Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з ним за місцем його мешкання та стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на його утримання у розмірі ј частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.09.2018 року було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу, виданого 17.01.2019 року Біляївським районним судом Одеської області, з нього стягувалися аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] . Постановою Біляївського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 06.08.2019 року виконавчий документ було повернуто стягувачу [PERSON] на підставі її заяви, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. У квітні 2018 року відповідачка покинула сім`ю. За взаємною згодою вони вирішили, що дитина буде проживати разом з нею, але відповідачка відвезла сина до своєї матері в с. Чапаєве Великомихайлівського району Одеської області, не повідомивши його про місце перебування дитини. При зустрічі з сином, він проявив бажання проживати разом з ним (позивачем). На протязі двох місяців [PERSON] проживав разом з ним, а відповідачка, залишивши його, пішла проживати до іншого чоловіка. Протягом літа 2018 року відповідачка час від часу забирала сина до будинку її співмешканця в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області. Після перебування з матір`ю дитина виявила бажання жити з батьком, оскільки матір його б`є, та погано з ним поводиться, син нового співмешканця його ображає, у нього немає своєї кімнати, іграшок та місця для занять, а спить він на кухні. З цього приводу з відповідачкою почали виникати суперечки. Він з сином постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] , де для сина є окрема кімната та створені усі необхідні умови. Відповідачка згодна на те, щоб дитина проживала разом з ним, вихованням сина не займається, його життям не цікавиться, не приділяє уваги його розвитку. Згідно висновку експерта №19/19 за результатами проведеної психологічної експертизи дитини, на яку відповідачка не з`явилася, хоча запрошувалася для її проведення, дитина виявляє прихильність до батька та не бажає проживати разом з матір`ю, а зміна умов проживання (переїзд до матері) є негативним фактором для його психологічного розвитку. 17.12.2019 року Біляївською РДА Одеської області було прийнято рішення про визначення місця проживання сина разом з ним. Крім цього зазначає, що відповідачка працездатна, матеріально забезпечена, займається підприємницькою діяльністю, інших дітей та непрацездатних батьків, які перебувають на її утриманні не має. Посилаючись на вищевикладене просить визначити місце проживання сина разом з ним та стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на його утримання. Відповідачка подала до суду відзив, в якому просила провадження у справі в частині визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] закрити, оскільки спору між ними про визначення місця проживання дитини немає і вони дійшли згоди, що син буде проживати разом з позивачем. Позивач до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, але її представник подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.09.2018 року було розірвано (а.с.12). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 27.03.2013 року Виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2019 року Біляївським районним судом Одеської області було видано судовий наказ №496/5200/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Постановою старшого державного виконавця Біляївського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 06.08.2019 року ВП №58238132 вказаний судовий наказ було повернуто стягувачу на підставі його заяви (а.с.20). Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14.05.2002 року Теплодарським МВ УМВС України в Одеській області. Позивач зазначає, що житловий будинок, в якому він зареєстрований, належить його матері - [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 25.02.2008 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Родінковою Л.В., та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №17963214 від 04.03.2008 року (а.с.14-15). Крім позивача за вказаною адресою зареєстрований та проживає останні два місяці також його син - [PERSON] , [INFO] , про що свідчать довідка виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №1512 від 08.05.2019 року та довідка про реєстрацію місця проживання особи №1090 від 04.12.2019 року (а.с.17, 21). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов №1614 від 08.05.2019 року вказаний будинок складається з двох кімнат, санвузла, коридору, веранди, у дворі розташована літня кухня. Умови проживання в будинку добрі, зроблено ремонт, чисто, затишно. Є окрема кімната, в якій мешкає дитина і в якій наявні усі необхідні меблі та багато іграшок (а.с.16). Відповідно до характеристики [PERSON] він характеризується позитивно, приймає активну участь в вихованні сина, створив для нього усі необхідні умови (а.с.18). Згідно довідок КУ «Біляївська центральна районна лікарня» №10 та №269 від 26.02.2019 року позивач в психіатричному та наркологічному кабінетах на обліку не стоїть (а.с.19). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, податкових декларацій платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця позивач є займається роздрібною торгівлею лотків і на ринках іншими товарами та за звітний період з серпня 2019 року по листопад 2019 року отримав дохід в обсязі 250000 грн. (а.с.26, 44-47). З пояснень, наданих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в протоколах опитування адвокатом особи за її згодою вбачається, що позивач турбується про сина, створив для нього усі необхідні умови проживання, здійснює його підготовку до школи, водить до логопеда та до спортивної секції. Мати не займається дитиною, а сам хлопчик хоче проживати з батьком (а.с.27-37). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , наданої Великдальницького дошкільного навчального закладу ясла-садок «Золотий ключик», за час відвідування дитячого закладу дитина проявила себе з позитивної сторони, батьки приймали активну участь у житті дитини, фінансовими питаннями щодо утримання сина займався батько (а.с.22). З довідки Великодальницької НВК «Школа-гімназія» Біляївського району Одеської області №665/05-02 від 04.10.2019 року вбачається, що [PERSON] навчається в 1-В класі Великодальницької НВК «Школа-гімназія» Біляївського району Одеської області (а.с.25). Згідно висновку експерта від 16.09.2019 року №19/19 за результатами проведеної судової психологічної експертизи: 1.Малолітній [PERSON] з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища не спроможний надавати оцінку відношенню кожного батьків та інших дорослих до нього, але спроможний виявляти прихильність до них. Відповідно до цього дитина виявляє прихильність до батька. 2.Оцінка сімейної ситуації дитиною не залежить від впливу з боку оточення. Небажання [PERSON] проживати разом з матір`ю сформоване через психологічно некомфортні та травмувальні для цього умови проживання у її помешканні. 3.Сімейна ситуація та індивідуально-психологічні особливості батька дитини сприяють психологічному здоров`ю та розвитку малолітнього [PERSON] особливості виховної концепції батька потребують корекції, але загалом позитивні. Індивідуально-психологічні особливості та особливості виховної поведінки матері дитини не були дослідженні через її неявку на обстеження. [PERSON] 4.[PERSON] з урахуванням його індивідуально-психологічних властивостей, інтелекту, властивостей емоційно-вольової сфери, спрямованості особистості, має необхідні для виховання дитини психолого-педагогічні якості. 5.Справжнє відношення [PERSON] до [PERSON] характеризується любов`ю та прив`язаністю. Справжнє відношення [PERSON] до [PERSON] характеризується суперечливим ставленням дитини, в якому є позитивна складова поряд зі страхом та негативними емоціями (опором, небажанням проживати разом з нею). 6.Виходячи з індивідуально-психологічних властивостей батька, його виховної концепції та ставлення до дитини, інших психологічних умов, які були встановлені під час дослідження, зміна умов проживання (переїзд до матері), є негативним фактором для психологічного розвитку малолітнього [PERSON] (а.с.38-43). Аналізуючи наведене, судом встановлено, що батько дитини створив належні умови для її проживання та розвитку, що підтверджується матеріалами справи, має стабільний дохід, дитина проявляє прихильність до батька. Однак між батьками дитини виник спір щодо визначення місця проживання дитини, що стало підставою для звернення до суду. За приписами ст. 7 Сімейного кодексу України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а ч. 2 ст. 150 вказаного Кодексу передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частинами 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з розпорядження Біляївської РДА Одеської області №556/РА-2019 від 27.12.2019 року місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено з батьком [PERSON] , [INFO] , та рекомендовано [PERSON] не чинити матері малолітнього - [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні сина. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У ст. 8 Конвенції про права дитини, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року зазначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, а ст. 9 вказаної Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи прихильність малолітнього [PERSON] до батька, а також те, що ним створені усі необхідні умови для забезпечення життя та розвитку дитини, позивач на обліку у психолога та нарколога не перебуває та має стабільний дохід, приймаючи до уваги бажання дитини, а також те, що відповідачка не заперечує проти визначення місця проживання сина разом з батьком, а тому, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне визначити її місце проживання разом з батьком. Крім цього, суд не приймає до уваги відзив представника відповідачки, в якому він просив провадження у справі в частині визначення місця проживання дитини закрити, оскільки спір в цій частині позову між сторонами відсутній, так як позивач на позові наполягав, про відсутність спору з відповідачкою не зазначав та провадження у справі закрити не просив. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання сина, суд виходить з наступного. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а відповідачка не виконує свої обов`язки, передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд вважає можливим стягнути з неї аліменти у розмірі ј частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця на утримання сина [PERSON] , з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення останнім повноліття, що буде достатнім для його гармонійного розвитку.

Outcome: approved