Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.09.2019 року між ним та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого він придбав житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою по [ADDRESS] . Посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально сторони домовилися до 01.10.2019 року після оформлення відповідачами усих необхідних документів. Однак, цей договір до цього часу нотаріально неукладений та непосвідчений, оскільки [PERSON] та [PERSON] від виконання взятих на себе зобов`язань ухиляються. Тому позивач просив встановити факт належності відповідачам вищевказаної садиби, а за ним визнати право власності. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач вказав, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачі проти задоволення позову не заперечують. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 06.09.2019 року [PERSON] придбав у [PERSON] та [PERSON] садибу, розташовану по [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку дерев`яного «А» 1928 року побудови загальною площею 37,6 кв.м. житловою площею 25,0 кв.м., веранди дощатої «а», погріба цегляного «п/г», сараю цегляного «Б», огорожі дощатої № 1-2 та земельної ділянки загальною площею 0,46 га, з них: для обслуговування житлового будинку, надвірних споруд 0,03 га, для ведення особистого селянського господарства 0,43 га., на підтвердження чого було складено розписку (а.с. 5). Таким чином, між сторонами фактично відбувся договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна. Даний договір нотаріально посвідчений не був, оскільки відповідачам повен був час для підготовки необхідних документів Посвідчити договір купівлі-продажу сторони домовилися до 01.10.2019 року. Однак, право власності [PERSON] на придбані будівлі до цього часу належним чином не оформлене, оскільки відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов`язань, що змусило їх звернутися до суду за захистом своїх прав. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на спірне майно.

Outcome: approved