Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення старшою дитиною віку повноліття до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.02.2002 року він з відповідачкою уклав шлюб. Від спільного життя мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районному районного суду м. Дніпродзержинська від 08.11.2016 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.09.2007 року з нього було стягнуто на користь відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісяця, на утримання малолітньої дитини: [PERSON] - [INFO] , починаючи з 30.07.2007 року до досягнення дитиною віку повноліття. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.06.2016 року з нього було стягнуто на користь відповідачки аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісяця, на утримання малолітньої дитини: [PERSON] - [INFO] , починаючи з 26.02.2016 року до досягнення дитиною віку повноліття. Всього з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі 41%. Зараз він не працює, тому не має можливості сплачувати аліменти. У нього немає у власності рухомого та нерухомого майна. Він хворіє на цукровий діабет 2 типу, середнього ступеню тяжкості. Часто знаходиться на лікувальні, що потребує багато матеріальних витрат. Не заперечує про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] - [INFO] , у розмірі, як і на другу дитину, 1/6 частини від його заробітку, тому просить суд зменшити розмір аліментів. Ухвалою судді від 05.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 28.01.2020 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. На обґрунтування відзиву зазначила, що позивач, не дивлячись на хворобу - цукровий діабет 2 типу, не має обмежень щодо роботи та працевлаштування, хвороба не є підставою для надання відповідачу статусу інваліда. Зазначає, що зменшення розміру аліментів для позивача носить виключно формальний характер, адже з урахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на двох дітей віком від 6 до 18 років з 01 грудня 2018 року не може становити менше 2218 грн., а позивач не сплачував навіть і цих сум. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надав відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9, 10). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.08.2007 року з позивача були стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його доходів (а.с. 12). На утримання [PERSON] , [INFO] , з позивача стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.06.2016 року (а.с. 13). Відповідно до копії трудової книги (а.с. 16) позивач 19.07.2016 року звільнений за власним бажанням. Позивач хворіє на цукровий діабет 2 типу, середнього ступеню тяжкості, що підтверджується копією виписки №8298 із медичної картки (а.с. 17). Відповідно до довідки про заборгованість по аліментам (а.с. 28, 29), позивач станом на 19.12.2019 року має заборгованість по аліментам на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 14039,48 грн. та 44796,57 грн. - по сплаті аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, оскільки з останього рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.06.2016 року стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , позивач зворіє на цукровий діабет 2 типу середнього ступеню тяжкості, що потребує матеріальних витрат. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених у ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Одночасно із цим суд також зазначає, що 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовної заяви, оскільки змінився матеріальний стан та стан здоров`я позивача, але у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: partial