Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 31 березня 20009 року до КС «Карат» звернулася з заявою член кредитної спілки відповідач [PERSON], яка просила надати їй кредит у сумі 70000 грн. 00 коп. для розвитку підприємства, терміном на 12 місяців. 31.03.2009 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 10868, за яким позивач зобов'язався надати відповідачу - [PERSON] кредит у розмірі 70000,00 грн. на умовах строковості, платності, зворотності, забезпеченості та цільового характеру використання, а відповідач у свою чергу, зобов'язався повернути кредит у строк до 31.03.2010 року та сплатити кошти за користування кредитом, виходячи зі ставки 72% річних за кожен день користування кредитом від несплаченої суми кредиту, згідно графіку розрахунків, який погоджено сторонами при укладенні кредитного договору. Для забезпечення належного виконання відповідачем - [PERSON] своїх зобов'язань по договору між позивачем та співвідповідачем - ПП «Шанс» укладено договір поруки № 10868 за яким співвідповідач зобов'язався відповідати по зобов'язанням відповідача в повному обсязі та у солідарному порядку у випадку невиконання або неналежного виконання ним своїх зобов'язань по кредитному договору № 10868. Відповідно до умов Кредитного договору Позивач 31 березня 2009 року надав Відповідачу через касу КС «Карат» кредит у розмірі 70000,00 грн. чим виконав свої зобов'язання по договору у повному обсязі У свою чергу відповідач узяті на себе зобов'язання по договору належним чином не виконала, кредит не погасила. Захищаючи свої порушені права, позивач, звернувся із позовною заявою про стягнення з відповідача та співвідповідача заборгованості за Кредитним договором в 2009 році. 04.12.2009 року між КС «Карат», [PERSON] та ПП «Шанс» була укладена мирова угода, згідно якої боржники до 28.01.2010 року повинні були погасити борг по договору. Боржники частково зобов'язання виконали, залишок боргу на 30.06.2010 року складає 19270,00 грн. Ігноруючи свої зобов'язання за кредитним договором, а також виконання мирової угоди, боржник продовжує не виконувати своїх зобов'язань по договору кредиту № 10868 від 31.03.2009 року та не сплачує існуючу заборгованість. Відповідно до п. 3.1. Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 72% річних від суми залишку кредиту за кожень день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. У відповідності до п. 9.2 кредитного договору № 10868 від 31.03.2009 року - дія договору кредиту продовжується до повного виконання сторонами власних зобов'язань. Станом на 22.10.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті процентів за користування кредитом за період з 30.06.2010 року по 22.10.2014 року становить 60856 (шістдесят тисяч вісімсот п'ятдесят шість) грн. 22 коп. Позивачем неодноразово доводилося до відома боржника та поручителів про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, але заборгованість до цього дня не погашена. В судовому засіданні представник позивача за дорученням Джемільов М.Т. підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 19270,00 грн. тіла кредиту та 60856,22 грн. з нарахованих відсотків за період 30.06.2010 р. по 22.10.2014 р., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 801 грн. 26 коп. Представник відповідач [PERSON] (за довіреністю) в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд закрити провадження по справі, оскільки 04.12.2009 року ухвалою Борівського районного суду Харківської області по справі № 2-461/09 за позовом КС «Карат» до [PERSON], ПП «Шанс» про стягнення заборгованості по кредитному договору № 10868 від 31 березня 2009 року визнано мирову угоду, а провадження у справі закрито. Таким чином, станом на день розгляду справи існує ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з укладенням мирової угоди сторін, ухвалена з приводу спору між тими самими сторонами та про той самий предмет спору і з тих самих підстав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості та несплачених процентів по кредитному договору № 10868 від 31.03.2009 року у розмірі 80126 (вісімдесят тисяч сто двадцять шість) грн. 22 коп. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 04.12.2009 року ухвалою Борівського районного суду Харківської області по справі № 2-461/09 за позовом КС «Карат» до [PERSON], ПП «Шанс» про стягнення заборгованості по кредитному договору № 10868 від 31 березня 2009 року визнано мирову угоду, а провадження у справі закрито. Згідно п.1, п. 2 укладеної мирової угоди відповідач прийняла зобов'язання в строк до 28.01.2010 року сплатити на користь позивача борг по тілу кредиту за договором кредиту № 10868 від 31.03.2009 року в сумі 70000,00 грн. та борг по процентах нарахованих на 28.01.2010 року. Відповідно до п. 8 вищевказаної мирової угоди КС «Карат» в свою чергу зобов'язалася зробити перерахунок заборгованості по процентах відповідно до процентної ставки 72% річних на момент повного виконання зобов'язання, відповідно до п. 3.1 договору кредиту № 10868 від 31.03.2009 року. В п. 9 мирової угоди зазначено, що в разі невиконання боржником даної мирової угоди у строк, зазначений в п. 1, п. 2 цієї мирової угоди, кредитор залишає за собою право перерахування процентів відповідно до п. 3.8 договору кредиту, ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, з моменту укладення мирової угоди та визнання її судом, фактично відбулася новація зобов'язань по кредитному договору № 10868 від 31.03.2009 року, який продовжує діяти до цього часу, оскільки згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Крім того, вищезазначені доводи підтверджуються постановою Верховного суду України від 04.07.2011 року по справі 3-65гс11, згідно якої ВСУ підкреслив, що мирова угода є цивільно - правовим зобов'язанням. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2. ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Крім того встановлені факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі матеріалами: копією ухвали Борівського районного суду Харківської області від 04.12.2009 року про затвердження мирової угоди (а.с.5-7), копією розрахунку суми заборгованості [PERSON] (а.с.8-9), копією кредитного договору (а.с.11-12), копією договору застави (майнової поруки) (а.с.19), копією договору про взаємні обов'язки (а.с.20). Судові витрати стягуються згідно ст. 88 ЦПК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial