Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 10.08.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір дарування квартири [ADDRESS]. Згідно даного договору, [PERSON] передав безоплатно [PERSON], а вона прийняла у власність квартиру [ADDRESS]. 10.08.2013 р. права власності за позивачем зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 29.05.2002 року у вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO] Після укладання договору дарування , позивач оселилась в квартирі, почала проводити ремонт. Відповідач в квартирі не проживає з серпня 2013 року . В квартирі відсутні його особисті речі та будь яке інше особисте його майно. На протязі року, як позивач стала власницею зазначеної квартири, відповідач жодного разу не сплатив комунальні послуги, та не виявив бажання надати гроші на їх сплату. 15 серпня 2014 року позивач зателефонувала відповідачу з проханням знятись з реєстраційного обліку, однак він відмовив їй в її проханні та вимкнув телефон. При розмові, пояснив що хоча в квартирі він і не мешкає, однак не бажає зніматись з реєстраційного обліку. Оселюватись в квартирі також не має наміру. Своїми діями відповідач безпідставно порушує право власності позивача, не має законних підстав перебувати зареєстрованим в квартирі. Це створює позивачу додаткові турботи та хвилювання, порушує її нормальний життєвий уклад. У звязку з вищевикладеним просить суду усунути перешкоди в користуванні їй квартирою № 31 будинку 57а по вул. Українській в м. Запоріжжі, визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 31 в будинку 57а по. Вул. Українській в м. Запоріжжі. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідач до суду не зявився, причин неявки до суду не повідомив про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом оголошення в газеті. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 321 ч.1 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку /квартири/ визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Згідно ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органів реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що 29.05.2002 року у вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 8). 10.08.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір дарування квартири [ADDRESS]. Згідно даного договору, [PERSON] передав безоплатно [PERSON], а вона прийняла у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.5-6). 10.08.2013 р. права власності за позивачем зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно що підтверджується витягом про реєстрації права власності (а.с.7). Як вбачається з акту складеного сусідами та посвідченого головою «ЖБК -1 Фабрика» від 14 липня 2015р. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська 57А/31, [PERSON] не проживає з 2000 року, його речей в квартирі немає (а.с. 9). Суд вважає підтвердженим той факт, що позивач набула права власності на вищезазначену квартиру, що вбачається з вищевказаного договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Судом також встановлено,що відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні і розпорядженні його майном тим, що позивач не може вільно розпорядитися своєю квартирою, що порушує права позивача. Згідно з ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Оскільки відповідач втратив права користування житловою площею в спірній квартирі на підставі норм ЖК України, створює перешкоди позивачу у користуванні квартирою, тому він підлягає виселенню з зайнятої житлової площі, яка належить позивачу на праві договору дарування укладеного 10.08.2013 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7805858 від 10.08.2013 року. Таким чином, оскільки відповідач в квартирі не проживає більше року, не бажає оселюватись в ній, не вносить плату за користування житловим приміщенням та комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, тому він повинен бути знятий з реєстраційного обліку з квартири, яка належить позивачу на праві приватної власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved