Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 23.05.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір про компенсацію шкоди, заподіяної злочином, відповідно до умов якого останній зобов`язався компенсувати йому шкоду, завдану каліцтвом та/або іншим ушкодженням здоров`я внаслідок вчинення злочину, в розмірі 50 % встановленої законом мінімальної заробітної плати, яку сплачувати кожен місяць довічно, починаючи з дня закінчення відбування покарання. Відповідно до п. 5 договору, відповідач сплачує шкоду кожного місяця до 5 числа поточного місяця, за який здійснюється плата, шляхом внесення грошових коштів на його картковий рахунок або поштовим переказом чи безпосередньо переданням йому готівки. За період з 01.09.2017 року по 03.06.2019 року відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконує, не сплативши жодної гривні. Згідно п. 6 договору, за невиконання чи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за даним договором, останній сплачує пеню в розмірі 1% в день від суми прострочення, втрати від інфляції та 20 % річних. Крім того, 23.05.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно п. 1.1 якого остання поручилась за виконання зобов`язань [PERSON] , а у випадку порушення боржником обов`язку за основним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. За наведених обставин, просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за компенсацію шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я, внаслідок вчинення злочину в сумі 41257 грн., пені в сумі 129469,947 грн., процентів в сумі 7108 грн. та втрат від інфляції в сумі 2931,52 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримання позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що на виконання умов укладеного з позивачем договору, на відшкодування шкоди здоров`ю останнього, з часу звільнення з місць позбавлення волі з серпня 2014 року до вересня 2017 року виплачував щомісяця по 50% мінімальної заробітної плати. На даний час не має можливості продовжити виплати позивачу, оскільки офіційно ні він, ні його дружина, яка є поручителем, не працевлаштовані, працюють неофіційно, мають на утриманні малолітнього сина. Умови укладеного з позивачем договору не оспорює. Відповідач [PERSON] , будучи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлена про час та місце судового засідання, до суду повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Судом встановлено, що 23 травня 2013 року між [PERSON] (Сторона 1) та [PERSON] (Сторона 2) укладено договір про компенсацію шкоди заподіяної злочином, згідно п. 1 якого Сторона 2 зобов`язується компенсувати Стороні 1 шкоду, завдану каліцтвом та/або іншим ушкодженням здоров`я, внаслідок вчинення Стороною 2 злочину по відношенню до Сторони 1 в розмірі та в порядку встановленому даним договором. Згідно п. 4 даного договору, розмір шкоди, яку Сторона 2 зобов`язується відшкодовувати Стороні 1 становить 50 % від встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати в місяць. Шкода, передбачена даним договором, відшкодовується Стороною 2 Стороні 1 довічно, починаючи з дня закінчення відбування покарання Стороною 2 за вчинений злочин по відношенню до Сторони 1. Сторона 2 сплачує Стороні 1 шкоду кожного місяця до 5 числа поточного місяця, за який здійснюється сплата, шляхом внесення Стороною 2 грошових коштів на картковий рахунок Сторони 1 або поштовим переказом чи безпосередньо переданням готівки Стороні 1. За невиконання чи неналежне виконання Стороною 2 зобов`язань за даним договором, Сторона 2 сплачує Стороні 1 пеню в розмірі 1 % в день від суми прострочення, втрати від інфляції та 20% річних, що передбачено п.п. 5, 6 договору. Вказаний договір не суперечить вимогам актів цивільного законодавства, виходячи з передбаченої п. 3 ч.1 ст. 3 ЦК України засади цивільного законодавства свободи договору, сторонами не оспорюється, в зв`язку з чим створює для сторін права та обов`язки, передбачені цим договором. Вказаний договір відповідачем [PERSON] частково виконувався. Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04.04.2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна на праві індивідуальної власності. У відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення, строк відбутого покарання у виді позбавлення волі та у виді виправних робіт, у зв`язку з наведеним вважати [PERSON] таким, що відбув покарання за даним вироком повністю. Цим же вироком позов потерпілого [PERSON] про відшкодування шкоди залишено без розгляду за заявою потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, утриманням, завдатком. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 01.09.2017 року по 03.06.2019 року відповідач [PERSON] не виконував взяті на себе зобов`язання за договором від 23 травня 2013 року. Згідно проведеного позивачем у позовній заяві розрахунку, який відповідачем [PERSON] не оспорюється, заборгованість за договором від 23 травня 2013 року за період з 01.09.2017 року по 03.06.2019 року становить: 41257 грн. по компенсації шкоди завданої злочином, 129469,94 грн. пені, 7108грн. 20% річних, 2931,52грн. інфляційних втрат, а всього 180766,46грн. Крім того, 23 травня 2013 року між [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (кредитор) укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язків [PERSON] щодо компенсації шкоди, завданої каліцтвом та/або іншим ушкодженням здоров`я, внаслідок вчинення [PERSON] злочину по відношенню до кредитора за договором, передбаченим п. 2.1 цього договору по сплаті заборгованості по основному договору, неустойки (штрафу, пені), 20 % річних, втрат від інфляції за прострочення чи невиконання зобов`язань боржником по основному договору. У випадку порушення боржником обов`язку за основним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Позивачем, при розмірі прямих збитків 41 257 грн. заявлено вимогу про стягнення пені 129 469,94 грн. Враховуючи, що заявлений до стягнення розмір пені більш як у три рази перевищує розмір прямих збитків, приймаючи до уваги, що відповідачі офіційно не працюють, мають на утриманні малолітню дитину, суд знаходить зменшити розмір пені до 30 000грн. За наведених обставин суд знаходить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 41 257грн. заборгованості по компенсації завданої злочином шкоди, 30 000грн. пені, 7108грн. процентів та 2931грн. 52 коп. втрат від інфляції, а всього 81296грн. 52 коп. Судовий збір, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь держави, оскільки позивач як особа з інвалідністю ІІ-ої групи звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial