Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом йому та відповідачу належить по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. Відповідач позбавляє позивача можливості користуватися своєю часткою у вказаній квартирі, тому [PERSON] просить суд вселити його у цю квартиру. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що не визнає право позивача на 1/2 частки у спірній квартирі оскільки рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2010 року [PERSON] відмовлено у визнанні за ним права власності на частину вказаної квартири. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновків, які мотивує наступним чином. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частини квартири [ADDRESS], які вони отримали в порядку спадкування від померлої [INFO] матері [PERSON] Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2010 року у справі №2-9581 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, в якому суд вирішив внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], виданого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г. 15.04.2008 року на ім'я [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-1396, визнавши спадкоємцем 1/2 частини квартири [ADDRESS] [PERSON] В частині позову щодо визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 27 грудня 2010 року. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як вбачається з висновку Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 16 грудня 2016 року, [PERSON] та його дружина [PERSON] 09 грудня 2016 року намагались потрапити до спірної квартири, однак [PERSON] їх до квартири не допустив. Допитати [PERSON] по даному факту, не вдалося, так як, двері співробітникам поліції він не відчинив. З приводу вирішення спірних питань [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. В судовому засідання відповідач визнав, що він чинить позивачу перешкоди у користування частиною квартири так як, не визнає його право власності на 1/2 частину квартири. З огляду на це, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у користуванні 1/2 частини спірної квартири. Заперечуючи право позивача на частку у спірній квартирі, відповідач посилається на те, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у своєму рішенні від 17 грудня 2010 року відмовив [PERSON] у визнанні за ним права власності на 1/2 частину у спірній квартирі. Однак, суд не може погодитись з таким висновком відповідача з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В ухваленому 17 грудня 2010 року рішенні (справа №2-9581) Білоцерківський міськрайонний суд Київської області вказав, що згідно нормами діючого законодавства, при внесенні змін до свідоцтва про право на спадщину нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. А тому суд вважав, що в частині позову про визнання за позивачем ([PERSON]) права власності на 1/2 частину спірної квартири належить відмовити, оскільки він не позбавлений можливості вирішити це питання у визначеному законодавством порядку. У вказаному рішенні суд вирішив внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] визнавши спадкоємцем 1/2 частини квартири [PERSON] З огляду на те, що в наслідок такого рішення суду [PERSON] отримав можливість реалізувати свої спадкові права щодо зазначеної квартири через органи нотаріату, визнання за ним права власності на частин квартири в судовому порядку не вимагалося. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідач не визнає право позивача на спірну частину квартири та чинить йому перешкоди у користуванні своєю власністю, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача [PERSON] щодо вселення його у дану квартиру. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved