Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві вказував, що з 14.10.1995 по 19.05.2011 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Дочка перебуває на повному його утриманні, проживає з ним, відповідачка добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча працює, тому з урахуванням матеріального становища, вона має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач позов не визнала, проти його задоволення не заперечувала, пояснила суду, що в 2011 році судом винесено рішення про стягнення аліментів на її користь на дочку з [PERSON], на даний час дочка проживає з батьком, по можливості вона надає кошти дитині, проте на даний час через труднощі надавала допомоги менше, оскільки вона платить за власне навчання та навчання старшої дитини сина [PERSON], якому на даний час 20 років. Крім того, нею зроблений вклад в банку депозит на 1000 грн., кошти нею вкладені для майбутніх потреб дитини, проте договір вкладу оформлений на неї, оскільки на час оформлення дитина не мала ідентифікаційного коду. Вона працює в СТОВ ЗК «Хорс», машиністом навантажувальних машин, має заробіток близько 2000 грн. на місяць, фізично здорова. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідча, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Згідно копії довідки № 402 від 22.04.2015 року, виданої виконавчим комітетом Драбове-Барятинської сільської ради, [PERSON] має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним і перебуває на повному його утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. З пояснень відповідача, вона працює, має постійний дохід, заробіток близько 2000 грн. на місяць, фізично здорова. Таким чином, суд вважає, що позивачка зобов'язана та має можливість сплачувати аліменти на неповнолітню дитину. Заявлений позивачем розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідатиме інтересам дитини. Пояснення відповідачки, про те, що вона не може сплачувати аліменти оскільки оплачує власне навчання та навчання сина, на думку суду, не може бути підставою, для відмови в позові, так, доказів про вартість навчання відповідачем не надано, а сам факт такого навчання, не скасовує обов'язок матері, приймати участь в утриманні дитини. Щодо оплати навчання сина, то, оскільки згідно свідоцтва про народження [PERSON] є повнолітнім і навчається, то Сімейним кодексом України передбачена можливість звернення останнього з позовом до батьків про стягнення аліментів, у разі якщо він потребує допомоги у зв'язку з навчанням. Доказів про стягнення з відповідача аліментів на сина, чи будь-яких інших аліментів суду не надано. Факт відкриття банківського вкладу з покладенням коштів на депозит не є засобом, що може забезпечити потреби дитини, щомісяця в даний час. Крім того, позивач не надала суду підтверджуючих документів, а саме договір з банком, і лише пластикову картку Приватб анку, заявлена сума депозиту 1000 грн. не може бути підставою для звільнення матері від обов'язку утримувати щомісячно дитину, доказів про доступ дитини до використання даного депозиту суду не надано. Надані суду 4 квитанції Приватбанку, з яких вбачається, що на невідомий картковий рахунок перераховано 4 рази кошти близько 270 грн. кожного разу, не є достатнім доказом участі в постійному утриманні матір'ю своєї неповнолітньої доньки. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved