Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 17.09.2020 року мотивуючи тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідач, за період з 01.10.2014 року по 01.06.2020 року, має заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 21 635,28 грн. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги відповідач не виконує. КП БМР «Білоцерківтепломережа» відповідачу було надіслано попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржник не відреагував на дану претензію та не сплатив заборгованість. Тому, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» в розмірі 21 635,28 грн. та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою суду від 09.12.2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Мартиненко Тетяна Миколаївна в судовому засіданні позов підтримала та просила стягнути з відповідача суму боргу за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» в розмірі 21 635,28 грн. і судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він являється ветераном військової служби і має відповідне посвідчення. Він згоден сплати борг, якщо позивач зробить перерахунок із врахуванням його пільги. В квартирі температурний режим не відповідає. Комісія приїздила перевіряла температуру по будинку, але акта не має. Він звертався із заявою до позивача про відключення його квартири від теплопостачання, але КП БМР відмовили від відключення його квартири. Він звертався до Управління соціального захисту із заявою про призначення йому субсидії та подавав документи щодо пільг. Після отримання квитанцій на оплату послуг з теплопостачання він не звертався ні до тепломережі ні до Управління соціального захисту населення про те, що позивачем не враховані його пільги, і до позивача із заявою про перерахунок йому оплати також не звертався. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, ч. ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії ( теплопостачальна організація ). Судом встановлено, що рішенням Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за №388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП «Білоцерківтепломережа» ( а.с. 10). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.7-9), [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:1-1338, виданий 17.06.2015 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук М.В., є власником квартири [ADDRESS] . 02.09.2015 року між КП БМР «БЦТМ» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується витягом із договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води від 02.09.2015 року (а.с.49) та розрахунковим листом абонента ( а.с. 4-6). З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.4-6), відкритого за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву води перед КП БМР Білоцерківтепломережа» за період з 01.10.2014 року по 01.06.2020 року в розмірі 21 635,28 грн. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 31.10.2014 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено матеріалами справи (а.с.25) та визнається відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.52), ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2017 року скасовано судовий наказ у справі №357/9752/17, провадження № 2-с/357/83/17, про стягнення з [PERSON] на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 7 780,20 грн., інфляційні кошти в розмірі 875,27 грн., три відсотки річних в сумі 193,22 грн. та 800,00 грн. судового збору та з урахуванням ч.3 ст. 171 ЦПК України, після скасування судового наказу, позивач звернувся до суду з даною заявою в порядку позовного провадження. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги ( централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води ) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. В матеріалах справи наявні копії постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України ( а.с. 10 - на звороті - 17) щодо затвердження тарифів на теплову енергію та про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, в даному випадку комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа». Відповідач в судовому засіданні зазначив, що він є ветераном війни, тому він має пільги щодо оплати послуг з централізованого опалення та гарячої води. Згідно з п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого1994 року № 94«Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», витрати державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій (далі - організації), пов`язані з наданням пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», покриваються місцевими фінансовими органами на підставі розрахунків, поданих організаціями, шляхом перерахування коштів на їх рахунки в установах банків. Пільги, передбачені зазначеним Законом, надаються організаціями за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх з бюджету за встановленими нормами у погоджені з фінансовими органами терміни. Відповідно до пункту 22 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником. У разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу. Однак, з договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води від 02.09.2015 року (а.с.49) вбачається, що у ньому відсутні відомості щодо пільги з оплати зазначених послуг та відповідачем не надано жодних доказів подання виконавцю послуг письмової заяви з документами, що підтверджують право на пільги. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг,придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» №373від 17.04.2019 року, яка набрала законної сили 01.10.2019 року, особа, яка має право на пільги, має право самостійно звернутися до Структурного підрозділу з питань соціального захисту населення із відповідною заявою з метою отримання пільг. Виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанком» договору. Відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (зі змінами) - далі Порядок) , з 01.05.2016 у разі призначення субсидії пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу особам, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), у період її отримання не нараховуються. Субсидія таким громадянам розраховується без врахування пільг. Згідно із п.2, п. 9 Порядку, головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Згідно п.73 даного Порядку, житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива і на оплату житлово-комунальних послуг призначається на календарний рік. При цьому житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг розраховується з місяця звернення за її призначенням до кінця поточного календарного року. Таким чином, споживач комунальних послуг має звертатися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щороку із заявою про призначення субсидії або про призначення пільги на оплату даних послуг. З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.4-6), вбачається, що відповідач у період з січня 2018 року по травень 2018 року користувався субсидією на оплату житлово-комунальних послуг, а з листопада 2019 року по травень 2020 року користувався пільгою. В судовому засіданні відповідач зазначив, що він щороку звертався до Управління соціального захисту населення із заявою щодо отримання пільг, однак до суду не надав жодних доказів, які б підтвердили даний факт. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.51), 26.05.2020 року [PERSON] звертався до директора КП БМР «Білоцерківтепломережа» із заявою в якій зазначив, що в його квартирі температура 18 градусів, і, що на акти претензії про перерахунок йому коштів позивач не реагує, і що нього безпідставно скасовано пільга 50%, тому він розриває з КП БМР «Білоцерківтепломережа договір про надання послуги з централізованого опалення та гарячої води та просив відключити його від центрального опалення. Однак, відповідач в судовому засіданні повідомив, що Білоцерківською міською радою йому було відмовлено у відключенні його квартири від централізованого опалення і позивач договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води не розірвав. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Отже, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає послуги, а відповідач ними користується. Тобто, між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, згідно яких позивач КПБМР «Білоцерківтепломережа» надає відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячої води, а останній зобов`язався здійснювати своєчасно оплату за надані послуги, які крім зазначеного Закону також регламентуються ст. 526, 527, 530 ЦК України та ст. 162 ЖК України. Відповідач заперечуючи вимоги позивача зазначив, що він згоден сплатити заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву води у разі врахування його права на пільги. Однак, до суду не надано доказів щодо подання [PERSON] до КП БМР «Білоцерківтепломережа» заяви про проведення йому перерахунку заборгованості із врахуванням пільг та відповідач не звертався до суду із зустрічним позовом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача, як власника житлового приміщення та споживача послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Як вбачається з квитанції за грудень 2020 року (а.с.50), заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] станом на 01.01.2021 рік становить 24 647,55 грн., [PERSON] частково сплачено борг в розмірі 700 грн. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідачем не спростовані доводи позивача, суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп. ( сплачений при поданні позову судовий збір - а.с.1).

Outcome: approved