Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку № 29 по вул. Возєднання у м. Хуст. Крім нього у буднику зареєстрована також його колишня дружина відповідачка [PERSON], яка після розлучення змінила місце проживання, його будинком не користується, обовязків, повязаних з утриманням житлового приміщення та оплатою комунальних послуг, не виконує. Через це у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим порушуються його права. Оскільки у його будинку зареєстрована відповідачка, яка вже не є членом його сімї, він не може повноцінно розпоряджатися будинком. Просить суд винести рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням у вищевказаному будинку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилася. До суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять суд позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні у матеріалах справи. Причини її неявки суду невідомі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Хустської міської ради в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява від представника за довіреністю [PERSON] про розгляд справи у її відсутності за наявними у справі матеріалами. У порядку, передбаченому ст.ст. 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати дану справу у відсутності сторін та інших учасників і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку № 29 по вул. Возєднання в м. Хуст Закарпатської області, який належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.1997 року, що підтверджується копією свідоцтва та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.08.2004 року № 4463696. Згідно записам у будинковій книзі, крім позивача у будинку зареєстрованою є відповідачка [PERSON], яка згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2016 року є колишньою дружиною позивача. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов мешканця [INFO] [PERSON], після розлучення його колишня дружина [PERSON] за даною адресою зареєстрована, але не проживає. Реєстрація місця проживання відповідачки у даному будинку створює для позивача перешкоди у користуванні майном. Так, позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також дана обставина позбавляє його можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом. Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідачки у будинку позивача порушує права та інтереси останнього, повязані з розпорядженням та користуванням належним йому майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачка [PERSON] у будинку, належному позивачу, не проживає більше року, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, а її реєстрація порушує права та інтереси позивача, повязані з розпорядженням та користуванням належним йому майном, суд приходить до висновку, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщення у належному позивачу будинку. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved