overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій зазначив, що відповідно до рішення Апеляційного суду Чернівцькій області по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія Гарант авто» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, стягнуто 9445 грн. 20 коп. на його користь з відповідача. Відповідач з дня проведення авто технічної експертизи і по теперішній час не відшкодував нанесену йому матеріальну шкоду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відповідно до вимог ст..625 ЦК України три відсотка річних з неповернутої суми, та індекс інфляції за період не повернення суми боргу. Тобто з 15 квітня 2016 року по 08 серпня 2016 року з 9445 грн.. Відповідно до проведеного ним розрахунку відповідач має сплатити йому:- -1088 грн. 84 коп. індекс інфляції; -433 грн. 88 коп. три відсотка річних, що в загальній сумі складає 1522 грн. 72 коп.. В процесі розгляду справи по суті позивач частково збільшив заявлені позовні вимоги та просить суд додатково 283 грн. 45 коп. які складаються з 3% з 9445 грн. в сумі 23.61 грн. та 15.5% облікової ставки НБУ за 32 дня в сумі 259.84 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь в загальному 1806 грн. 17 коп. та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та додатково суду пояснив, що виконавчий лист на суму 9445 грн. 20 коп. відповідно до рішення Апеляційного суду Чернівецькій області від 13.09.2015 року ним своєчасно направлений до примусового виконання, і по теперішній час не виконано дане рішення що підтверджується листом Головного державного виконавця ВДВС Соломянського РУЮ у м. Київ. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутність в суд не подавав. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесенням по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства фактично припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам сторін, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. До початку судового засідання надала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони одружені з 28 липня 2006 року (а.с.5). Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно з ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами. В обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. З 2009 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що надання строку для примирення, а також збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Збереження шлюбу та примирення неможливе. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 30 березня 2001 року (а.с.9). Від шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено остаточно. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та за переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 02 вересня 2005 року (а.с.3). Від шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с.15а). Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 420,40 грн (50 % суми сплаченого судового збору), а інші 50 % сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що за період шлюбних відносин між сторонами постійно відбувалися сварки та конфлікти, засновані на взаємному нерозумінні один одного, сторони втратили віру в подальше сумісне життя. З 27 січня 2020 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, відновлення сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 23 вересня 2005 року (а.с.7). Від шлюбу вони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с.19). Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 420,40 грн (50 % суми сплаченого судового збору), а інші 50 % сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що між сторонами зникло взаєморозуміння, спроби помиритися не дали бажаних результатів через різні погляди на життя та обов`язки. Подружні відносини між сторонами припинилися, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої доньки. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 27 серпня 2010 року (а.с.5). Від шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с.1). Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 420,40 грн (50 % суми сплаченого судового збору), а інші 50 % сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що між сторонами зникло взаєморозуміння та будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя, обов`язки та ведення сімейного бюджету. Подружні відносини припинилися ще у вересні 2019 року та з цього часу сторони спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересами позивача та інтересам дитини. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 10 травня 2008 року (а.с.10). Від шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 12). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с.4). Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 420,40 грн (50 % суми сплаченого судового збору), а інші 50 % сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, оскільки між подружжям втрачено взаєморозуміння, сторони не підтримують подружні стосунки та не проживають разом з червня 2019 року, спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. Наміру до примирення та поновлення сім`ї між сторонами немає, а тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 04 жовтня 2013 року (а.с.7). Від шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а.с.2). Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 420,40 грн (50 % суми сплаченого судового збору), а інші 50 % сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаємоповаги, байдужості до життя та проблем кожного, що породжувало в сім`ї непорозуміння і конфлікти, у зв`язку з чим подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін. Сім`я фактично розпалася, примирення з відповідачем є неможливим. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 06 серпня 2005 року (а.с.4). Від шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн (а.с.8). Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 454 грн (50 % суми сплаченого судового збору), а інші 50 % сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача. Щодо решти суми сплаченого судового збору судом враховуються вимоги ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Так пунктом 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Отже, решта суми сплаченого судового збору поверненню судом позивачу не підлягає, оскільки на час розгляду справи у суду відсутнє відповідне клопотання позивача про повернення судового збору у зв`язку внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Також судом враховується, що у позивача відсутні перешкоди для звернення до суду з відповідним клопотанням про повернення судового збору пізніше.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, що породжувало в сім`ї непорозуміння і конфлікти, у зв`язку з чим подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін. Фактично шлюбні відносини були припинені з квітня 2019 року, сім`я фактично розпалася, ведення спільного господарства припинено, примирення з відповідачем є неможливим. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони одружені з 28 серпня 2015 року (а.с.11). Від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн (а.с.18). Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 454 грн (50 % суми сплаченого судового збору), а інші 50 % сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved