Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 січня 2018 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На протязі останніх років стосунки між ними стрімко погіршувались, спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинилися з вересня 2019 року. На сьогоднішній день спільне господарство не ведеться, між ними втрачено взаєморозуміння. Із-за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, вони проживають окремо. За таких обставин, подальше життя та збереження сім`ї не можливе. Спору по розподіл майна подружжя не має. У зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений 27 січня 2018 року виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8, між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила слухання справи провести без її участі, позовні вимоги визнає повністю. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб 27 січня 2018 року, виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2018 року (а.с. 19). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а також суд враховує думку відповідача, яка не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved