Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було здійснено виконавчий напис № 816, відповідно до якого було запропоновано здійснення стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в наступному грошовому розмірі - 60860,72 копійок, не зазначено, із чого саме складається дана сума. Про існування даного виконавчого напису позивач [PERSON] дізнався лише у вересні 2019 року, отримавши поштове відправлення на своє ім`я, від відправника - приватного виконавця Юхименко О.Л. На підставі вищевикладеного виконавчого напису № 816 від 25.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження № 59803009, відповідно до постанови від 14.08.2019 року. Також, того ж самого дня, тобто 14.08.2019 року була винесене постанова про стягнення з боржника основної суми винагороди у розмірі 10% від загальної суми грошового зобов`язання. Позивач із зазначеним виконавчим написом № 816 від 25.07.2019 року не згоден, вважає, що він вчинений із грубим порушенням чинного законодавства України, й як наслідок - не підлягає законному виконанню оскільки він не укладав із ТОВ «Вердикт Капітал» жодних угод, в тому числі й тих, що породжують певні грошові зобов`язання, не отримував від фінансових установ жодних документів про відступлення певної вимоги на користь даного підприємства, а саме - ТОВ «Вердикт Капітал», тому ідентифікувати, які саме грошові зобов`язання та на якій підставі вимагає ТОВ «Вердикт Капітал» позивач не в змозі. Крім того, неможливо визначити, з чого складається дана сума зобов`язання та її безспірність. У зв`язку з викладеним позивач просив суд визнати вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасувати його. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник ТОВ «Вердикт Капітал» надав до суду письмовий відзив, в якому позов не визнав, зазначив, що позивач, не виконуючи свої зобов`язання по кредитному договору та зрозумівши реальну загрозу заставному майну, вчиняє ряд перешкод для кредитора. ТОВ «Вердикт Капітал» у відповідності до ЗУ «Про нотаріат» було передано для вчинення виконавчого напису необхідний перелік документів, на підставі яких нотаріусом було встановлено безспірність, а тому, посилання позивача не ґрунтуються на нормах матеріального права. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова А.А. надала суду письмові пояснення, відповідно до змісту яких вважає свої дії правомірними. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., видано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 60860,72 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною від 14.08.2019 року відкрите виконавче провадження про примусове виконання вказаного виконавчого напису. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» ). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» ). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 11 72, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Спірний виконавчий напис викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів та прикріплений до копії кредитного договору №00502297, укладеного між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» 21.07.2014р, який встановлює заборгованість і на цьому договорі є у т.ч. власноручний підпис позивача. Виконавчий напис\~№816\~містить посилання\~на правовстановлюючі\~документи,\~що підтверджують\~заміну кредитора\~з ПАТ\~«Альфа-Банк»\~на ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~в зобов`язанні\~за кредитним\~договором №\~00502297. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено,\~що 21\~червня 2016\~року між\~первісним кредитором\~ПАТ «Альфа-Банк»\~та ТОВ\~«Кредитні ініціативи»\~було укладено\~договір факторингу\~№1,\~відповідно до\~п..1.1\~якого фактор\~зобов`язується передати\~грошові кошти\~в розпорядження\~клієнта за\~плату,\~а клієнт\~зобов`язується відступити\~факторові свої\~права грошової\~вимоги до\~боржників за\~кредитними договорами,\~перелік яких\~міститься в\~Додатку №\~1\~до Договору.\~26\~грудня 2018\~року ТОВ «Кредитні ініціативи» уклало з ТОВ «ВЕСТА» договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до умов якого перелік договорів, за якими фактор набув право вимоги міститься в Додатку 1-1. 16 січня 2019 року ТОВ «ФК «ВЕСТА» уклала з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, за умовами якого право вимоги перейшло за договорами перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору. Однак Додаток № 1 до договору факторингу №1, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» в матеріалах, які надані нотаріусу разом із заявою про видачу виконавчого напису, відсутні, відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» суду не наданий, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] , а тому посилання позивача знайшли своє законне обґрунтування та є такими, що підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У той же час справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідно стягнути з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved