Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ВАТ «Укрексімбанк» та [PERSON] 22.09.2006 року укладено кредитний договір № 6706С40, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 22000 дол. США з нарахуванням відсоткової ставки - LIBOR USD (12m) + 6,05%, але не менше 11,75% річних. В забезпечення кредиту укладено іпотечний договір № 6706Z115 від 22.09.2006 року, де предметом іпотеки є двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 50,90 кв.м., яка придбавалася за рахунок кредиту. Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду № 2п-5187 від 05.05.2010 року в інтересах стягувача кредитної спілки «Мрія» державним виконавцем міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції 08.06.2010 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] на праві власності, в тому числі на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], яка є в іпотеці позивача. Посилаючись на норму ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача з заставодержателя, а заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, при умові що право застави виникло раніше ніж рішення суду про стягнення з боржника коштів, враховуючи, що договір іпотеки було укладено 22.09.2006 року, а арешт накладено 08.06.2010 року просить суд звільнити з під арешту нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 50,90 кв.м., заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов»язані з обмеженням АТ «Укрексімбанк» прав іпотекодержателя щодо квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 50,90 кв. м. У судовому засіданні представник позивача Никитюк Л.В. уточнила позовні вимоги та просила суд звільнити нерухоме майно, що є в іпотеці АТ «Укрексімбанк» та належне на праві власності [PERSON], а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 50,90 кв.м. з під арешту, накладеного згідно постанови міського відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 08.06.2010 року у виконавчому провадженні ВП № 19652322 при примусовому виконанні ухвали Ужгородського міськрайонного суду № 2п-5187 від 05.05.2010 року. Відповідач [PERSON]. представник відповідача - КС «Мрія», представник третьої особи в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 06.04.2016 року та 15.04.2016 року, про причини неявки суду не повідомили, а тому суд, в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2006 року між ВАТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6706С40, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 22000 дол. США з нарахуванням відсоткової ставки - LIBOR USD (12m) + 6,05%, але не менше 11,75% річних. В забезпечення кредиту між ВАТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 6706Z115 від 22.09.2006 року, де предметом іпотеки є двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 50,90 кв.м., яка була придбана за рахунок кредиту. Як вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.06.2010 року, наявної в матеріалах справи, 08.06.2010 року міським відділом державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, належні [PERSON]. У зв'язку з вищенаведеним позивач як кредитор за зобов'язанням та заставодержатель не має змоги в разі виникнення необхідності реалізувати предмет застави для задоволення вимог банку. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч.4 вищезазначеної норми Закону, про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. В судовому засіданні встановлено, що право застави у позивача виникло 22.09.2006 року, про що свідчить договір іпотеки № 6706Z 115, що посвідчений у цей день приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л., за реєстраційним номером 5629. Як вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.06.2010 року ухвалу суду, на підставі якої накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, належні [PERSON], в т.ч. на квартиру за адресою: [ADDRESS] - винесено 05.05.2010 року. На підставі вищенаведеного суд приходить до переконання, що позивач - як кредитор за зобов'язанням та заставодержатель має право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави, а саме - на звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язання, передбаченого договором, таке не буде виконано, а накладення арешту на заставлене майно порушує право банку як стягувача. На підставі вищенаведеного суд вважає, що АТ «Укрексімбанк» має переважне право на звернення стягнення на предмет застави, а тому позов підлягає до задоволення і для забезпечення належного захисту інтересів позивача предмет застави слід звільнити з-під арешту.

Outcome: approved