Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що працював на посаді помічника машиніста екскаватора в ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» звідки з 05.12.2016 року звільнений з роботи. З дня звільнення по даний час відповідач не сплатив заборгованість по заробітній платі в сумі 18124,37 грн., тому просить стягнути вказану суму, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 06.12.2016 року по день винесення рішення, та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позові, пояснив, що на даний час розрахунок при звільненні з ним не проведено, розмір заборгованості по заробітній платі не змінився. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 94 КЗпП України\~роботодавець зобовязаний регулярно виплачувати працівникам заробітну плату. Відповідно до ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Судом встановлено, що з 28.03.2014 року [PERSON] працював на посаді помічника машиніста екскаватора 5 розряду в гірничо дробильному цеху ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс», наказом № 47 від 05.12.2016 року звільнений з посади згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується записами в його трудовій книжці. Відповідно до довідки ПрАТ «Шепетівськийгранкарєр «Пронекс» за. № 196/12-16 від 06.12.2016 року, станом на 01.12.2016 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з лютого 2015 року по листопад 2016 року становить 18124,37 грн. Враховуючи те, що заробітна плата [PERSON] була нарахована, але не виплачена з вини відповідача, з останнього слід стягнути дану заборгованість. Крім того, згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденний заробіток позивача для обрахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає відповідно до підпункту л) пункту 1, абзацу 3 пункту 2, абзацу 1 пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Як вбачається з даних довідки про доходи №196/12-1-16 від 06.12.2016 року, заробітна плата за повні два місяці роботи [PERSON] перед звільненням становила 4082,52 грн. (у жовтні 2016 року 1947,64 грн., у листопаді 2016 року 2134,88 грн.), фактично за вказаний період позивач відпрацював 42 робочих дні. Таким чином його середньоденний заробіток складає 97 грн. 20 коп. (4082,52 грн. : на 42 р.д). Період затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення 05.12.2016 року по день ухвалення рішення 27.12.2016 року становить 16 робочих днів, а розмір заробітку, що підлягає стягненню за вказаний період становить 1555,20 грн. (16 р.д. х 97,20грн.) Таким чином заборгованість розрахунку при звільненні позивача складається із заборгованості по заробітній платі в сумі 18124,37 грн., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1555,20 грн., а всього 19679,57 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Враховуючи те, що відповідачем порушено гарантоване ст. 43 Конституції України\~ право позивача на своєчасне отримання винагороди за працю, в результаті чого останній був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що йому завдано моральну шкоду. З урахуванням обставин справи, характеру та глибини душевних страждань, періоду та розміру заборгованості, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд знаходить стягнути з відповідача на користь позивача 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Судових збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial