Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він 17.05.2014 р. зареєстрував з відповідачем шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружні відносини між ними припинені більше року тому, спільного господарства не ведуть, мешкають за різними адресами. Основна причина розпаду сім`ї це постійні суперечки. Внаслідок цього між ними відсутнє взаєморозуміння і довір`я, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Крім того, позивач зазначає, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові і поваги, взаємодопомоги та підтримки, на тому, що є моральною основою шлюбу, а він та його дружина не мають наміру зберегти шлюб та подальше їх спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, збереження шлюбу є неможливим. Строк на примирення не надавати. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 17.05.2014 р. між ним та відповідачем, понесений ним судовий збір за подання позовної заяви залишити за ним, справу розглядати без його участі, строк на примирення не надавати, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак раніше у позовній заяві просив справу розглядати без його участі, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення, просив строк на примирення не надавати (а.с. 2-3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, строк на примирення просила не надавати та залишити прізвище - [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 49 (а.с. 6, 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.07.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8). Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак враховуючи заяву позивача, судовий збір за подання до суду позовної заяви слід залишити за позивачем. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved