Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просить суд визнати за ним [PERSON] , [INFO] , уродженцем села Зелене Верхньорогачицького району Херсонської області, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , який помер [INFO] , право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною\~ площею 10,3400 га за межами населеного пункту на території Зеленівської сільської ради Верхньорогачицького району Херсонської області, кадастровий номер земельної ділянки 6521581100:02:001:0003, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХС № 037737, виданого Зеленівською сільською радою 18 травня 2000 року зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 107. Причини виникнення спору обґрунтував в позові. 29.09.2021 року по даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.00 годину 02.11.2021 року. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але при подачі позву просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, але надіслала заяву (а.с. 26-28), якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що сторонам зрозумілі наслідки визнання позову відповідачем, а також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1.4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.ч. 3,4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 ЦПК України. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, суд вважає за можливе судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали даної справи, приймаючи до уваги позиції сторін, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для задоволення даного позову з огляду на наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Факт родинних стосунків підтверджується копією рішення Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 31.05.2021 року № 651/200/21 (а.с. 6-7). За час свого життя [PERSON] набув у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною\~ площею 10,34 га за межами населеного пункту на території Зеленівської сільської ради Верхньорогачицького району Херсонської області, кадастровий номер земельної ділянки 6521581100:02:001:0003, яка йому належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХС № 037737 (а.с. 12). Цей факт підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 8-10). Але за час свого життя, батько позивача вказаний державний акт втратив. Серед спадкоємців [PERSON] на даний час є позивач та його рідна сестра, відповідач, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій від 02.04.2021 року № 162/02-31 (а.с. 11) . 15 березня 2012 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Зеленівської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за № 3, яким заповідав вказану земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] у рівних долях кожному (а.с. 4). Спадщину після смерті батька позивач прийняв у відповідності з вимогами ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, що підтверджується доданим листом нотаріальної контори (а.с. 11). А тому, відповідно до ч.5 ст. 1268 спадщина належить йому з дня її відкриття. У зв`язку із втратою правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позивач не має можливості оформити спадкові права на вказане спадкове майно. Тому позивач, не маючи можливості захистити свої спадкові права в позасудовому порядку, змушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно зі\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно з п. 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~відповідно до\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно із ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до п. 3.1 Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон №475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Оскільки судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після покійного [PERSON] , якому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХС № 037737, виданого Зеленівською сільською радою 18 травня 2000 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 107, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною\~ площею 10,3400 га за межами населеного пункту на території Зеленівської сільської ради Верхньорогачицького району Херсонської області, кадастровий номер земельної ділянки 6521581100:02:001:0003, зважаючи на визнання позову відповідачем та відсутність заяв інших спадкоємців про прийняття ними спадщини, що виключає порушення прав, свобод чи інтересів третіх осіб, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 648 грн. 50 коп.. На підставі викладеного, ст.ст.\~16, 319, 321, 328, 1216,1217, 1225, 1268,1278, 1269 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 125 ЗК України, і

Outcome: approved