Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26.06.2013 року в Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що причиною розпаду їхньої сім'ї послужило те, що вони не зійшлись характерами, шлюб носить формальний характер, вони разом не проживають і спільне господарство не ведуть. Ухвалою суду від 03.05.2018 р. провадження в справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутінсть, позовні вимоги підтримав. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, проти розлучення не заперечує, просить залишити прізвище [PERSON]. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 26.06.2013, видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2013 року, актовий запис №141. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]/а.с.4,5/. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сімї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved