Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на ту обставину, що відповідно до укладеного договору №AB90RX01390002 від 25.12.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4710 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача в заяві. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотки, комісію та інші витрати згідно Умов. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого має прострочену заборгованість станом на 19.03.2014 року в сумі 60744 грн. 73 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3933,44 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 410,45 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 2147,76 грн., та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 54253,08 грн.. Посилаючись на те, що рішенням Слов'яносербського районного суду від 27.11.2013 року з відповідача була стягнена сума 9491,65 коп., позивач просить суд стягнути різницю в сумі 54315,73 грн. та судові витрати у сумі 543 грн. 16 коп.. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи судом повідомлений належним чином. Суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. На підставі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На виконання договору №AB90RX01390002 від 25.12.2007 року банк надав відповідачу [PERSON] кошти у розмірі 4710 грн. Виходячи з положень ст. ст. 1050, 549 ЦК України, у випадку несвоєчасного повернення кредитних коштів передбачено можливість стягнення неустойки, розмір якої встановлюється актом цивільного законодавства або договором. Відповідно до укладеного договору №AB90RX01390002 від 25.12.2007 року договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Даний договір є чинним і правомірним. Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» визначено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті платежів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки платежу.. Частина 1 ст. 546 ЦК України передбачає, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, або пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Оскільки відповідач не виконав свої обов'язки, передбачені п. 3.2.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» по сплаті заборгованості за кредитом, процентами за його користування, та комісії, зазначені суми підлягають стягненню з нього на користь позивача, так само, як і суми пені за порушення строків виплат. Але при цьому суд виходить з наступного. Рішенням Слов'яносербського районного суду від 27.11.2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення боргу позов було задоволено частково та з відповідача була стягнена сума на користь позивача 9491,65 коп. Предметом розгляду по зазначеній справі була сума заборгованості за кредитним договором №AB90RX01390002 від 25.12.2007 року станом на 1.10.2013 року, яка склала 58524,27 грн., в ч.т. заборгованість за кредитом - 3933,44 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 410,45 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 2147,76 грн., та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором -48769,56 грн. та штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 2763,06 грн. - процентна складова.. Рішенням суду від 27.11.2013 року розмір пені 48769,56 грн. за період по 01.10.2013 року було зменшено до 3000 грн.. зазначене рішення суду набрало законної чинності. Звертаючись до суду з позовом 08.04.2014 року, позивачем знову заявляються аналогічні вимоги щодо стягнення сум заборгованості (за виключенням сум штрафів). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню лише в частині стягнення пені за період після 1.10.2013 року, оскільки інші позовні вимоги вже були предметом судового розгляду і по ним винесено судове рішення. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені за період прострочення платежів з 1.10.2013 року в сумі 5483 грн. 52 коп.. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму пені прострочення платежів за період з 1.10.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial