Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який на протязі слухання справи уточнював (а.с. 37,45) та просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 283913,15 грн., проценти за користування позикою у сумі 442932,59 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог посилається на те, що 01 лютого 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 25000 доларів США зі сплатою 4% на місяць та строком повернення 30 січня 2014 року. До теперішнього часу відповідач вказаний борг позивачу не повернув, що його змусило звернутися до суду з вказаним позовом. У судовому засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги та уточнення, та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно брав у позивача в борг зазначену суму, гроші не повернув, проценти не сплачував. Не згоден з розміром боргу, так як вважає його завищеним. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01 лютого 2011 року [PERSON] взяв 25000 доларів США, під чотири відсотки на місяць, у [PERSON], що підтверджується борговою розпискою (а.с. 3). Зазначений борг [PERSON] зобов'язався повернути 30 січня 2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України, передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved