Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на автомобіль CHRYSLER 330 C, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER]. Позов обґрунтований такими обставинами. 25.09.2008 року сторони уклали договір купівлі-продажу вищезазначеного автомобіля. Позивач передав відповідачу обумовлену суму грошових коштів 180000 грн., що підтверджується розпискою від 25.09.2008 року. Того ж дня відповідач оформив на імя позивача довіреність з правом керування, користування та розпорядження транспортним засобом та передав позивачу [PERSON] про реєстрацію транспортного засобу. За умовами договору відповідач зобовязаний був протягом трьох років за власні кошти зняти з обліку автомобіль з отриманням транзитних номерів для подальшого оформлення позивачем права власності на автомобіль. Проте до теперішнього часу зазначені вимоги ним не виконані. На неодноразові звернення позивача із цього приводу відповідач лише видав на імя позивача нову довіреність на право експлуатації та розпорядження спірним автомобілем від 06.05.2014 року. У звязку з тим, що відповідач ухиляється від належного оформлення переходу права власності на автомобіль позивача змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, проте представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову з проханням розглянути справу за його відсутності. Оскільки представник відповідача позовні вимоги визнав, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення, що відповідає вимогам ст. 174 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 25.09.2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу автомобіля марки CHRYSLER 330 C, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER]. Сторонами договору було погоджено, що ціна договору складає 180000 грн. На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв обумовлену суму грошових коштів, що підтверджується власноруч написаною розпискою [PERSON] від 25.09.2008 року. 25.09.2008 року [PERSON] видав довіреність строком дії три роки на імя [PERSON] з правом розпоряджатися автомобілем, який виступив предметом договору купівлі-продажу, а також експлуатувати його з правом тимчасового виїзду за кордон з дотриманням діючих вимог, та передав автомобіль покупцю. У звязку із закінченням строку дії зазначеної довіреності 06.05.2014 року [PERSON] видав нову довіреність на імя [PERSON] з правом експлуатувати та розпоряджатися автомобілем марки CHRYSLER 330 C, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER]. За умовами договору купівлі-продажу (п. 3.1.6) відповідач зобовязаний протягом трьох років за власні кошти зняти з обліку автомобіль з отриманням транзитних номерів для можливості оформлення позивачем права власності на автомобіль у відповідних державних органах. Проте до теперішнього часу зазначені вимоги ним не виконані. Виходячи із змісту п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України та ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу рухомого майна, в даному випадку, автомобіля, не потребує нотаріального посвідчення, а вимагає вчинення у письмовій формі. Судом встановлено, що позивач оплатив узгоджену сторонами ціну автомобіля, володіє, користується та розпоряджається спірним автомобілем, тобто сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, договір в цій частині було виконано сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність порушень чинного законодавства під час укладення договору купівлі-продажу та його виконання сторонами, принцип неприпустимості позбавлення права власності та презумпцію законності правочинів, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України.

Outcome: approved