього датчику парковки, деформація задньої лівої боковини, пошкодження заднього борту. ( а.с. 37-41) За результатами огляду транспортного засобу, розрахунку суми матеріального збитку сума до відшкодування становить 25 917 грн 85 к., яка була виплачена згідно платіжного доручення № № 160448 від 27 лютого 2015 року /а.с. 42-47/. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п. 38.2.1. ч. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхової виплати, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved