Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, в якому зазначив таке. 23 вересня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 560ВІ10130923001, згідно якого позивач надав на споживчі цілі відповідачу кредит в сумі 25000,00 грн. строком до 22.09.2018 р. зі сплатою 33,00 % річних за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, цього ж дня 23 вересня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договори поруки № 560ВІ10130923001 ПОР, згідно якого поручитель зобовязувався солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за невиконання усіх зобовязань позичальника за кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку борг за договором кредиту в загальній сумі 35517,63 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 17967,36 грн.; суми заборгованості за відсотками 11182,64 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту 1698,90 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків 3074,48 грн.; інфляційних витрат за кредитом 657,25 грн.; інфляційних витрат за відсотками 937,00 грн. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він був не проти розгляду справи в заочному порядку у випадку неявки до суду відповідачів. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про час і місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідачів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 23 вересня 2013 року дійсно було укладено договір кредиту № 560ВІ10130923001 на споживчі цілі, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 25000,00 грн. на строк до 22 вересня 2018 року зі сплатою 33,0% річних за користування кредитом. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобовязувався погашати заборгованість рівним платежами по 416,67 грн. щомісячно (п. 1.1.1 договору). Цього ж дня між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] на забезпечення виконання зобовязань умов договору кредитування [PERSON] було укладено договір поруки № 560ВІ10130923001 ПОР. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 01.06.16 р. вбачається, що [PERSON] належним чином виконував свої зобовязання до червня 2014 року включно, після чого їх перестав виконувати, що свідчить про порушення умов договору боржником. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Із укладеного договору поруки 560ВІ10130923001 ПОР від 23.09.13 р. видно, що згідно його умов [PERSON] на добровільних засадах прийняла на себе зобовязання відповідати по зобовязанням [PERSON] перед кредитором, тобто позивачем. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 543 ЦК України вказує, що у разі солідарного обовязку боржників (відповідачів) кредитор (позивач) має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі від усіх боржників (відповідачів) разом. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовуючи наведені вище норму закону до спірних правовідносин, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитом в сумі 17967,36 грн., заборгованості за відсотками 11182,64 грн., інфляційних витрат за кредитом 657,25 грн. та розміру інфляційних витрат за відсотками 937,00 грн. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів залишкової частини боргу, суд вважає необхідним зазначити таке. Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідачі мешкають у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30.10.14 р. та розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.15 р.) Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, пеня [PERSON] як за несвоєчасне повернення кредиту, так і за несвоєчасне повернення відсотків нарахована після 14 квітня 2014 року, що не відповідає зазначеній нормі закону, тому вимога позивача в частині стягнення з відповідачів пені задоволенню не підлягає. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає можливим задовольнити вимогу позивача в цілому на загальну суму 30744,25 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, враховуючи, що позов позивача задоволений частково, з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial