Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 08.01.2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем, мають сина [PERSON] [INFO]., сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, втрату почуттів, окреме проживання, а тому позивач просив суд розірвати шлюб. Також, позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхнього сина, оскільки відповідач проживає окремо та не надає жодної матеріальної допомоги своїй дитині. Син [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача, тобто свого батька. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти заочного рішення не заперечив. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду даної справи була повідомлена належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направила та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.01.2013 року, мають сина [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи (а.с.5,6). Встановлено, що малолітній син сторін зареєстрований і проживає разом з позивачем в [ADDRESS]. Дане підтверджено довідкою Озернянської сільської ради (а.с.9) Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для розірвання шлюбу є - відсутність взаєморозуміння, різні погляди сторін на сімейне життя, відсутність почуттів,неприязні стосунки, окреме проживання подружжя, а також, байдуже ставлення матері до дитини. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача, а тому шлюб можливо розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача - «[PERSON]». Також, позивач ставить вимогу про стягнення з дружини аліментів на утримання їхнього сина, оскільки дружина самоусунулася від виховання та утримання дитини, не надає матеріальної допомоги сину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач проживає окремо, не заперечила проти стягнення з неї аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору 551,20 грн. та окремо, стягнення в дохід держави 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved