Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 25.10.2012 року між ними, відповідачем та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України було укладено Договір № 1537 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони. За умовами договору вони (позивач) - підрозділ, а кандидатом є відповідач. Відповідно до договору вона (позивач) прийняли на себе зобов'язання перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО при ГУМВС України в м. Києві, а відповідач зобов'язався оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в м. Києві 01.02.2013 року, і відпрацювати мінімум три роки. Розділом 2 Договору передбачено, що у разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахуванні з навчання або звільнення за негативними мотивами, звільнення за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку, відповідач має в установленому порядку компенсувати всі витрати, що здійснив підрозділ за його навчання. Всупереч вимогам Договору міліціонер взводу № 2 спеціаліст роти груп затримання Дніпровського районного відділу [PERSON] 16 та 17 лютого 2014 року відмовився заступати на службу, та надати пояснення. За фактом невиходу відповідача на службу, комісією було складено акти від 16.02.2014 року та від 17.02.2014 року, та акт про відмову надати пояснення від 17.02.2014 року. За результатами службового розслідування по факту порушень службової дисципліни видано Наказ від 04.03.2014 року № 93 о/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Дніпровського РВ УДСО», яким міліціонера взводу № 2 спеціальної роти груп затримання Дніпровського РВ УДСО при ГУМВС України в м. Києві сержанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до ст. 63 п. «Є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. У зв'язку із чим звернулися до суду з даним позовом, та просили стягнути з відповідача борг за навчання в сумі 11 615,46 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, уточнені позовні вимоги, та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що ними перераховано до Рівненського вищого професійного училища Департаменту Державної служби охорони при МВС України кошти в сумі 15 150,57 грн., з них 11 561,64 грн. - кошти за професійну підготовку відповідача, 2 150,40 грн. - стипендія, 1 438,53 грн. - кошти за забезпечення речовим майном. Дана сума перерахована до навчального закладу без урахувань ПДВ згідно ст. 197.1.2 Податкового кодексу України. В довідці про відшкодування вартості початкової підготовки зазначено, що відповідач не відпрацював 23 місяці, так як вартість навчання за один місяць складає 420,85 грн., то сума компенсації за 23 місяці становить 9 679,55 грн. Враховуючи ст. 185 Податкового кодексу України, відповідач має їм сплатити ПДВ (20 %) в сумі 1 935,91 грн. Загальна сума боргу відповідача становить 11 615,46 грн. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Пояснив, що відповідач дійсно навчався в навчальному закладі, за його навчання оплати проводив позивач. Проте відповідач був звільнений у зв'язку з невиходом на роботу. Компенсація вартості за навчання відповідача складає 9 679,55 грн. Щодо стягнення з відповідача суми ПДВ 20 % заперечував, так як постачання послуг із здобуття освіти не оподатковується, і позивач ПДВ не сплачував. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що 25.10.2012 року між позивачем, відповідачем та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України було укладено Договір № 1537 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони. Відповідно до якого, позивач зобов'язався сплатити 11 561,64 грн. за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО при ГУМВС України в м. Києві, а відповідач зобов'язався оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в м. Києві 01.02.2013 року, і відпрацювати мінімум три роки. Розділом 2 Договору передбачено, що у разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахуванні з навчання або звільнення за негативними мотивами, звільнення за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку, кандидат зобов'язується в установленому порядку компенсувати всі витрати, що здійснив підрозділ за його навчання. Згідно Актів від 16.02.2014 року та 17.02.2014 року, складених комісією та затверджених Т.в.о. начальника Дніпровського РВ УДСО при ГУМВС України в м. Києві Приходько А.Г. міліціонер спеціальної роти груп затримання Дніпровського РВ УДСО при ГУМВС України в м. Києві, сержант міліції [PERSON] не вийшов на роботу 16.02.2014 року та 17.02.2014 року без поважних причин. З Акту про відмову надати пояснення від 17.02.2014 року слідує, що [PERSON] відмовився надати письмове пояснення з приводу невиходу на роботу, зазначивши, що йому все одно як його буде звільнено з органів внутрішніх справ, що він не бажає проходити службу в органах внутрішніх справ, на службу виходити не буде, та просив його більше не турбувати. Наказом № 93 о/с від 04.03.2014 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 63 п. «Є» (за порушення дисципліни). Відповідно до довідки № 12, складеної головним бухгалтером УДСО при ГУУМВС України м. Києві [PERSON] навчався у Рівненському вищому професійному училищі з 06.10.2012 року по 31.01.2013 року. З його навчання сплачено 15 150,57 грн. (початкова підготовка - 11 561,64 грн., стипендія - 2 150,40 грн., речове майно - 1 438,53 грн.). Працював в УДСО при ГУ МВС України (Дніпровський) з 01.02.2013 року по 04.03.2014 року - 13 місяців. Не відпрацьовано 23 місяці. Сума компенсації за навчання складає 9 679,55 грн. (15 150,57 грн. : 36 місяців = 420,85 грн. (за один місяць навчання) х 23 місяці). Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за навчання в сумі 9 679,55 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача кошти в сумі 1 935,91 грн., які є ПДВ - 20 %, оскільки вони є платником податку на додану вартість. В цій частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки вони безпідставні. Пунктом 197.1.2 Податкового кодексу України передбачено, що звільнено від оподаткування постачання послуг із здобуття вищої, середньої, професійно-технічної та дошкільної освіти навчальними закладами, у тому числі навчання аспірантів і докторантів, навчальними закладами, що мають ліцензію на постачання таких послуг, а також послуг з виховання та навчання дітей у будинках культури, дитячих музичних, художніх, спортивних школах і клубах, школах мистецтв та послуг з проживання учнів або студентів у гуртожитках. До таких послуг належать послуги з: а) виховання та навчання дітей, які постачаються дитячими музичними та художніми школами, школами мистецтв, будинками культури (гра на музичних інструментах, хореографія, образотворче мистецтво, гуртки (факультативи) іноземних мов, комп'ютерного навчання); б) утримання, виховання та навчання дітей у дошкільних навчальних закладах як у межах обсягу, установленого навчальними планами і програмами, так і понад зазначений обсяг; в) усіх видів освітньої діяльності, які постачаються загальноосвітніми навчальними закладами I-III ступенів; г) усіх видів освітньої діяльності, які постачаються професійно-технічними навчальними закладами; ґ) усіх видів освітньої діяльності, які постачаються вищими навчальними закладами I-IV рівнів акредитації, у тому числі для здобуття іншої вищої та післядипломної освіти; д) навчання слухачів підготовчих відділень вищих навчальних закладів; е) повторного вивчення відрахованими студентами (курсантами) окремих дисциплін і курсів з подальшим складенням іспитів; є) навчання аспірантів і докторантів; ж) приймання кандидатських іспитів; з) надання наукових консультацій для осіб, які підвищують кваліфікацію самостійно; и) довузівської підготовки; і) проведення лекцій з питань науки і техніки, культури та мистецтва, фізичної культури і спорту, правових знань, туризму і краєзнавства; ї) надання консультацій для учнів, вихованців, студентів, курсантів понад обсяги, встановлені навчальними планами і програмами, для аспірантів, докторантів; й) організації літніх мовних курсів, шкіл, семінарів; групових та індивідуальних занять фізичною культурою та спортом на стадіонах, у спортивних залах і плавальних басейнах, на тенісних кортах для дітей, учнів і студентів. Крім того, перевіривши копії Актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг - оплата послуг по навчанню працівників УДСО при ГУ МВС України в м. Києві за період з жовтня 2012 року по січень 2013 року, було встановлено, що оплата навчання здійснювала без ПДВ. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 243,60 грн. (мінімальний розмір), дані кошти відповідач має сплатити позивачу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial