Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також письмові заперечення, в яких проти позову заперечила повністю, посилаючись на неналежний розрахунок заборгованості. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 13 березня 2014 року між сторонами був укладений договір про комплексне банківське обслуговування № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн., що підтверджується заявою, публічною пропозицією, додатками до договору, довідками, анкетою-заявоюзавіреними особистими підписами відповідача копіями паспорта та довідки про ідентифікаційний код. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Анкетою-заявою, іншими матеріалами справи підтверджується факт одержання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору та наявність боргу в розмірі 17 372 грн. 75 коп., що станом на 05.01.2017 року складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 624 грн. 94 коп., прострочки по тілу в розмірі 5 251 грн. 56 коп., відсотків за кредитом в розмірі 2 085 грн. 17 коп. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Досудові вимоги позивача відповідачем залишені без розгляду, заборгованість за кредитом не сплачувалась навіть частково. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договорні зобовязання, на нього в судовому порядку слід покласти обовязок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачених договором коштів. Оцінюючи письмові заперечення відповідача суд приймає до уваги те, що відповідач на спростування обставин, які покладені в основу позову, подала копії квитанцій, однак платежі за цими квитанціями враховані позивачем під час розрахунку заборгованості у цій справі. Інших доказів, які б спростовували доводи позову чи наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідач не подавала, її заперечення суд вважає непереконливими, тому суд вирішує справу на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, на підставі поданих сторонами доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, заперечення відповідача не доведені відповідними доказами, суд вважає звернення позивача правомірним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та підтверджуються наявним в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: approved