Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь, в інтересах її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], шкоду завдану останньому внаслідок смерті його батька [PERSON]. померлого [INFO] року, щомісячно, починаючи з 01 січня 2014 року - 01 липня 2014 року в сумі 609,26 грн. і в подальшому до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до [INFO] року, з урахуванням індексу індексації і росту розміру мінімальної заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 15 вересня 1995 року вона уклала шлюб з [PERSON], від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. [INFO] року її чоловік повертався з м. Києва до дому на автомобілі «Міцубісі Кольт» під управлінням водія [PERSON], яка приблизно о 16.00 поблизу с. Куколівка Олександрійського району Кіровоградської області, не впоралась з управлянням та скоїла ДТП. Під час зіткнення, її чоловікові були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких він, не приходячи у свідомість, на місці пригоди в той же день помер. За вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2010 року [PERSON] визнано винною у здійсненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та позбавлення керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 лютого 2012 року по справі № 2-115/2012 з [PERSON] стягнуто на її користь: витрати на поховання чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, та на спорудження пам'ятника в сумі 32718 грн.; на її користь, в інтересах її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], шкоду завдану останньому внаслідок смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2012 року в сумі 535,92 грн., до досягнення ним вісімнадцяти років, тобто до [INFO] року; на її користь, в інтересах її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], завдану їм моральну шкоду в сумі 20000 грн.; на користь держави судовий збір в сумі 649 грн. На підставі цього рішення, Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська, 08 травня 2012 року видав їй виконавчий лист № 2-115. 22 жовтня 2013 року Заводський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ повернув їй виконавчий лист, у зв'язку з відсутністю присудженого майна в натурі. При цьому, залишок нестягнутої суми боргу з відповідача на її користь складає 52521,34 грн. Оскільки відповідач добровільно відшкодувати завдану їй шкоду відмовилась, вона вимушена знову звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого. З 29 липня 2013 року її син [PERSON], [INFO], навчається на першому курсі у Військовій академії м. Одеса, тому вона змушена звернутися до суду, щоб стягнути з відповідача на свою користь, в інтересах її неповнолітнього сина [PERSON], шкоду завдану останньому внаслідок смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року, щомісячно починаючи з 01 лютого 2014 року в сумі 535,92 грн., до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до [INFO] року, із здійсненням всіх нарахувань не нижче до встановленого державою рівня. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, посилаючи на обґрунтування позову. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заперечення проти позову, в якому позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], померлим [INFO] року, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 757, свідоцтвом про народження, актовий запис № 417, свідоцтвом про смерть, актовий запис № 233. Смерть [PERSON] настала внаслідок злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, винною у якому було визнано відповідача, що підтверджується вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2010 року, ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2011 року. [PERSON] є курсантом другого курсу денної форми навчання Віськогової академії м. Одеси, з 07 серпня 2013 року знаходиться на повному державному забезпеченні, термін навчання становить 4 роки, що підтверджується довідкою за вих. № 1155/674 від 29 жовтня 2014 року. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується … дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Враховуючи, що син позивача [PERSON] навчається на денній формі навчання, знаходиться на казарменому положенні, постійно мешкає у м. Одесі, та, як слідство, мешкає окремо від позивача, на момент звернення до суду з позовом досяг 18-ти річного віку (повноліття) і мав повну цивільну дієздатність, позивач не може бути представником сина, оскільки останній не надавав їй повноважень на звернення до суду з позовом у його інтересах і подальше представництво його інтересів у суді, тож суд вважає, що позивач [PERSON] є неналежним позивачем у справі.

Outcome: dismissed