Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визначити йому додатковий строк - три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 28 лютого 2015 року, на земельну ділянку, що розташована та території Шатівської сільської ради, Лозівського району Харківської області, кадастровий номер 6323988000:02:000:0153 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9786 га, яка підтверджена державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 018186, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 437 в Лозівській райдержадміністрації. Позивач у судове засідання не зявився, його представник [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. 28 лютого 2015 року померла [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] (а.с. 14,16). Про смерть [PERSON] позивачу стало відомо влітку 2016 року від родичів померлої [PERSON], також саме тоді від них йому стало відомо про те, що за життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповідала йому земельну ділянку кадастровий номер 6323988000:02:000:0153, яка розташована на території Шатівської сільської ради, Лозівського району Харківської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,9786 га, яка підтверджена державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 018186, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 437 в Лозівській райдержадміністрації. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] (а.с.11, 13). Вказаний заповіт на даний час не змінений, не відмінений, внесений до Спадкового реєстру (а.с. 12). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В серпні 2016 року позивачем було подано заяву про прийняття спадщини до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, за місцем відкриття спадщини, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки він пропустив шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, заяв про прийняття або про відмову від спадщини від спадкоємців до нотаріуса не надходило, спадкова справа не заводилась, про що свідчить постанова «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» № 1255/02.31 від 31.08.2016 року (а.с. 15). Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач пропустив строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що йому було невідомо про заповіт, складений [PERSON] З правових позицій пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з викладеного, суд вважає об'єктивними та суттєвими обставини, що перешкоджали позивачу своєчасно вирішити питання щодо прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved