Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що він на підставі ордеру серії Б № 014812 виданого 09 лютого 2009 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацію він із сімєю з 4-х осіб заселився у жиле приміщення жилою площею 34.9 м2, яке складається з трьох кімнат у комунальній квартирі розташованій у [ADDRESS]. Зазначений ордер було видано на підставі Розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 26 січня 2009 року № 48. Позивач зазначає, що він проводив у зазначені квартирі перепланування шляхом установки/демонтажу перегородки. Як зазначає позивач у ордері та розпорядженні вказано площу квартири, як 34.9 м2, а в технічному паспорті, який було виготовлено 31.07.2013 року зазначено площу 35.2 м2. 12 серпня 2014 року він звернувся з листом до відповідача, щодо усунення виявлених протиріч, оскільки наявність таких унеможливлює реалізацію ним права на приватизацію зазначеної квартири, і просив видати йому новий ордер, однак в задоволенні його заяви відповідачем було відмовлено. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним ордер серії Б № 014812 виданий 09 лютого 2009 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацію та зобов'язати відповідача видати йому ордер відповідного зразка який буде відповідати технічному паспорту на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї заяви та просив суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити повністю. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з посиланням на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Зокрема представник зазначив, що відсутні підстави для визнання ордеру недійсним, а вимоги позивача є безпідставними. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Згідно довідки форми № 3 за № 186 від 19.03.2014 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] На підставі Розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 26 січня 2009 року № 48 позивачу було видано 09 лютого 2009 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацію ордер серії Б № 014812. Як зазначив позивач у своєму позові та поясненнях в судовому засіданні, він вважає, що підставою визнання ордеру недійсним є наявність розбіжності в площі квартири між відомостями ордеру та відомостями технічного паспорту, при цьому ним не заперечувалося, що у квартирі мало місце перепланування. Відповідно до ст. 59 Житлового кодексу України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Судом достовірно встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що на момент розгляду справи та з урахуванням зазначених позивачем підстав позову - визначені законом підстави для визнання ордеру серії Б № 014812 виданого 09 лютого 2009 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацію недійсним - відсутні. Посилання позивача на розбіжності в площі квартири між відомостями ордеру та відомостями технічного паспорту не є в силу Закону підставою для визнання ордеру недійсним, а відповідно і підстав для задоволення вимог позивача про визнання недійсним ордеру серії Б № 014812 виданого 09 лютого 2009 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацію та зобов'язання видати йому ордер відповідного зразка який буде відповідати технічному паспорту на квартиру [ADDRESS] - судом не встановлено. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачам в задоволенні позову. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed