Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просив визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] з ним за адресою: [ADDRESS] , та стягнути аліменти на утримання дитини з відповідача. Позивач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив. Відповідач у судові засідання не з`являлася жодного разу, до суду надає заяви про розгляд справи за її присутності, 05.02.2020 року [PERSON] надала також заяву про розгляд справи за її присутності, в якій зазначила, що з`явитися не може з особистих причин. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини не явки не повідомили. Представник виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області надала пояснення, в яких зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. 25.10.2020 року відповідач надала відзив на позов, в якому вказала, що доводи позивача є необґрунтованими, так як домовленостей щодо місця проживання дітей ніяких не було, щодо аліментів законом не передбачено утримувати позивача, також відповідач вказала, що [PERSON] не допускає її до дітей та вона самостійно намагається дітей матеріально утримувати. [PERSON] у відзиві додатково вказала, що позивач офіційно працює та отримує заробітну плату, однак матеріальної допомоги на дітей не надавав, мешкає окремо від дітей. Відповідач посилалася у відзиві на те, що батько не зможе належним чином турбуватися за сина, а також вказувала на те, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя та притягався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 29.12.2007 року по 27.03.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області(а.с.10). Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується вищевказаним рішенням суду, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9-10). Згідно характеристики з місця проживання(а.с.11), [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , та виховує сина [PERSON] , відносини в сім`ї дружні, з сусідами чемний, вигляд охайний. Квартира належить позивачу відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 30.11.2015 року(а.с.15-16). Як вбачається з довідки про доходи від 07.08.2019 року(а.с.13), позивач працює в ТОВ «Лозівський ковальсько- механічний завод» та отримує заробітну плату. Відповідно до характеристики з місця роботи(а.с.12), [PERSON] характеризується позитивно, дисциплінарні стягнення відсутні, до роботи ставиться з відповідальністю, неконфліктний. Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 06.09.2019 року(а.с.14), за адресою: [ADDRESS] , мешкають і зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , умови проживання задовільні, між батьком та сином добрі стосунки. Факт реєстрації сторін з дітьми за вище вказаною адресою підтверджується також довідкою КП «ЖУК»(а.с.44). Відповідно до довідки КНП «Лозівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 08.08.2019 року(а.с.18), [PERSON] з народження знаходиться під наглядом сімейного лікаря, на прийом приходить або з батьком, або з матір`ю. Як вбачається з виписки із медичної картки(а.с.19), [PERSON] здоровий. З пояснень, наданих головним спеціалістом сектору з питань попередження правопорушень та дотримання законодавства щодо дітей служби у справах дітей(а.с.26), службою було здійснено двічі вихід за адресою: [ADDRESS] , а саме 04.06.2019 року та 06.09.2019 року, з метою обстеження умов проживання, під час візитів [PERSON] знаходився за вказаною адресою та в будинку знаходилися особисті речі дитини. За заявою [PERSON] , [INFO] також здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання. Під час візиту вдома знаходилася [PERSON] , зі слів [PERSON] , [PERSON] гуляв з друзями біля будинку, в квартирі знаходилася речі хлопчика. 06.09.2019 року з [PERSON] було проведено бесіду спеціалістом служби у справах дітей, під час якої хлопчик повідомив, що продовжуватиме проживати з батьком, до мами та сестрички ходитиме у гості. Позивачем надано Акт обстеження умов проживання сім`ї(а.с.45), відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] , умови задовільні, для дітей створені всі умови, між мамою та дітьми стосунки добрі. Як вбачається з довідки про неотримання аліментів(а.с.46), відповідач не отримувала аліментів на дітей в період з 14.06.2019 року по 30.09.2019 року. Згідно довідки про доходи від 07.10.2019 року(а.с.47), [PERSON] працює в ТОВ «Лозівський ковальсько- механічний завод» та отримує заробітну плату. Також відповідачем надані письмові пояснення членів батьківського комітету [PERSON] та [PERSON] (а.с.48-49), в яких вказано, що мати приймає активну участь у житті класу, батька на батьківських зборах не бачили. Відповідач надала копію відповіді Лозівського ВП(а.с.43), з якого випливає факт зміни позивачем замків в квартирі, [PERSON] було винесено офіційне попередження та розгляд заяви [PERSON] було припинено. У відповідності до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та з урахуванням думки дитини. Враховуючи викладене в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що син мешкає з батьком та бажає продовжувати мешкати з ним. Стаття 161 СК України передбачає, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населенному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів), або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зважаючи на те, що відповідач жодного разу у судове засідання не з`явилася, постійно надає заяви про відкладення справи та розгляд справи за її присутності, суд вбачає в даних діях зловживання процесуальними правами, а саме затягування розгляду справи. Твердження [PERSON] щодо аморальної поведінки позивача та факту притягнення до адміністративної відповідальності ні чим не підтверджені, а суд ґрунтуватися на припущеннях не може. Отже, враховуючи обставини, що мають істотне значення, зокрема інтереси дитини, її вік, ставлення сторін до виконання своїх батьківських обов`язків, а також думку головного спеціаліста сектору з питань попередження правопорушень та дотримання законодавства щодо дітей служби у справах дітей, суд дійшов висновку, що батько взмозі створити умови для повноцінного життя та розвитку дитини, її безпеки, благополуччя, зростання в сімейному оточенні, а тому позовні вимоги слід задовольнити, визначивши місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] , та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина.

Outcome: approved