Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить звернути стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки), а саме на земельну ділянку, площею 0,0609 га, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, с. Скнилів, що належить Іпотекодавцю-Майновому поручителю на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого Скнилівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 16 жовтня 1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №. 99, кадастровий номер [NUMBER], шляхом продажу Предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в розмірі - 4 924,24 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 51 887,56 гривень та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві покликається на те, що між ВАТ Банк Універсальний, правонаступником якого є ІІАТ «Універсал Банк» (Позивач) та [PERSON] (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог) 11.05.2006 року було укладено Кредитний договір № 11-1/208к-06 (далі - Кредитний договір) на загальну суму 27 200,00 євро з терміном повернення кредиту до 10.05.2010 року, процентна ставка становить 14,50 % річних. Зазначений кредит Боржником отримано на споживчі потреби. Факт отримання кредитних коштів [PERSON] підтверджується заявою па видачу готівки 11.05.2006 року. Відповідно до п.6.1.1. Кредитного договору Відповідач зобов'язувався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним Договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно даного договору. Згідно п.4.4 Кредитного договору сплата процентів повинна була здійснюватися Відповідачем не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Відповідно до п. 4.6 Договору, погашення кредиту повинно було відбуватись згідно графіку погашення заборгованості по кредиту (Додаток №1). Відповідач, в терміни, встановлені Кредитним договором, кошти не повернув. Крім того, згідно п.9.1. Кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів, комісій за користування кредитними коштами Позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу за весь час прострочення. Однак даний обов'язок Позичальником не виконувався, на підставі чого виникла заборгованість перед ПАТ Універсал Банк, що станом на 03.01.2012 року становить 4 924,24 євро, що еквівалентно за офіційним курсом ПБУ станом на дату розрахунку 51887,56 гривень, з них: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість по сумі кредиту ( у тому числі і прострочена) 4 720,62 євро. що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 49 741,98 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~відсотки - 87,53 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 922,32 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пеня - 116,09 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 1 223,26 гривень. Розрахунок додасться. Однак, станом на 30.05,2014 року дана заборгованість с непогашеною, а отже зобов'язання, які виникли у гр. [PERSON]., за кредитним договором є невиконані. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором - додатково було укладено між Позивачем та [PERSON] (надалі Відповідач або Майновий поручитель) договір іпотеки від 25.10.2006 року, посвідчений приватними нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мор П.М.; згідно якого майновий поручитель забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 11-1/208к-06 від 11.05.2006 року, а також будь-яких додаткових угод до нього, укладених між Іпотекодержателем та Позичальником. Згідно п. 1.2. зазначеного Договору іпотеки Відповідач передає Позивачу в якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором земельну ділянку, площею 0,0609 га, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Скнилів. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю-Майновому поручителю на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЛВ №4103 виданого Скнилівською сільською радою ІІустомитіиського району Львівської області 16 жовтня 1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №. 99. Кадастровий номер [NUMBER]. Згідно п.п. 4.1.1. договору іпотеки, у випадку невиконання Позичальником Кредитного договору та/або Іпотекодавцем-майновим поручителем даного договору, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, в порядку та на умовах передбачених даними Договором. Відповідно до п. 4.2. звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється зокрема за рішенням суду. На підставі наведеного позивач вважає позовні вимоги підставними та просить їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання повторно не зявилися і не повідомили суд про причини неявки, хоча були належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву до суду, що проти задоволення позову, а саме звернення стягнення на земельну ділянку не заперечує. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, які слід визнати поважними, та посилань на докази, які мають значення для справи, а представник позивача не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 530 ч. 1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що між ВАТ Банк Універсальний, правонаступником якого є ІІАТ «Універсал Банк» (Позивач) та [PERSON] (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог) 11.05.2006 року було укладено Кредитний договір № 11-1/208к-06 (далі - Кредитний договір) на загальну суму 27 200,00 євро з терміном повернення кредиту до 10.05.2010 року, процентна ставка становить 14,50 % річних. Також судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кошти в розмірі 27 200,00 євро, що підтверджується заявою на видачу готівки 11.05.2006 року. Відповідачем було порушено свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11-1/208к-06 від 11.05.2006р. станом на 03.01.2012 року заборгованість Відповідача перед Банком становить 4 924,24 євро, що еквівалентно за офіційним курсом ПБУ станом на дату розрахунку 51887,56 гривень, з них: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість по сумі кредиту ( у тому числі і прострочена) 4 720,62 євро. що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 49 741,98 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~відсотки - 87,53 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 922,32 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пеня - 116,09 євро, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 1 223,26 гривень. Окрім того судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором - додатково було укладено між Позивачем та [PERSON] (надалі Відповідач або Майновий поручитель) договір іпотеки від 25.10.2006 року, посвідчений приватними нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мор П.М.; згідно якого майновий поручитель забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 11-1/208к-06 від 11.05.2006 року, а також будь-яких додаткових угод до нього, укладених між Іпотекодержателем та Позичальником. Згідно п. 1.2. зазначеного Договору іпотеки Відповідач передає Позивачу в якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором земельну ділянку, площею 0,0609 га, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Скнилів. Згідно п.п. 4.1.1. договору іпотеки, у випадку невиконання Позичальником Кредитного договору та/або Іпотекодавцем-майновим поручителем даного договору, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, в порядку та на умовах передбачених даними Договором. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника (право застави). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому ним Законом. Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. Оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок невиконання [PERSON]своїх зобов'язань щодо сплати кредиту позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, а саме звернути стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки) - земельну ділянку, площею 0,0609 га, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, с. Скнилів, що належить [PERSON] та стягнути судові витрати.

Outcome: approved