Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову повністю, посилаючись на необґрунтованість вимог даного позову та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки відсутні правові підстави для його задоволення. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підтвердження позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» було подано ксерокопію анкети заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку б/н від 12.06.2013 року. В обґрунтування позову позивачем подано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 12.06.2013 року, укладеного між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON], станом на 29.02.2016 року. Відповідач у судовому засіданні підтвердив факт отримання банківської картки , користування нею та повернення коштів. Однак, заперечив факт підписання кредитного договору (анкети-заяви), на який посилається позивач. Вказав, що анкета-заява про приєднання до умов та правил надання споживчого кредиту підписана невідомою йому особою. Жодних інших документів чи умов надання банківських послуг він не підписував. Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить відомостей про те, що відповідач отримав памятку та ознайомився з умовами та тарифами банку. Хоча в заяві на отримання кредиту зазначено, що він ознайомлений і згодний із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, однак указані Умови не містять підпису відповідача. Будь-які докази, які б підтверджували, що саме із цими Умовами ознайомлений відповідач, та саме ці умови розумів відповідач підписуючи заяву позичальника, і вони діяли в момент підписання заяви у матеріалах справи відсутні. З урахуванням цього позивачу був направлений судовий запит щодо надання оригіналів документів, які б свідчили про факт отримання відповідачем зазначеного кредиту, підписання відповідачем зазначених у позовній заяві документів. Як вбачається з листа ПАТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0/7-20160803/3639 від 10.08.2016 року на запит суду про надання документів для повного та всебічного розгляду справи, банк не має можливості надати для огляду в судовому засіданні оригінал договору про приєднання до умов та правил банківських послуг від 12.06.2013 року укладеного з відповідачем [PERSON], оскільки даний кредитний договір було загублено в архівах Банку. Також позивачем не надано оригіналу анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання споживчого кредиту від 12.06.2013 року, підписаний [PERSON], який був зазначений у судовому запиті як необхідний для розгляду цивільної справи. Суд вважає, що позивачем не доведено факт укладення між сторонами цивільно-правової угоди, яка б породжувала правові наслідки у виді виникнення зобов'язань сплатити визначені позовом кошти, тому достатніх підстав для задоволення позову суд не вбачає. Заперечення відповідача в частині відсутності договору між позивачем та відповідачем та його особистого підпису нічим не спростовані, від повного, всебічного та об'єктивного встановлення судом цієї обставини позивач ухилився, не надавши оригінал договору (та інших витребовуваних документів) для огляду в судове засідання, при цьому посилаючись на відсутність кредитного договору, у звязку з його втратою в архівах банку. Згідно із ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням викладеного вище, відповідно до положень статей 10,11,60 ЦПК України, вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів, суд вважає недоведеними посилання позову на укладення між сторонами кредитного договору та наявності зазначеної заборгованості відповідача. Враховуючи викладене, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed