Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS]. До 31.12.2013 року КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва виконувало функції з утримання будинку і прибудинкової території, надало житлово-комунальні послуги та проводило розрахунки з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.06.2013 року № 335 увесь житловий та нежитловий фонд переданий на баланс КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». Відповідно до п. 5 Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.12.2013 року № 713 боргові зобов'язання за гадані житлово-комунальні послуги залишилися на балансі КП по УЖГ Дніпровського району. Внаслідок несплати відповідачами коштів за фактично отримані житлово-комунальні послуги за ними утворилась заборгованість по житлово-комунальним послугам. Так в період до 01.01.2002 року по 01.04.2013 року сума боргу становить 13 056,04 грн., яку і просили стягнути з відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та задоволення позовних вимог. В судове засідання відповідачі не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнали, та просили застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. В суді встановлено, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS]. Представник позивача просить стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 13 056,04 грн. за період до 01.01.2002 року по 01.04.2013 року. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач повинен своєчасно - щомісячно, в установлені строки, вносити квартплату та плату за комунальні послуги, в установлених сумах. Повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із договору найму. З рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2006 року по справі № 2-224/1/06 за позовом [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, слідує, що з [PERSON] та [PERSON] солідарно було стягнуто борг за житлово-комунальні послуги станом на 01.06.2005 року в сумі 9 764,84 грн. У зв'язку з чим, позовні вимоги за період до 01.01.2002 року по 01.06.2005 року не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 264 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. По даній справі позивач звернувся до суду з даним позовом в січні 2014 року. Оскільки строк позовної давності встановлений у три роки, то позовні вимоги за період з 01.06.2005 року по 01.01.2011 року не підлягають задоволенню через пропуск строку позовної давності, про що просить сторона відповідача. Доказів поважності його пропуску стороною позивача не надано. Як і відсутні докази того, що відповідачі за вказаний строк періодично сплачували борг, що було б визнанням ними суми заборгованості, і внаслідок чого строк переривався. Не підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення боргу в період з 01.01.2011 року по 01.04.2013 року, оскільки, як було встановлено при перевірці копій квитанцій, наданих стороною відповідача, за вказаний період, ними здійснювати оплати за отримані послуги. У зв'язку з чим, суд і в цій частині відмовляє. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed