Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою вул.Курчатова,3 ([PERSON],52а) в м. Тараща Київської області. Наприкінці 2018 року позивач вирішив продати свій житловий будинок. 02.11.2018 отримавши довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач дізнався, що 01.07.2004 за №47527 реєстратором Таращанської районної державної нотаріальної контори накладено обтяження, а саме заборона на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою Київська область Таращанський район, м.Тараща вул..Курчатова,3. Підставою заборони став договір застави, б/н від 19.08.2002, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Позивач ніколи не укладав договорів застави, тому другий примірник договору у нього відсутній. Проте, у 2001 році дружина позивача [PERSON] уклала договір кредиту з банком «Київська Русь» Позивач вважає, що договір застави від 19.08.2002 був укладений з даною подією. Тому, 22.11.2018 [PERSON] отримала відповідь №3323/42 від ПАТ «Банк «Київська Русь» з якої вбачається, що за балансовими даними банку договір застави від 19.08.2002 не обліковується. [PERSON] повідомив, що [PERSON], як підприємець, оформляла кредит у розмірі 11500 грн, згідно кредитного договору №7026-20.1-01/12/12-2 від 12.12.2001, строком дії до 01.01.2003. Даний кредит був погашений 17.12.2002. Строк зберігання кредитних справ становить 5 років з дати закриття кредиту, тому в архіві документи по кредитному договору відсутні. Оскільки приватний нотаріус [PERSON] померла, всі справи передані до Київського обласного державного нотаріального архіву, [PERSON] звернулася до даного архіву із заявою про надання їй договору застави від 19.08.2002, посвідченого приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу [PERSON] 05.12.2018 Київським обласним державним нотаріальним архівом надано відомості №01-17-2832 з яких вбачається, що архів не може надати договір застави від 19.08.2002, в звязку з відсутністю його в нарядах приватного нотаріуса [PERSON], які передано на зберігання до архіву. Київським обласним державним нотаріальним архівом надано копію з алфавітної книги заборон та з реєстру для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, де є запис, що 16.01.2003 знята заборона на відчуження житлового будинку, який належить позивачеві. В подальшому позивач, через адвоката, звернувся до Таращанської районної державної нотаріальної контори із заявою про надання йому відповідних документів та відомостей на підставі яких був укладений договір застави від 19.08.2002, на що в.о.державного нотаріуса йому відмовила. Позивач просить суд захистити порушене право розпорядження власністю шляхом постановлення рішення про скасування арешту з нерухомого майна. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно, проте представник позивача надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте в.о.державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву в якій зазначила, що позивач особисто не звертався до Таращанської районної державної нотаріальної контори для отримання відповідних консультацій та подальших дій, постанови про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії не отримував, як наслідок він не має права залучати Таращанську ДНК як відповідача в даній цивільній справі. Крім того, просить розглянути справу у відсутність завідувача Таращанської ДНК. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, який розташований за адресою вул.Курчатова,3 ([PERSON],52а) в м. Тараща Київської області, відповідно до свідоцтва про право власності від 26.04.1976 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради. 02.11.2018 позивач, отримавши довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дізнався, що 01.07.2004 за №47527 реєстратором Таращанської районної державної нотаріальної контори накладено обтяження, а саме заборона на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою Київська область Таращанський район, м.Тараща вул..Курчатова,3. Підставою заборони став договір застави, б/н від 19.08.2002, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Позивач стверджує, що не укладав договорів застави, тому другий примірник договору у нього відсутній. Проте, у 2001 році дружина позивача [PERSON] уклала договір кредиту з банком «Київська Русь» Позивач вважає, що договір застави від 19.08.2002 був укладений з даною подією. 22.11.2018 [PERSON], дружина позивача, отримала відповідь №3323/42 від ПАТ «Банк «Київська Русь» з якої вбачається, що за балансовими даними банку, договір застави від 19.08.2002 не обліковується. [PERSON] повідомив, що [PERSON], як підприємець, оформляла кредит у розмірі 11500 грн, згідно кредитного договору №7026-20.1-01/12/12-2 від 12.12.2001, строком дії до 01.01.2003. Даний кредит був погашений 17.12.2002. Строк зберігання кредитних справ становить 5 років з дати закриття кредиту, тому в архіві Банку документи по кредитному договору відсутні. Оскільки, приватний нотаріус [PERSON] померла, всі справи передані до Київського обласного державного нотаріального архіву. [PERSON] звернулася до Київського обласного державного нотаріального архіву із заявою про надання їй договору застави від 19.08.2002, посвідченого приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу [PERSON] 05.12.2018 Київським обласним державним нотаріальним архівом надано відомості №01-17-2832 з яких вбачається, що архів не може надати договір застави від 19.08.2002, в звязку з відсутністю його в нарядах приватного нотаріуса [PERSON], які передано на зберігання до архіву. Київським обласним державним нотаріальним архівом надано копію з алфавітної книги заборон та з реєстру для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, де є запис, що 16.01.2003 знята заборона на відчуження житлового будинку, який належить позивачеві. В подальшому позивач, через адвоката, звернувся до Таращанської районної державної нотаріальної контори із заявою про надання йому відповідних документів та відомостей на підставі яких був укладений договір застави від 19.08.2002, на що в.о.державного нотаріуса йому відмовила. Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статтею\~15,16 ЦПК України\~розглядається в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Абзацом 2 пункту 8 Постанови №5 передбачено вирішення лише вимоги про зняття арешту з майна у випадку, якщо позивач є власником спірного майна. Відповідно до ч. 2\~ст. 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна предявляються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved