Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 27.02.1979 р. по 23.01.2017 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 23.01.2017 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст.38 КЗпП України. Працював за професією електрозварник ручного зварювання. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 07.08.2018 р. йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛII ст. токсико-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт у стадії нестійкої ремісії токсико-пилової етіології. Захворювання професійне. (Основний діагноз). ГХС: дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. СН І ст. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК в вертебро-базилярному басейні. Правобічний плечелопатковий періартроз з помірним больовим синдромом. Гіперметропія слабкого ступеня обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). У п. 16 акту зазначено, професійне захворювання виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці. У п. 17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня загазованості та виробничого шуму, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6. 7, 13 Закону України «Про охорону праці». Відповідно до довідки Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 21.11.2018 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 50 % первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності, безтерміново. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Стан його здоров'я такий, що йому протипоказана важка фізична праця, будь-яке навантаження викликає біль, він не в змозі виявити свої здібності, позбавився можливості реалізувати своє уміння трудитися, виконувати будь-яку фізичну роботу, рухатися легко, весело відпочивати, знаходитися серед людей. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила його інвалідом - він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми. Стан його здоров'я погіршується, він змушений постійно лікуватися як амбулаторно, так і в стаціонарах. Все це спричиняє йому моральні страждання. Порушено звичний уклад життя, бо крім цього, він змушений часто лікуватись, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на його користь 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я. Ухвалою суду від 04.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, надав заяву, згідно якої позовні вимоги під тримав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, надав відзив на позовну заву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди товариством. Окрім наявності ряду захворювань єдиним доказом моральних страждань позивач вказує порушення стану здоров'я, порушення життєвих зв'язків та навичок, не надаючи при цьому будь-яких доказів на підтвердження цього. Позивачем при визначені суми відшкодування моральної шкоди не було враховано принципи справедливості та розумності. Позивачу згідно висновку МСЕК п. 8 протипоказана робота тільки в умовах дії пилу, токсичних та подразнюючих речовин, несприятливого мікроклімату, шуму, тяжкої фізичної праці, робота на висоті та в нічні зміни але позивач підлягає раціональному працевлаштуванню, втрата працездатності встановлена 50% Позивачу. Погоджуючись на доведені (запропоновані) Позивачу умови праці, працюючи тривалий час у шкідливих умовах Позивач усвідомлював можливі негативні наслідки для свого здоров'я. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 27.02.1979 р. по 23.01.2017 р. перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», працював за електрозварник ручного зварювання. 23.01.2017 р. [PERSON] було звільнено за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст.38 КЗпП України (а.с. 8-10). 28.10.2018 року було складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON], в якому зазначено, що професійне захворювання виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці (а.с. 11-12). Згідно акта, [PERSON] встановлено такі професійні захворювання: - ХОЗЛII ст. токсико-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. - Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму. - Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт у стадії нестійкої ремісії токсико-пилової етіології. Захворювання професійне. (Основний діагноз). - ГХС: дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. СН І ст. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК в вертебро-базилярному басейні. Правобічний плечелопатковий періартроз з помірним больовим синдромом. Гіперметропія слабкого ступеня обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). (а.с. 11). Причина виникнення професійного захворювання - проведення робіт в умовах підвищеного рівня загазованості та виробничого шуму (а.с. 12). Згідно довідки, виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА № 031079 від 13.11.2018 року [PERSON] встановлено 50 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безтерміново. [PERSON] потребує лікування пульмонолога, ЛОР та невропатолога (а.с. 13). Між сторонами виникли цивільно-трудові правовідносини, які регулюються КЗпП України. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разу виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р.) відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 08.10.2008 року №20-рп/2008 року зазначив, що громадянам України надано право на підставі ст. 1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Незважаючи на гарантоване державою право вільного вибору виду діяльності, передбачене ч. 1 ст. 43 Конституції України та абз. 2 ст. 5-1 КЗпП України, роботодавець в силу ст. 43 Конституції України, ст. ст. 153, 157 КЗпП України та ст. ст. 6, 13 Закону України «Про охорону праці» зобов'язаний створити працівнику придатні для роботи безпечні умови, які б відповідали санітарно-гігієнічним та нормам охорони праці. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним, стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20000 грн., враховуючи те, що [PERSON] втратив працездатність у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло в результаті негативних виробничих факторів під час виконання ним трудових обов'язків, йому встановлено ІІІ групу інвалідності та 50% втрати професійної працездатності, відповідач, як роботодавець не забезпечив безпечних умов праці, у зв'язку з чим позивач поніс певні моральні страждання, а також враховуючи принцип розумності, виваженості та справедливості. У відповідності з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивача на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial