Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] [INFO] якого 19 серпня 2015 року було вилучено із сімї працівниками кримінальної міліції та влаштовано до КЗ Херсонської обласної ради «Центр соціальної психологічної реабілітації дітей», у звязку з тим , що дитина залишилась без батьківського піклування . Батько залишив сина на декілька днів з хворим на онкологічне захворювання дідусем без їжі та догляду . Дитина виглядала виснаженою , голодною та заляканою, а залишення дитини у тих умовах було небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Просив суд відібрати малолітнього [PERSON] [INFO] від батька [PERSON] [INFO] не позбавляючи його батьківських прав та передати дитину Виконавчому комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради . Стягнути з відповідача на користь фізичної особи , яка буде утримувати дитину , або державного дитячого закладу , де виховуватиметься дитина на утримання [PERSON] [INFO] аліменти . Представник позивача відВиконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради , за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні підтримала заявлений в інтересах малолітнього [PERSON] [INFO] , позов та просила суд задовольнити його посилаючись на підстави викладені в позові, а також уточнила його в частині розміру аліментів які просила стягнути з відповідача на утримання малолітнього в розмірі ? частини усіх видів заробітку, та зазначила, що на теперішній час дитина передана на виховання бабусі малолітнього [PERSON] Відповідач до зали судового засідання не зявився, про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , у відповідності до вимог ст. 74-76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи від Комунального закладу Херсонської обласної ради «Центр соціальної психологічної реабілітації дітей», за довіреністю [PERSON] , в судовому засіданні підтримала позов заявлений в інтересах малолітнього та вважала що відібрання дитини у батька не буде шкодити інтересам дитини. Вислухавши представників позивача та третьої особи , думку малолітнього [PERSON] , покази свідків , суд вважає , що позов заявлений позивачем підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження виданого ВРАЦС Суворовського РУЮ у місті Херсоні 05 травня 2009 року батьками [PERSON] [INFO] є : [PERSON] та [PERSON] . Згідно до Довідки до акту огляду МСЕК Серія 10 ААА №994082 [PERSON] є інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду. За відомостями Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO]. Характеризується за зазначеною адресою на березень 2016 року негативно. Як слідує з повідомлення від 19 серпня 2015 року Комунального закладу Херсонської обласної ради «Центр соціальної психологічної реабілітації дітей» на адресу Служби в справах дітей Херсонської обласної державної адміністрації та Служби в справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради . 19 серпня 2015 року СКМСД Таврійського ВМ до закладу було доставлено малолітнього [PERSON] [INFO] у звязку з залишенням дитини без батьківського піклування. За відомостями КЗ ХОР «Центр соціальної психологічної реабілітації дітей» від 14 березня 2016 року на момент прибуття дитини до Центру стан не задовільний ( дитина брудна та голодна). Крім того , дитина замкнута , налякана зі зниженою самооцінкою. Має специфічні розлади психологічного розвитку та гіперметропію(вада зору), мав погану звичку нецензурно висловлювався , та повідомив що в дома з ним так спілкувався батько. За час перебування у Центрі адаптувався , добре спілкується з дітьми почав оволодівати навичками особистої гігієни та слідкувати за своїм зовнішнім виглядом (до цього не вмів мити руки , вмиватись , чистити зуби, самостійно одягатись) . За час перебування дитини у Центрі батько відвідував дитину в період : з 12 по 27 вересня 2015 року , з 10 по 31 жовтня 2015 року , а також 05.11.15 та 08.03.16. При відвідування вів себе нахабно по відношенню до співробітників центру ( висловлював необґрунтовані невдоволення до зовнішнього виду дитини). У зазначені періоди намагався відвідати дитину з ознаками спяніння . На час обстеження умов проживання відповідача 16 березня 2016 року ,соціальним службами , на виконання положень абзацу 3 ч.1 ст. 170 СК України ,щодо збору інформації при здійснені соціального супроводу сімї після відібрання дитини , батько [PERSON] відмовився співпрацювати з представниками соціальних служб які входили до складу комісії . На їх пропозицію продемонструвати зміни умов для проживання малолітнього з часу відібрання дитини ( придбання окремого ліжка, письмового столу , стільця та іншого обладнання для можливості дитині виконувати домашнє завдання, сезонної одежі та тематичної літератури ), не реагуючи на зауваження щодо одягнення у одежу ,залишаючись в спідній білизні , в грубій формі запропонував покинути комісії його місце проживання. Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків , члени вище вказаної комісії головний спеціаліст ЦСССДМ [PERSON] та інспектор відділу патрульної поліції [PERSON] Суд, на підставі ч.1 ст.170 СК України, може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину( ч.4 ст. 170 СК України). Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Зазначені міжнародні стандарти закріплено у положеннях ст. 171 СК України згідно до якої, думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя. Малолітній [PERSON] [INFO] , думку якого , з питань визначених ч.1 ст. 170 СК України , було вислухано в ході судового розгляду в присутності [PERSON], зазначив про те, що він бажав та бажає в подальшому проживати разом з бабусею [PERSON] Про своє бажання щодо місця проживання не міг казати батьку так як боявся його. На теперішній час батько відвідує його, але він за ним не сумує. Відповідно до висновку ВК Суворовської районної в м. Херсоні ради, затвердженого рішенням виконкому від 06 квітня 2016 року за №50, відібрання малолітнього від батька не позбавляючи його батьківських прав є доцільним. З урахуванням викладено , думки малолітнього суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем , є обґрунтованими , а відібрання [PERSON] [INFO] від батька , без позбавлення батька батьківських прав, є в інтересах дитини оскільки , як це визначено положеннями ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального, морального , культурного , духовного і соціального розвитку і батьки несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України. Крім того ст. 12 цього Закону визначено , що виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини . На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання , навчання і розвиток дитини. Батьки , мають право і зобовязані виховувати дитину , піклуватись про її здоровя , фізичний , духовний і моральний розвиток , навчання , створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини , готувати її до самостійного життя та праці. Однак зазначені умови не було дотримано відповідачем, що поставило малолітнього [PERSON] у небезпечні для його життя, здоров'я і морального виховання умови. Крім того, законодавством закріплено обовязок батьків , які проживають окремо від дитини , брати участь у її вихованні і вони також мають право спілкуватись з нею , якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 3 ст.170 СК України передбачено, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. На підставі чого , суд вважає що права відповідача щодо участі у вихованні сина не порушуються. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини який утримується за рахунок непрацездатної бабусі , стан здоров'я та матеріальне становище відповідача , який є працездатним , відсутності у нього на утриманні інших дітей та непрацездатних , а також з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину який не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим стягнути з відповідача на утримання малолітнього аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку до його повнолітня .

Outcome: approved