Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до договору від 30.10.2007 року між АКІБ «Укрсіббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11241827000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 67 499 дол. США, який зобов'язався повернути у повному обсязі у строк до 30.10.2026 року або достроково, зі сплатою 12, 40 % річних за користування кредитом. Сума кредиту за договором визначена у доларах США. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме - квартиру за адресою: м. Донецьк, вул. Щетиніна, буд. 1 а, кв. 20,корп. А; загальна площа 66, 2 кв.м; житлова площа 43, 8 кв.м., що підтверджується договором іпотеки № бн від 30.10.2007, укладеним між АКІБ «Укрсіббанк» та [PERSON]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30 жовтня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстровим номером Д-1466. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотеки. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «Укрсіббанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсіббанк». 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсіббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами. На підставі вказаного договору до відповідача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах,що існують у первісного кредитора. Черенз неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 83 248,57 дол. США, що, згідно курсу НБУ, складає 665 405, 81 грн.. З дня отримання кредиту до 2009 року [PERSON] отримував стабільний дохід, а тому мав можливість справно погашати кредит без будь-яких обмежень у життєвому рівні родини. Однак, наприкінці 2009 року, у зв'язку зі світовою економічною кризою на території України, доходи [PERSON] значно скоротилися. [PERSON], не зважаючи на це, продовжував виплачувати кредит, а для цього продав належне йому майно - житловий будинок [ADDRESS]. Позивач вважає, що значне зменшення доходів його родини, збільшення цін на комунальні послуги, споживчі товари, збільшення курсу долару США по відношенню до гривні є незалежними від сторін економічні фактори, які він не міг передбачити. Сторони при укладенні договору про надання споживчого кредиту виходили із курсу долару США на момент укладення договору, тобто 5-5, 05 грн. за 1 долар США і ніхто не міг передбачити стрімке підвищення курсу долару США майже удвічі, обвал економік світових держав та масове розорення підприємств. Таким чином, договір про надання споживчого кредиту від 30 жовтня 2007 року підлягає розірванню у зв'язку із істотною зміною обставин. В січні 2012 року [PERSON] отримав лист від ПАТ «ДельтаБанк» та звернувся з листами до відповідачів з проханням роз'яснити йому, коли відбулась передача його боргу в ПАТ «ДельтаБанк» та яка сума заборгованості за договором. Крім того, він надіслав заяви в ПАТ «ДельтаБанк» з проханням дозволити йому зменшити процентну ставку та з іншими пропозиціями, однак ніякої позитивної відповіді до теперішнього часу не отримав. Вважає, що договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року, укладений між АТ «УкрСіббанк» та АТ «ДельтаБанк» про відступлення вимоги заборгованості за кредитним договором, укладений між [PERSON] та Банком, повинен бути визнано судом недійсним з тих підстав, що він порушив права позивача на обізнаність про зміну кредитора у зобов'язанні. 21 березня 2014 року «ДельтаБанк» повідомив позивача про анулювання частини боргу, а саме - сума в розмірі 566 698, 80 гривень. Інші зобов'язання, які залишились чинними, підлягають обов'язковому виконанню. Відповідно до домовленості з відповідачем та умов протоколу про списання частини заборгованості по вказаному кредитному договору ним, як боржником, була сплачена 21.03.2014 року в рахунок погашення заборгованості сума 323 494, 40 гривень, що в еквіваленті в доларах США складає на момент сплати 32 000 дол. США. За наданими до позову квитанціями, ним були сплачені платежі за кредитом в період з 2007 по 2014 рік на загальну суму 62 187, 28 доларів США та 12 875, 83 гривень. Згідно довідки «ДельтаБанку» договір про надання кредиту, укладений 30.10.2007 року між [PERSON] та первісним кредитором АТ «УкрСіббанк», права якого з 19.12.2011 року перейшли до АТ «ДельтаБанк», припинив свою дію з 21.03.2014 року у зв'язку з повним виконанням позичальником зобов'язань за вказаним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника по договору від 30.10.2007 року. Просив розірвати договір про надання кредиту, укладений 30.10.2007 року між [PERSON] та первісним кредитом АТ «УкрСібБанк», права якого з 19.12.2011 року перейшли до АТ «ДельтаБанк»; розірвати договір поруки від 30.10.2007 року, укладений між [PERSON] та первісним кредитом АТ «УкрСібБанк», права якого з 19.12.2011 року перейшли до АТ «ДельтаБанк»; розірвати договір поруки від 30.10.2007 року, укладений між [PERSON] та первісним кредитом АТ «УкрСібБанк», права якого з 19.12.2011 року перейшли до АТ «ДельтаБанк». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. До судового засідання 12.06.2014 року представник позивача не з'явилась, про дату,час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. (а.с. 101). Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Треті особи -[PERSON] та [PERSON] до судового засідання також не з'явились. Відповідно до заяв, просили розглядати справу за їх відсутністю, позовні вимоги визнають та просять позов задовольнити. (а.с. 93, 94). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. 30.10.2007 року між позивачем - [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСібБанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11241827000, відповідно до умов якого, [PERSON] була надана сума в розмірі 67499, 00 доларів США строком до 30 жовтня 2026 року зі сплатою процентів. (а.с. 8-18). 30.10.2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСібБанк» був укладений договір іпотеки. (а.с. 77-81, 82-84). Також 30 жовтня 2007 року були укладені договори поруки № 153231 та № 153973 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСібБанк» та [PERSON] і [PERSON]. (а.с. 19-21, 22-23). Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наданих суду копій квитанцій, вбачається, що позивач виконував свої обов'язки перед Банком належним чином. (а.с. 24-63). 08 грудня 2011 року Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк», згідно договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами, прийняло від ПАТ «УкрСібБанк» вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11241827000 від 30 жовтня 2007 року. 21 березня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «ДельтаБанк» був укладений додатковий договір № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11241827000 від 30 жовтня 2007 року. (а.с. 64-65). Листом від 21 березня 2014 року ПАТ «ДельтаБанк» повідомило позивача про анулювання (прощення) частини заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 30 жовтня 2007 року у сумі 566 698, 80 гривень.(а.с. 66). Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Ст. 215 ЦК України встановлює підстави недійсності правочинів. Як на підставу позовних вимог, позивач посилається на світову фінансову кризу 2009 року та вважає, що дана обставина є істотною зміною обставин. Проте, суд зазначає, що ч. 1 статті 625 ЦПК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою, оскільки зазначене стосується обох сторін договору, й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Крім того, п. 10. 5 договору від 30.10.2007 року передбачає, що строк дії даного Договору встановлюється з дня укладення цього Договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів таабо пені у разі її нарахування. Згідно довідки ПАТ «ДельтаБанк» № 05-2029689 від 27 березня 2014 року, Договір про надання кредиту № 11241827000, укладений 30.10.2007 року між [PERSON] та первісним кредитором АТ «УкрСібБанк», права якого з 19.12.2011 року перейшли до АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 21.03.2014 року у зв'язку з повним виконанням позичальником своїх зобов'язань за вказаним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника по Договору кредиту № 11241827000 від 30.10.2007 (а.с. 92). Згідно позовної заяви, позивач також зазначив, що повністю сплати суму боргу за кредитом. Враховуючи наведене, договір припинив свою дію та додаткового розірвання не потребує. За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про розірвання договорів поруки, укладених між АТ «УкрСібБанк» та [PERSON] та [PERSON] задоволенню також не підлягають, оскільки п. 26 Пленуму Постанови Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачає, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Однак, [PERSON] та [PERSON] з такими позовними вимогами не звертались. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed