Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, і в обґрунтування уточнених позовних вимог вказав про те, що 17.01.2017 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не виплачена заробітна плата з вересня 2016р, також не виплачена вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду документи та заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши думку сторін, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що 23.07.1975 року його було прийнято на роботу до ПАТ «СМНВО» токарем згідно наказу № 1177 від 24.07.1975 року. Згідно наказу по підприємству № 354/ок від 17.01.2017 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, ч.3 ст.38 КЗпП. /а.с.5/ З довідки ПАТ «СМНВО» вбачається, що станом на березень 2017 року заборгованість підприємства перед [PERSON] у розмірі 46810,61 грн. була виплачена підприємством 17.03.2017 року у касі ПАТ «СМНВО» за касовим ордером №1712. Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначених у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999р. № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, якщо при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільнені, судом буде встановлено, що в день звільнення працівнику не виплачена заробітна плата, то на підставі ст. 117 КЗпП України суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення рішення. Відповідно до довідки ПАТ «СМНВО» середньоденна заробітна плата [PERSON] за останні 2 календарні місяця роботи , перед звільненням , складає 409,10 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 10227,50 грн. (з розрахунку 25 дні*409,10 грн./день = 10227,50 грн.) Таким чином, на основі з'ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позовна заява [PERSON] до ПАТ «СМНВО» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved