Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом за договором №26 від 30.07.2013 року станом на 04.10.2017 року в розмірі: 49 777,74 грн. - основного боргу, 19 503,82 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» уклав з [PERSON] договір №26 від 30.07.2013 року. Відповідно до укладеного кредитного договору ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» надав [PERSON] кредит у розмірі 80000,00 грн. зі сплатою 11% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення не пізніше 28.04.2017 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 04.10.2017 року виникла вищевказана заборгованість. Також позивач просить стягнути на підставі ст. 625 ЦК України 13 388,81 грн. - інфляційне збільшення заборгованості та 2 978,71 грн. - 3% річних від суми заборгованості. Позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості, нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованим, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути з відповідачу заборгованість в розмірі 85 649,08 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Одночасно з позовом надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлявся за адресою його фактичного місця проживання, згідно інформації, яка мітиться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобов'язального права. Судом встановлено наступне. 30 липня 2013 року між ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №26, за яким останній отримав кредит у розмірі 80000,00 грн. на строк 45 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28 квітня 2017 року, на ремонт квартири (а.с.11-15). Відповідно до п. 2.4.1.-2.4.2 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) у розмірі 11% річних за період з дати отримання кредитних коштів по 29 липня 2016 року включно, 18 % річних - за період з 30 липня по 28 квітня 2017 року включно, зазначена процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором. Відповідно до п. 3.3.2. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором. Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору, позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1777,78 грн. та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 01 серпня 2013 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідно до п.11.1.2. кредитного договору, договору, до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов'язань - повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 (тридцять) років. Відповідно до п. 3.2.1. кредитного договору, банк здійснює надання кредиту одноразово в готівковій формі шляхом надання кредитних коштів позичальнику в касі банку. Отримання коштів відповідачем підтверджується випискою за рахунком [PERSON] за період з 30.07.2013-04.10.2017 року (а.с.25). Згідно пункту 4.2.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договору. Пунктами 4.3.1.; 4.3.2. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором; у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором. Відповідач станом на 04.10.2017 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним з [PERSON], (а.с.22) вбачається, що станом на 04.10.2017 року існує заборгованість, яка складається з основного боргу (тіло кредиту) в розмірі - 49 777,74 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту в розмірі - 19 503,82 грн. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати нараховані на прострочену суму боргу (тіла кредиту) та прострочених процентів та 3% річних за простроченим кредитом та простроченими процентами, надавши відповідний розрахунок (а.с.23-24). Наданий розрахунок (а.с.23-24) суд вважає правильним. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 85 649,08 грн., яка складається з: 49 777,74 грн. - основного боргу; 19 503,82 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 10 529,77 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01 серпня 2016 року по 30 вересня 2017 року; 2859,04 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 01 листопада 2016 року по 30 вересня 2017 року; 2 312,90 грн. - 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.08.2016 р. по 03.10.2017 р.; 665,81 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 01.12.2016 року по 03.10.2017 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved