Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою, залити сина проживати з ним та виписати з домової книги реєстрацію [PERSON] Свої вимоги мотивує слідуючим. З 26.02.2011 року він з відповідачем перебувають у шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] Спільне життя між ними не склалося. За час спільного проживання дружина не проявляла інтересу до роботи по домашньому господарству, натомість докоряла йому в погіршені матеріального сімейного стану. Його намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели. Вони з сином проживають з його батьками, які у всьому йому допомагають і тому після розірвання шлюбу він хоче щоб син проживав з ним. Дружина зібрала свої речі і не повідомивши куди йде покинула будинок, тому він хоче щоб дружина знялася з реєстрації місця проживання в будинку його батьків. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою в якій просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON],[INFO] з нею та примусово відібрати сина [PERSON] у батька [PERSON] та передати його їй. Свої вимоги мотивує слідуючим. З відповідачем перебувають у шлюбі з 26.02.2011р. Вони проживали у батьків її чоловіка. Проте, через різні погляди на життя їй довелося залишити вказаний будинок. Оскільки в неї не було коштів, спочатку сина вона не забрала, але на даний час вона має постійне місце проживання для себе та свого сина. Після того, як вона припинила проживати з чоловіком, останній заборонив відвідувати їй сина та чинив усякі перешкоди для їхніх зустрічей. Намагання домовитися з чоловіком мирним шляхом ні до чого не призвели тому вона змушена до суду звернутися з позовом про визначення місця проживання дитини з нею. Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечив та пояснив, що дитина провинна залишитися проживати з батьком, оскільки відповідач ніде не працює та не може забезпечити сина. Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав частково, а саме відповідач погодилася на розірвання шлюбу, проти визначення місця проживання дитини з батьком заперечив, оскільки неповнолітня дитина потребує більше уваги матері, а тому повинна проживати з матір'ю. З цих підстав було подано зустрічний позов, який представник позивача просить задовольнити. Представник третьої особи Вергун С.С. в судовому засіданні пояснила, що знає сім». [PERSON] з хорошої сторони. Вважає, що в батьків рівні права на дитину. В батька [PERSON] умови для проживання дитини створені про що Новоолександрівською сільською радою було складено акт обстеження матеріально - побутових умов сім»ї. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи , судом встановлено. Сторони перебувають в шлюбі з 26.02.2016 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Каланчацького районного управління юстиції Херсонської області, за актовим записом № 7. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час їхні шлюбні відносини фактично припинено, спільний побут та господарство не ведеться. Суд вважає, що первинний позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою [PERSON] Остання добре піклується про сина, є хорошою матір'ю, дитина завжди нагодована та чисто вдягнута. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю позивача, її син з дитиною проживають у їхньому будинку, син добре піклується про свого сина, її онука, утримувати онука вони сину допомагають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є кумою батьків позивача і часто буває в них дома. [PERSON] добре піклується про свого сина [PERSON], дитина забезпечення одягом, харчуванням, іграшками. [PERSON], яка є троюрідною сестрою позивач надала в суду пояснення анологічні поясненням [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є співмешканцем відповідача, [PERSON] дуже любить свого сина, і розлучення з ним переживає дуже тяжко, хоче щоб дитина проживала з матір'ю. Позовні вимоги за первинним позовом щодо залишення сина [PERSON] на вихованні та утриманні батька - [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішеним органом опіки або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи, що син [PERSON] має чотирьохрічний вік та потребує постійного материнського піклування, суд вважає, що місцем проживання дитини необхідно визначити з матір'ю [PERSON] Також задоволенню не підлягає вимога щодо примусового зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач знялася з місця реєстрації за адресою [ADDRESS] та зареєструвалася за місцем проживання своїх батьків в [ADDRESS]. Тому підстави зняття з реєстрації відповідача відпали. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання сина підлягають задоволенню, так як вже вище зазначалося, що [PERSON] має чотирьохрічний вік та потребує постійного материнського піклування. Крім того принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, яким проголошено, що для повного та гармонійного розвитку його особистості потребує любові та розуміння. Він повинен, коли це можливо, рости на забезпеченості та під відповідальністю своїх батьків та в усякому випадку в атмосфері любові та моральної матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Вимога зустрічної позовної заяви щодо відібрання малолітньої дитини [PERSON] у батька [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки дані дії можуть травмувати психологічний стан дитини.

Outcome: partial