Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 12.02.2005р. по 11.11.2013 р. Під час шлюбу вони за рахунок спільних коштів зробили ремонт квартири та придбали наступні речі: плиту газову вартість 3000 грн, кухонні меблі - 5000 грн, вітальню-1200грн, холодильник - 2000 грн, угол-диван - 5100 грн, телевізор 2000 грн, стілець -300грн, пральну машину «самсунг»- 2500грн, мікрохвильову піч-1000 грн. Всього придбано майна на 30100грн. Після розірвання шлюбу вони не досягли згоди щодо поділу вказаного майна, а тому просить поділити майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності визнавши за нею право власності на плиту газову, кухонні меблі, вітальню, пральну машину «самсунг», стілець комп'ютерний. Згодом позовні вимоги доповнила та уточнила і остаточно просила визнати за нею право власності на стінку «Канді» вартістю 1720грн, придбали вітальню «Юлію» - 1200 грн, диван - тахту вартістю 1900грн, телевізор патріот вартістю 600 грн., посуд кухонний вартістю 100 грн та стягнути з відповідача грошову компенсацію замість її частки майна що належить їм по праву спільної сумісної власності. Позовні вимоги, щодо зазначеного нею раніше майна, просила залишити без розгляду. У судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі мотивуючи їх тими ж підставами. Зустрічний позов визнала і підтримала пропозицію відповідача сплатити їй грошову компенсацію за частину спільного майна, яке залишається у його користуванні. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просив крім зазначеного майна позивачкою розділити спільно нажите майно : тюль віконні, стільці кухонні, посуд кухонний, пилосос, частину стінки зали, стінку «Канді», диван тахту, телевізор . Також просив виключити з спільно нажитого майна наступне майно: мікрохвильову піч, пральну машину, телевізор, персональний комп'ютер. Згодом в судовому засіданні позовні вимоги уточнив і остаточно просив визнати за ним право власності на диван-угол «Мілан» вартістю 5100грн, холодильник «індезіт» вартістю 1999грн., газову плиту вартістю 3000 грн. встановлені три натяжні стелі вартістю 2000грн,1178 грн., 1075 грн, покладену кахельну плитку вартістю 696 грн, унітаз вартістю 627грн, мийку вартістю 330 грн, броньовані двері 2169 грн та стягнути на користь [PERSON], грошову компенсацію за її частку майна. Позовні вимоги щодо поділу раніше заявленого майна просив залишити без розгляду. Уточнені позовні вимоги визнав і сторони дійшли згоди, що він виплатить грошову компенсацію за частину спільно нажитого майна, яке залишається у його користування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває в дружніх стосунках з позивачкою. Вона ходила до позивачки додому де остання проживала з відповідачем і бачила їх меблі а саме: кухонний гарнітур (чорне з білим), газову плиту, пральну машину, мікрохвильову піч, білий диван, вітальню. Коли позивачка розірвала шлюб з відповідачем, та переїхала в гуртожиток, то там вона бачила дві шафи з зазначеного кухонного гарнітуру, маленький диван, стіл, шафи. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю позивачки. Під час шлюби її дочка з відповідачем придбала зазначені позивачкою меблі. Вартість їх вона не знає, а після розірвання шлюбу донька забрала деякі речі та переїхала від нього. Що саме забрала не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що бачив як грузилась машина газель меблями. Він в той час був біля під'їзду і курив. В машину грузили дитячі меблі і якісь коробки, але він не придивлявся так як не придав цій обставині значення. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , свідків приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню . Так судом встановлено що сторони перебували в шлюбі з 12.02.2005р. по 11.11.2013 р (а.с. 3). Під час шлюбу вони спільно придбали майно а саме: 10.03.2013р. придбали диван-угол «Мілан» за 5100грн (а.с. 7), 10.04.2009 р. придбали вітальню «Юлію» - 1200 грн(а.с. 21), 23.07.2008 р. придбали стінку «Канді» вартістю 1720грн (а.с75)11.07.2008 р. - диван тахту 1900 (а.с.76).,15 березня 2009 р. придбали холодильник вартістю 1999грн.(а.с. 22). Крім цього сторонами и був зроблений ремонт квартири а саме: встановлені три натяжні стелі вартістю 2000грн,1178 грн., 1075 грн (а.с.37-39), покладена плитка вартістю 696 грн (а.с.40),встановлено унітаз вартістю 627грн, мийка вартістю 330 грн, броньовані двері 2169 (а.с. 41-42) та придбано телевізор «Патріот» вартістю 600 грн., посуд кухонний вартістю 100 грн., газову плиту вартістю 3000 грн. вартість яких визнана сторонами. Після припинення шлюбних стосунків позивачка виїхала з квартири де вони проживали разом і забрала з собою тахту,телевізор, посуд, що не заперечують сторони по справі. Щодо стінки дитячої «Канді», то відповідачка не заперечує проти визнання за нею право власності на вказану стінку. Разом з цим свідок [PERSON] пояснив, що позивачка виносила з квартири дитячі меблі.Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] , Трегуб , Решетник кожен окремо, в судовому засіданні поясняли, що коли вони приходили в квартиру до [PERSON], то бачили там в дитячій кімнаті дитячі меблі, а коли позивачка виїхала з неї, то дитяча кімната була пуста і там знаходився лише комп'ютерний стілець . З зазначених пояснень вбачається, що вказана дитяча стінка знаходиться [PERSON] Відповідач не заперечує щоб при розподілі майна вказана стінка була залишена позивачці за першим позовом разом з іншими речами які вона забрала. Також у судовому засіданні сторони досягли згоди, що відповідач за першим позовом залишить за собою право власності на диван «Мілан» вартістю 5100 та газову плиту вартістю 3000 грн. і виплатить [PERSON] різницю вартості розділеного майна. Главою 8 Сімейного кодексу України регулюється право спільної сумісної власності подружжя. Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями СКта ЦК України. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Між сторонами немає спору щодо дійсної вартості спірного майна, а фактично наявний спір, щодо належності спірного майна до такого, що є спільною сумісною власністю подружжя, або належить сторонам на праві особистої приватної власності. Відповідно до вимог ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При поділі майна подружжя суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджує одному з подружжя, за домовленістю між ними. Таким чином суд вважає доведеним , позов в частині визнання за [PERSON] право власності на стінку «Канді» вартістю 1720грн, вітальню «Юлію» - 1200 грн, диван - тахту вартістю 1900грн, телевізор Патріот вартістю 600 грн., посуд кухонний вартістю 100 грн. всього на суму 5 520 грн. ( 1720+1200+1900+600+100= 5520 грн.) Також суд вважає доведеним , позов в частині визнання за [PERSON] право власності на диван - угол «Мілан» вартістю 5100грн, холодильник «індезіт» вартістю 1999грн., газову плиту вартістю 3000 грн встановлені три натяжні стелі вартістю 2000грн,1178 грн., 1075 грн, покладену кахельну плитку вартістю 696 грн, унітаз вартістю 627 грн, мийку вартістю 330 грн, броньовані двері 2169 грн. всього на суму 23 694 грн. (5100+1999+3000+2000+1178+ 1075+696+627+330+2169= 23694) За згодою [PERSON] їй на підставі частин 4, 5 ст. 71 СК, слід присудити грошову компенсацію замість її частки майна у розмірі 9087грн (23694 -5520 = 18174; 18174 : 2 = 9087) Судові витрати розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved