Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.09.2000 року померла його мачуха [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 5,67 умовних кадастрових гектарів на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області. Позивач є спадкоємцем померлої за законом у четверту чергу. Інші спадкоємці відсутні. В звязку з цим [PERSON] бажає прийняти дану спадщину , але не може цього зробити, оскільки відповідно до вимог Цивільного кодексу 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини , визначалося лише дві черги спадкоємців за законом. Тому успадкувати зазначене майно позивач може лише в судовому порядку відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. На підставі цього [PERSON] просив визнати за ним право на вказану земельну частку в порядку спадкування після [PERSON] Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивач в наданій заяві свої вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в заяві, адресованій суду, вказав, що проти задоволення позову не заперечує, справу також просить розглянути без його участі. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 08.09.2000 року померла громадянка [PERSON], яка була мачухою позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 5,67 умовних кадастрових гектарів на території Ворожбянської сільської ради. За життя [PERSON] заповіту не складала, спадкоємців першої, другої та третьої черги померла не мала. Позивач є спадкоємцем четвертої черги, оскільки з 15.06.1963 року до дня смерті [PERSON] проживав з нею разом однією сімєю, що встановлено рішення Лебединського райсуду від 21.07.2016 року. На підставі цього він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини померлої мачухи, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено, бо відповідно до вимог Цивільного кодексу 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, визначалося лише дві черги спадкоємців за законом. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Згідно зі ст. ст. 325, 328, 1216, 1222 1223 ЦК України фізичні особи можуть бути субєктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину. Відповідно до вимог 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку сторони відповідача і позовні вимоги визнаються сільською радою в повному обсязі. Таке визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON]

Outcome: approved