Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 15.01.2010 року Печерський районний суд м. Києва прийняв рішення про стягнення з його сина - відповідача, на його користь аліменти в розмірі 200,00 грн. щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 09.11.2009 року. Пунктом 2 ст. 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Індекс інфляції за 2010 рік склав 9,1 %, аліменти на кінець 2010 року повинні бути 218,20 грн. Індекс інфляції за 2011 рік склав 4,6 %, аліменти на кінець 2011 року повинні бути 228,2 грн. Індекс інфляції в 2014 році склав 24,9 %, аліменти мають бути на кінець 2014 року в розмірі 285,02 грн. Індекс інфляції за січень, лютий 2015 року склав 8,4 %, аліменти мають бути 308,96 грн. У зв'язку з чим просив збільшити розмір аліментів до суми 309,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що застосування інфляції до аліментів, не є збільшенням розміру аліментів, і що позивач взагалі не посилається на законодавство щодо збільшення розміру аліментів, відсутні і обґрунтування, належні підстави до вимоги про збільшення розміру аліментів. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. В суді встановлено, що відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2010 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на його утримання в розмірі 200,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.11.2009 року. З відповіді на запит суду, яка надійшла з ВДВС Дніпровського РЮ у м. Києві встановлено, що 05.03.2010 року ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрив виконавче провадження. Станом на 01.09.2015 року заборгованість по аліментам становить 50 400,00 грн. Індексація аліментів згідно ч. 2 ст. 184 СК України не здійснювалася. Відповідно до частини 1 статті 202 СК України повнолітні донька, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Встановлено, що за весь період прострочення сплати аліментів індексація органом державної виконавчої служби не провадилась. По даній справі позивач просить суд збільшити розмір аліментів за рахунок інфляції. Однак, в силу ст. 184 СК України та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стягувач дійсно має право на стягнення з боржника індексації по аліментам, що не є збільшення розміру аліментів за рахунок індексації. Збільшення розміру аліментів визначено іншою статтею - 192 СК України, в якій визначені підстави. При цьому, позивач не посилається на дану статтю, і не зазначає визначені вказаною статтею підстави (при тому, що суд неодноразово з'ясовував ці питання). В Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року викладена правова позиція, відповідно до якої розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed