Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 03 березня 2014 року уклали кредитний договір без номеру. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що [PERSON] (далі Відповідач) звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі-Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву без номеру від 03 березня 2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши йому кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконав належним чином, в результаті чого у нього перед Банком станом на 27 вересня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 15601,81 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 5786,32 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2433,16 грн., заборгованості за пенею 6163,20 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 719,13 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1600 грн. судового збору. У судове засідання сторони не з`явилися: представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.2); відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить поштове рекомендоване відправлення на його імя (а.с.38), про причини неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, відзив на позов не подав. За таких обставин суд розглядає справу з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання відповідачем заперечень проти позовних вимог і відзиву на позов, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, з анкети-заяви [PERSON] від 03 березня 2014 року на а.с.9 судом у судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2014 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої 03 березня 2014 року отримав від Банку кредитну карту з грошовими коштами на ній. Згідно ст.ст.207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, де відображена воля сторін. 03 березня 2014 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про видачу кредиту з видачею кредитної картки і встановленням кредитного ліміту у сумі 3000 грн. При цьому відповідач [PERSON] підписав заяву, в якій зазначено, що він ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку, та висловив згоду, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9). Відповідно до п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитим Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтвержується п.2.1.1.12.6 (а.с.21,зворот,22). Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.20,зворот). Відповідно до пунктів 2.1.1.5.6 У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (а.с.20,зворот). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.20,зворот). Для вирішення даної справи застосуванню підлягають ст.ст.526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з аналізу яких вбачається, що зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином із застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором без номеру від 03 березня 2014 року, що складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів банку, у зв'язку із чим станом на 27 вересня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 14382,68 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 5786,32 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2433,16 грн., заборгованості за пенею 6163,20 грн.(а.с.6). Однак, вимоги позивача про стягнення одночасно із відповідача пені та штрафів, як це передбачено п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, не ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання боргових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно із п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Враховуючи однаковість підстав нарахування пені і штрафів та те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 719,13 грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають із зазначених підстав. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 03 березня 2014 року в сумі 14382,68 грн. і понесені судові витрати в сумі 1600 грн. На підставі ст.141 ЦПК України у звязку з задоволенням основної вимоги задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено Банком при подачі позову в сумі 1600 грн. (а.с.32). На підставі викладеного,

Outcome: partial