overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом який мотивує тим, що , [INFO] помер його батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Веселинівською сільською радою, Баришівського району, Київської області. До дня смерті він проживав у житловому будинку [ADDRESS]. Після смерті батька , 25.02. 2014 року за заявою позивача у Баришівській районній державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу № 55779311. Проте в належному оформлені спадщини було відмовлено, так як на спадковий будинок відсутні реєстраційні документи. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились, до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява в якій вони проти заявленого позову не заперечують. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за можливе задовольнити позов виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після смерті [PERSON], залишилась спадщина у вигляді будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач по справі, [PERSON], його син. Як спадкоємець за законом, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте, при в оформлені права власності на будинок, йому було відмовлено, через відсутність реєстраційних документів на будинок. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] відповідно до запису в погосподарській книзі с. Веселинівка , що підтверджується довідкою № 254 від 03.06. 2014 року Веселинівської сільської ради. Суд вважає за можливе задовільнити позовні вимоги, оскільки на час побудови будинку, отримання свідоцтва про право власності та реєстрація будинку в органах БТІ не була обов'язковою, а документи, які мав померлий, на той час було достатньо для підтвердження права власності на будинок. Встановлені судом обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: - Копією паспорта позивача [NUMBER], - Копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; - Копією свідоцтва про народження [NUMBER] ; - Копією свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER]; - Копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі; - Копією спадкової справи №63/2014 Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS]. Договір про надання послуг з централізованого опалення Відповідач на неодноразові звернення працівників комунального підприємства відмовився укладати. Для проведення розрахунків по оплаті за спожиту послугу з централізованого теплопостачання було відкрито абонентський рахунок [NUMBER]. Проте, за отримані послуги Відповідач не сплачує і тому зростає заборгованість. В судове засідання представник позивача Зайченко С.С. не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просить суд стягнути з [PERSON] борг на користь КП «Баришівкатепломережа» в сумі 6591,56 (шість тисяч п'ятсот дев'яносто одна гривня 56 коп.) грн. на р/р 26035300414029 в АТ «Ощадбанк», МФО 322669, ЄДРПОУ 24885150 та 243,60 (двісті сорок три гривни 60 коп.) грн. на р/р 2600130014029 в АТ «Ощадбанк», МФО 322669, ЄДРПОУ 24885150 судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS]. Договір про надання послуг з централізованого опалення Відповідач на неодноразові звернення працівників комунального підприємства відмовився укладати. Для проведення розрахунків по оплаті за спожиту послугу з централізованого теплопостачання було відкрито абонентський рахунок [NUMBER]. Проте, за отримані послуги Відповідач не сплачує і тому зростає заборгованість в сумі 6591,56. Згідно до ст. 68 Житлового кодексу України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Законом України «Про житлово - комунальні послуги», також передбачено, а саме статтею 20 пункту 3 «Споживач зобов'язаний» підпункту 5) оплачувати житлово - комунальні послуги в строки встановлені договором або законом. Щомісячний розмір плати визначається виходячи із загальної площі квартири відповідача 47,46 кв. м. та тарифу на теплопостачання населення встановленого органам місцевого самоврядування в даному випадку рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради. Встановлене судом підтверджується - Розрахунком заборгованості, - Копією рішення Баришівської селищної ради №44 від 30.04.2009 року. Іншими матеріалами справи Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що між ним [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» 06.09.2007 року укладено кредитний договір №К3JWGК15006600, а 11.09.2007 року між тими самими сторонами був укладений договір іпотеки квартири. Вважає, що під час укладення даних договорів відповідачем були порушенні його права як споживача фінансових послуг, так як відповідач не проінформував його про загальну вартість кредиту до якого входять, зокрема: загальний розмір сплати процентів за користування кредитом; оплата за отримання витягу з Державного реєстру іпотек; оплата за отримання витягу з Держаного реєстру іпотек; оплати по договорам страхування; Просить суд визнати кредитний договір №K3JWGK15006600 від 06.09.2007 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», а також договір іпотеки квартири укладений між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 11.09.2007 року недійсними. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить його задовільнити. Представник відповідача Андрійченко В.М. в судовому засіданні проти заявленого позову заперечив, та заявив клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки оспорюванні договори були укладенні в 2007 році та на протязі тривалого часу визнавались та виконувались позивачем. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає заявлений позов немотивованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ним [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» 06.09.2007 року укладено кредитний договір №К3JWGK15006600, а 11.09.2007 року між тими самими сторонами був укладений договір іпотеки квартири. Дані договори були укладені сторонами добровільно, на момент укладення визнавались та тривалий час виконувались. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З моменту укладення договору минуло вже майже 8 років. Норми ч. 3 ст.267 ЦК України зазначають, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як зазначалось раніше представник відповідача Андрійченко В.М. заявив клопотання про застосування позовної давності. Посилання представника позивача на те, що позивачу не було відомо про можливість пред'явити такий позов, через те, що про судові рішення в подібних спорах він дізнався лише в 2014 році, не можуть бути поважною причиною пропуску позовної давності оскільки рішення на які посилається представник позивача жодним чином не впливають на перебіг позовної давності. Вимоги заявлені позивачем не підпадають під виключення зазначені в ст. 268 ЦК України. За таких обставин вимога представника відповідача підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що є власником житлового будинку по [ADDRESS] Разом з позивачем в зазначеному будинку зареєстровані його родичі, в тому числі і невістка [PERSON]. В зв'язку з погіршенням відносин між сином позивача та [PERSON], з березня 2009 року остання не проживає в будинку і переїхала проживати в с. Юр’єве Путивлського району. Посилаючись на вище вказане, просив визнати її такою, що втратила право користування згаданим житловим будинком, та стягнути судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність та позов визнала. Про правові наслідки такого рішення обізнана. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Враховуючи, що відповідач як член сім'ї власника будинку понад один рік не проживає у цьому житлі без поважних причин, вона втратила право на користування цим житлом та підлягає зняттю з реєстрації за цим місцем проживання. За таких обставин суд приходить до висновку, що таке визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. В зв'язку із задоволення позову, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнював (а.с.1,14), посилаючись на наступні обставини. Він з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.08.2008 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між ними фактично припинені у 2013 році через те, що вони не зійшлись характерами, через різні погляди на життя, суперечки та сварки. Майнового спору не виникає. Згода щодо утримання та проживання сина [PERSON] , який проживає з відповідачем, між ними досягнута. На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.17,18). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. У заяві вказав, що шлюбні відносини припинені у серпні 2013 року, майновий спір будуть вирішувати окремо, дитина залишиться проживати з відповідачем (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Вказала, що дитина буде проживати з нею, шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року, майновий спір є, вирішуватимуть за загальною згодою (а.с.21). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 20.08.2008 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 493 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними виникали суперечки і сварки. В своїх заявах сторони зазначили, що шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2013 року. Спільне господарство ними не ведеться. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, будуть вирішувати окремо. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір`ю. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнював (а.с.1,2,20,21), посилаючись на наступні обставини. Вона 02.10.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, часті сварки, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у листопаді 2015 року і більше не поновлювали, кожен живе своїм життям. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, після розірвання шлюбу буде проживати з нею. На примирення не згодна. Майнового спору між ними немає. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено підготовче засідання (а.с24,25). Позивач надала\~до суду\~заяву про\~розгляд справи\~за її\~відсутності (а.с.27),\~на позовних\~вимогах наполягає.\~Зазначила,\~що шлюбні\~відносини припинені\~в листопаді\~2015\~року,\~майнового спору\~немає,\~прізвище просить\~залишити « [PERSON] ».\~ Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.28), проти позову не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені в листопаді 2015 року. Майнового спору немає. Дитина залишиться проживати з позивачем. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 02.10.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.13). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в листопаді 2015 року через різні погляди на сімейне життя, часті сварки. Почуття любові\~та поваги\~один до\~одного ними\~втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір`ю. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнював (а.с.1,2), посилаючись на наступні обставини. Вона 07.06.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] . З грудня 2018 року подружні стосунки між ними припинені, через різні погляди на сімейне життя, різні характери, відсутність взаєморозуміння, часті сварки з побутових приводів. З цього часу проживають окремо. Почуття любові ними втрачено. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено підготовче засідання (а.с.15,16). Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.10), на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.11), проти позову не заперечує. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.06.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у грудні 2018 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, часті сварки. Почуття любові\~та поваги\~один до\~одного ними\~втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір`ю. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнював (а.с.1,9), посилаючись на наступні обставини. Він 31.07.2015 року уклав шлюб з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. Разом вони не проживають, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.15,16). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.13), на позовних вимогах наполягає, зазначив, що шлюбні відносини припинені з вересня 2018 року, майнового спору немає, дитина залишаться проживати з відповідачем. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.11), проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені з вересня 2018 року, майновий спір відсутній, дитина залишиться проживати з нею, прізвище просила залишити «Івінська». Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 31.07.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у вересні місяці 2018 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матірFю. За таких обставин зберегти сімFю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій після уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/5 частини усіх заробітків відповідача на утримання їх неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO] народження, до досягнення дитиною повноліття. Позивач надав заяву про слухання справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач також надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності зі ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються в долі від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і на підставі ст.174 ЦПК України суд має підстави винести рішення, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими письмовими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved