Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 23 квітня 2010 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що з березня 2015 року вони проживають окремо. З часом стосунки між ними погіршувались, оскільки, на її погляд, відповідач приділяв не достатньо часу родині. Позивач мала намір зберегти їх сімю протягом трьох років, зверталась з проханням до відповідача більше часу приділяти дітям, але все було марно. Останні роки відповідач проживає разом з батьками та на цей час не працює. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день їх спільні з відповідачем діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Після розірвання шлюбу позивач має намір продовжувати виховувати дітей. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній , матеріальних претензій до відповідача не має. Після розірвання шлюбу має намір залишити прізвище [PERSON]. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам обох із сторін та інтересам їх дітей , тому позивач просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. В підготовче судове засідання сторони не зявилися, від них надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 23 квітня 2010 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управлінням юстиції Сумської області, за актовим записом № 375, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а.с.26. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 27), та [PERSON], [INFO] (а.с. 28). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сімя фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Так як відповідачка визнає позовні вимоги, примирення між подружжям та збереження їх сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved