Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 6350, 12 грн. основного боргу та 2102,00 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] 17.04.2019 року о 20.05. год. у м. Львові по вул. Коперника, 46 , керуючи автомобілем марки SMART МС01, д.н.з. [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та здійснив зіткнення із автомобілем марки NISSAN Qashqai д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Галицького районного суду м. Львова від 22.05.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП. Автомобіль NISSAN Qashqai д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ СК «Брокбізнес», згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №006-473324/01НТ, в.т.ч. і від ризиків ДТП. У зв`язку із настанням страхового випадку, вищевказана страхова прийняла рішення про виплату в сумі 42 321 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», згідно полісу №АМ/6988982. ПАТ НАС «Оранта» у відповідь на претензію здійснило відшкодування у розмірі 35970, 88 грн. Зважаючи на вищевикладене, на [PERSON] покладається обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 6350,12 грн. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. Ухвалою Франківського районного суду м. Львів від 02 квітня 2020 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. 02 червня 2020 року на адресу суду поступив відзив на позовну заяву, яку мотивує тим, що у полісі №АМ/6988982 страховий ліміт на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, визначено у розмірі - 100 000 грн. Крім того, виплата грошової суми меншої, ніж визначеної страховим випадком, суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову. 10 червня 2020 року на адресу суду поступила відповідь на відзив від представника позивача, яка мотивована тим, що доводи, наведені у відзиві відповідачем спотворюють реальні обставини. Посилається на Постанову Верховного суду України від 03.09.2018 року у справі №464/1937/16-ц, в якій суд дійшов до висновку, що з винної особи підлягає стягнення різниця між фактичним розміром витрат та отриманим страховим відшкодуванням. На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 22.05.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП. Автомобіль NISSAN Qashqai д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ СК «Брокбізнес», згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №006-473324/01НТ, в.т.ч. і від ризиків ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», згідно полісу №АМ/6988982. Судом встановлено, що страхова компанія здійснила виплату за страховим випадком у розмірі 42 321 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення №12595. Згідно платіжного доручення №35392 від 08 липня 2019 року страхова компанія НАСК «Оранта» здійснила виплату страховій компанії ПрАТ СК «Брокбізнес», у розмірі 35 970, 88 грн. Згідно п.35.1 ст.35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 МТСБУ) заяву по страхове відшкодування. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу на те, що позивач не представив до суду належних та допустимих доказів правомірного стягнення з відповідача різниці між виплаченими коштами, та такими, які компенсувала страхова ПАТ НАСК «Оранта». Більше того, саме стягнення різниці із [PERSON] суперечить самому інституту цивільно-правової відповідальності. Позивач нічим не пояснює невиплати ПАТ НАСК «Оранта» всієї суми. Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позова. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed