Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 01.03.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 6583,50 грн. з кінцевим терміном повернення 01.03.2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом згідно укладеного між сторонами договору № DOXRRC30470009 від 01.03.2007 року. Відповідач зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак ним не виконуються належним чином зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 05.02.2013 року заборгованість становить 77402,68 грн., з яких: 5904,21 грн. - заборгованість за кредитом, 26065,34 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3081,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 38190,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3662,03 грн. - штраф (процентна складова). Крім цього, зобов'язання за вказаним договором DOXRRC30470009 забезпечено порукою в розмірі 10000,00 грн. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № DOXRRC30470009 від 01.03.2007 року в розмірі 77402,68 грн. та судові витрати, які складаються з витрат пов'язаних з розглядом справи у виді витрат на правову допомогу в розмірі 3200,00 грн. та судового збору в розмірі 774,03 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився. Про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявна письмова заява представника позивача про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи. Надав суду письмову заяву в якій просив справу слухати без його участі з участю його представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що дійсно відповідач 01.03.2007 року уклав кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк», отримав кошти та зобов'язався їх повернути зі сплатою відсотків згідно умов договору. Проте кредитний договір укладався строком на три роки та закінчився 01.03.2010 року. В кредитному договорі не оговорено якогось іншого строку позовної давності. Отже, в зазначених правовідносинах діє загальний строк позовної давності передбачений ЦК. Позивач звернувся до суду лише 12.03.2013 року, а тому вважає, що банком було пропущено трирічний строк позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі в зв'язку з пропущенням строку позовної давності, про що також надав суду відповідну письмову заяву. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність не з'явившихся представника позивача та відповідача [PERSON] Вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши письмові заяви представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно кредитного договору № DOXRRC30470009 від 01.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6583,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.03.2010 року. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № DOXRRC30470009 від 01.03.2007 року, станом на 05.02.2013 року становить 77402,68 грн., з яких: 5904,21 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 26065,34 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3081,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 38190,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3662,03 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у судовому засіданні підтвердився факт порушення [PERSON] грошового зобов'язання за кредитним договором № DOXRRC30470009 від 01.03.2007 року на загальну суму 77402,68 грн. Позичальнику [PERSON] було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов'язань, але ж він їх належним чином не виконав. Тому розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 77402,68 грн., задовольнивши вимоги позивача у повному обсязі. Також слід зазначити, що суд до спірних правовідносин не застосовує строки позовної давності, на застосуванні яких наполягав представник відповідача, виходячи з наступного. Так, відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 261, 265 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України закінчення строку позовної давності (спливу позовної давності) до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. Відповідно до статті 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності відповідно до статті 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Судом встановлено, що договір було укладено 01.03.2007 року з кінцевим терміном повернення кредиту 01.03.2010 року включно і на даний час заборгованість не погашена. Відповідно п. 6.6 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які разом з заявою позичальника № DOXRRC30470009 від 01.03.2007 року складають кредитний договір терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років і відповідач погодився з такими умовами, підписавши кредитний договір. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не було пропущено строків позовної давності, оскільки право вимоги у позивача виникло з часу спливу строку виконання зобов'язання за кредитним договором, т.б. з 01.03.2010 року, а він звернувся до суду за його захистом 12.03.2013 року, т.б. в межах узгодженого сторонами п'ятирічного строку позовної давності. Щодо розподілу судових витрат, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON], а саме витрат пов'язаних з розглядом справи у виді витрат на правову допомогу в розмірі 3200,00 грн. та судового збору в розмірі 774,03 грн. слід зазначити наступне. Так, відповідно положень ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення, тощо встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належить, зокрема витрати на правову допомогу. Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, що пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи відсутні будь які відомості про надання стороні позивача правової допомоги з необхідними розрахунками витраченого часу адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, а також не надано доказів про понесення позивачем витрат на зазначену правову допомогу в розмірі 3200 грн., в зв'язку з чим зазначені судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України відшкодуванню відповідачем на користь позивача не підлягають. Проте, судові витрати у виді судового збору понесені позивачем при зверненні до суду і документально підтвердженні в сумі 774,03 грн., враховуючи, що вимоги позивача задоволені у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved