Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до приватного підприємства «Міські квіти», третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання за ним права користування кімнатою №94 в гуртожитку по вул. Жоліо Кюрі №20 в м. Одесі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому, як працівнику СПМК-603 тресту «Південьсільспецмонтаж» 17.12.1979 року було виділено койко-місце в гуртожитку, в будинку №20 по вулиці Жоліо Кюрі в м. Одесі. З того часу і по сьогоднішній день він постійно проживає в кімнаті №94 вказаного гуртожитку. Разом з [PERSON], починаючи з 1982 року, у вказаній кімнаті проживала його дружина [PERSON] (дошлюбне прізвище Клевана) С.А. на яку згодом був оформлений особовий рахунок. В 2012 році дружина позивача [PERSON] померла, а позивач продовжив проживати у вказаній кімнаті. Позивач, як він зазначив в позові, неодноразово просив директорів ЖЕД надати йому копії документів на вселення в кімнату № 94, однак вказаних документів він не отримав, що і стало причиною звернення до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду клопотання в якому просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. (а.с. 41). Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача не визнав та просив відмовити у задоволенні позову у звязку з необґрунтованістю, підтримав подані раніше заперечення на позов. (а.с. 27-28). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи у суді повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, вважає що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, у звязку з наступним. Судом встановлено, що на підставі рішення Одеської міської ради №3437-У від 09.10.2008 року було надано згоду на передачу з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси гуртожитку та інженерних мереж за адресою: м. Одеса, вул. Жоліо Кюрі, буд. 20. (а.с. 31). На підставі акту приймання-передачі, який був затверджений рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №4 від 13.01.2009 року, вказаний гуртожиток був переданий від ДП ЖЕД «Украгропромбуд» до комунальної власності. (а.с. 33-36). На підставі наказу КП «ЖКС «Північний» №58/по від 06.03.2009 року гуртожиток №20 по вулиці Жоліо Кюрі в м. Одесі був знятий з балансу КП та переданий на баланс управління ПП «Міські квіти». (а.с. 38-40). Як встановлено судом, [PERSON] починаючи з 1979 року постійно проживає в кімнаті №94, будинку гуртожитку №20, по вулиці Жоліо Кюрі в м. Одесі. Разом з [PERSON], починаючи з 1982 року, у вказаній кімнаті проживала його дружина [PERSON] (дошлюбне прізвище Клевана) С.А. на яку згодом був оформлений особовий рахунок. В 2012 році дружина позивача [PERSON] померла, а позивач продовжив проживати у вказаній кімнаті. Ст. 127, 128, 129 ЖК України передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Жила площа гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету. Згідно з нормами ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЖК України ордер на вселення у жиле приміщення може бути видано лише на вільне жиле приміщення, а згідно зі ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним, зокрема, у разі порушення прав інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», визначено, що судам, вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, слід з'ясовувати, крім інших питань, і питання щодо видачі відповідно до Примірного положення ордера на зайняття жилої площі в гуртожитку. Отже, законом установлено, що єдиною підставою для вселення працівника підприємства на надану жилу площу в гуртожитку є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку. Матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що [PERSON] вселився у гуртожиток на підставі відповідного ордеру. Позивач не надав належних та допустимих доказів того, чи приймалося спільне рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету щодо надання [PERSON] житлової площі в гуртожитку та чи видавався адміністрацією підприємства ордер для вселення в спірну квартиру в гуртожитку. Згідно зі\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею\~ст.11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до приватного підприємства «Міські квіти», третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання права користування жилим приміщенням та залишає позов без задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed