Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідачі є власниками та проживають в [ADDRESS]. Вказана квартира - двокімнатна, загальною площею 49,6 кв. м, в тому числі житловою площею 29,3 кв. м., де зареєстровані та проживають відповідачі. Оскільки відповідачі не виконують належним чином свої обов'язки по своєчасному внесенню в повному обсязі плати за користування жилою площею та комунальними послугами, то за ними утворилась заборгованість яка станом на 01.09.2013 року становить 9990,94 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені в позові. Також вказала, заборгованість за відповідачами рахується з 2009 року і відповідачі періодично сплачують її частини, а саме в жовтні 2009 року сплатили 584,39 гривень при місячному нарахуванні 449,04 гривні, в лютому 2010 року - 492,65 гривень при місячному нарахуванні 435,49 гривень, в травні - 514,86 гривень при місячному нарахуванні 473,84 гривні, а отже строк позовної давності не є пропущеним відповідно до ст. 264 ЦК України, так як відповідачами вчинено дії, що свідчать про визнання ними позову. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала і вказала, що не визнає нарахованого боргу через його давність, а також відсутність укладених договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що ухвалою Солом'янського районного суду від 22 січня 2013 року скасовано судовий наказ, виданий за заявою Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за ЖКП. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є власниками та проживають в [ADDRESS]. Вказана квартира - двокімнатна, загальною площею 49,6 кв. м, в тому числі житловою площею 29,3 кв. м., де зареєстровані та проживають відповідачі. Оскільки відповідачі не виконують належним чином свої обов'язки по своєчасному внесенню в повному обсязі плати за користування жилою площею та комунальними послугами, то за ними утворилась заборгованість яка станом на 01.09.2013 року становить 9990,94 гривень та складається з основного боргу в сумі 8665,04 гривень, інфляційних нарахувань в сумі 868,34 гривень та 3% річних в сумі 457 гривень 56 копійок. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для сплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунком періодом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві ради нараховує відповідачам плату за користування житлом та плату за користування комунальними послугами у розмірі який відповідає затвердженим тарифам та нормам споживання. Суд критично ставиться та не приймає до уваги твердження відповідача про те, що між сторонами не існує ніяких договірних відносин і відповідно не існує обов'язку по оплаті наданих послуг, оскільки між КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві ради та відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Неодноразові попередження позивача про сплату заборгованості за квартирну плату та плату за користування комунальними послугами відповідачами залишені без уваги. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідачі плату за користування житловою площею та комунальними послугами повністю не сплачують, суд у відповідності до ст. ст. 64, 66- 68 ЖК України та ст. ст. 256, 257 ЦК України, вважає правильним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по платі за користування жилою площею та комунальними послугами в сумі 9990,94 гривень та складається з основного боргу в сумі 8665,04 гривень, інфляційних нарахувань в сумі 868,34 гривень та 3% річних в сумі 457 гривень 56 копійок. Також суд враховує, що заборгованість за відповідачами рахується з 2009 року і відповідачі періодично сплачують її частини, а саме в жовтні 2009 року сплатили 584,39 гривень при місячному нарахуванні 449,04 гривні, в лютому 2010 року - 492,65 гривень при місячному нарахуванні 435,49 гривень, в травні - 514,86 гривень при місячному нарахуванні 473,84 гривні, а отже строк позовної давності не є пропущеним відповідно до ст. 264 ЦК України, так як відповідачами вчинено дії, що свідчать про визнання ними позову. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved