Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.09.2012 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 700000052, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 521855,29 грн. В рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу №700000052-З від 27.09.2012 року. У звязку з неналежним виконання відповідачем умов кредитного договору, виникла заборгованість, яка станом на 27.07.2016 року становить 348002,48 грн., з яких: за кредитом 340171,98 грн., за відсотками 2,67 грн., по комісії 7827,83 грн. Після уточнення позовних вимог, просить суд звернути стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб MERCEDES-BENZ ML350, 2012 року випуску, колір коричневий, № кузову WDC1660241A098205, тип легковий універсал, державний номер [NUMBER] шляхом проведення прилюдних торгів; стягнути з відповідача на користь Банку судові витрати, що складаються з судового збору та витрат, повязаних із публікацією оголошення про виклик відповідача. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи через оголошення в Урядовому курєрі №174 (5794) від 16.09.2016 року. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.09.2012 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 700000052, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 521855,29 грн. під 0,01% річних з кінцевим терміном погашення 27.09.2019 року, з цільовим призначенням оплата вартості транспортного засобу, а саме: MERCEDES-BENZ ML350, 2012 року випуску, колір коричневий, № кузову WDC1660241A098205, тип легковий універсал, державний номер [NUMBER]. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу №700000052-З від 27.09.2012 року, відповідно до умов якого [PERSON] передав у заставу рухоме майно, а заставодержатель приймає його у заставу та набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами Заставодавця, якщо інше не встановлено законом (п.1.1. ст.1 Договору застави транспортного засобу). Згідно п.3.1. ст.3 Договору застави транспортного засобу предметом застави є транспортний засіб автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель ML350, 2012 року випуску, колір коричневий, № кузову WDC1660241A098205, тип - легковий універсал, державний номер [NUMBER]. Сторони погодили вартість застави 748375,29 грн. (п.3.3. ст.3 Договору застави транспортного засобу). Відповідно до ст.6 Договору застави транспортного засобу №700000052-З від 27.09.2012 року, сторони погодили в тому числі, що Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у будь-якому з наступних випадків: - невиконання зобовязання, забезпеченого заставою згідно з цим Договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства У відповідності до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість по кредиту станом на 27.07.2016 р. становить 348002,48 грн., з яких: за кредитом 340171,98 грн., за відсотками 2,67 грн., по комісії 7827,83 грн. (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 2 ст. 592\~ЦПК України\~заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави: у разі порушення заставодавцем правил про наступну заставу; у разі порушення заставодавцем правил про розпоряджання предметом застави; в інших випадках, встановлених договором. Згідно до\~ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Статтею 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~встановлено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Згідно до\~ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 19 Закону України «Про заставу» встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1ст. 20 Закону України «Про заставу»). У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 Закону, якою передбачена і продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем (ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. Судом встановлено, що позивач належним чином виконував свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконав свої обовязки за договором та має заборгованість за кредитом, тому, на підставі ст.589, п. 3 ч. 2 ст.592 ЦК України, ст.ст. 19-20 Закону України «Про заставу», позивач набув право звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення прилюдних торгів підлягають задоволенню. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 5220,04 грн. витрати, понесені позивачем у звязку з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 630,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №112444 від 13.09.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved