Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 21 лютого 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Близько чотирьох років вони проживають окремо один від одного, родинні зв`язки втрачені, спільне господарство та побут не ведеться. Оскільки шлюб існує формально, просила розірвати його. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 01 березня 2019 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, від позову не відмовилася. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 21 лютого 2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області 16 березня 2004 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області 20 липня 2004 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області 19 березня 2010 року. Встановлено, що між сторонами як подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Шлюбні відносини між подружжям припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, несумісність характерів. Сторони не змогли створити в сім`ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного. Відсутність взаєморозуміння та довіри призвели до втрати почуття поваги та любові між подружжям. Впродовж тривалого часу, з 2015 року, сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, наміру на примирення і збереження сім`ї не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сім`я розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення. Заходи до примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. При подачі позову позивачем було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved