Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на ту обставину, що Ворошиловградською сільськогосвипробувальною станцією і виконавчим комітетом Веселогірівської сільської Ради депутатів трудящих Слов'яносербського району Ворошиловградської області на виконання клопотання обласного управління ДАІ Воршловградської області, де позивач на той час працював, йому було виділено земельну ділянку, площею 0,7 га, в с. Стукалова Балка Слов'яносербського району Ворошиловградської області. 04.09.1973 року рішенням виконкому Веселогорівської сільської ради йому була надана земельна ділянка за адресою [ADDRESS] і дозволено право індивідуального будівництва. В період з 1973 по 1976 роки на зазначеній ділянці позивач збудував житловий будинок, який було прийнято в експлуатацію і приблизно в 1975-1976 році отримано відповідні правовстановлюючі документи. В подальшому було проведено переобладнання житлового будинку під літню кухню за що його оштрафовано у розмірі 25 рублів і дозволено переобладнання житлового будинку під літню кухню. Наприкінці 1976 року позивач придбав будинок за адресою [ADDRESS] і переїхав мешкати до купленого будинку разом із своєю родиною. Спірне домоволодіння він залишив під нагляд свого батька [PERSON] і передав батькові оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Приблизно у 1977-1978 роках батьки продали свій будинок і з його дозволу та дозволу його дружини переїхали мешкати в спірний будинок. Позивач періодично приїжджав до батьків, провідував їх і перевіряв цілісність свого будинку. В 2012 році позивачу стало відомо, що відповідач [PERSON] є власником зазначеного будинку згідно договору дарування від 13.09.1993 року. Позивач просить суд визнати поважним та поновити строк на подачу позовної заяви, визнати за ним право власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS], визнати незаконним та скасувати рішення Слов’яносербської районної ради від 29.05.1990 № 150, рішення Слов’яносербської районної ради від 29.05.1990 № 153/2; рішення Веселогірської сільської ради № 14 від 26.02.1990 року, рішення Веселогірської сільської ради № 32 від 24.04.1990 року, визнати незаконними підстави набуття права власності [PERSON] домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], визнати незаконним та скасувати свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS], видане 11.07.1990 року Слов’яносербською районною радою; визнати незаконними підстави набуття права власності [PERSON] домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] згідно договору дарування, укладеного 13.09.1993 між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого в реєстрі під №506; визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Металістської сільської ради від 12.12.1996 року№159; скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ № 050797, виданий 20.03.1997 року на підставі рішення № 149 виконавчого комітету Металістської сільської ради 12.12.1996 року на ім'я [PERSON], витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] домоволодіння [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач Слов’яносербська районна рада Луганської області з позовом не згодна. Надали до суду письмові заперечення в яких зазначили, що позивач не надав суду доказів того, що йому виділялась земельна ділянка для будівництва будинку за адресою [ADDRESS], крім того відсутні докази того, що відповідач отримував технічну документацію на будівництво будинку і доказів того, що рішення Слов’яносербської районної ради були прийняті незаконно. Просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі і розглянути справу в їх відсутності. Відповідачі Металістська сільська Рада та Веселогірська сільська Рада надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що у неї є два сини, позивач та відповідач по справі. [PERSON] прийшовши з армії і став працювати в ГАІ. Під час роботи там йому була надана земельна ділянка для забудови будинку. Він будівництво будинку не розпочинав так як був постійно зайнятий на роботі тому відмовився від наданої йому земельної ділянки на її користь, а сам переїхав жити до купленого йому тещею будинку в м. Луганськ. Вона та чоловік за свої кошти побудували будинок в [ADDRESS]. В побудований будинок переїхали жити після продажу старого будинку. В 1990 році вона оформила документи на будинок та в 1993 році подарувала його молодшому сину [PERSON]. Просила суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити та суду пояснив, що коли брат прийшов з армії він навчався в восьмому класі. Брату дали землю будівництва дому, але він постійно був зайнятий на роботі тому будинок не будував та відмовився від землі на користь матері. В період з 1973 по 1976 роки батьки побудували будинок, він та брат також допомагали батькам робити будинок. В 1993 році мати подарували йому зазначений будинок, а в 1996 році він оформив на себе земельну ділянку. Позивач мешкав в м. Луганську та ніяких претензій не мав. Брату було відомо, що будинок належить матері. Представник відповідачів в судовому засіданні пояснив, що вважає позовні вимоги не обґрунтованими, так як обставини, на які посилається позивач не підтверджуються або спростовуються доказами, що є в матеріалах цивільної справи і просив суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків суд знаходить позовні вимоги не обгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішень суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні було встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] на теперішній час належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування, укладеного 13.09.1993 року між ним та [PERSON]. До укладення вищезазначеного договору житловий будинок за вищевказаною адресою належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, виданого 11.07.1990 року Слов’яносербською районною радою. Вказані факти підтверджуються доданими до матеріалів справи копіями свідоцтва та договору. Згідно ст. 321 ЦК України «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». При подачі позовної заяви та розгляді справи в суді позивач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував його право власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS]. Крім того позивач не надав суду жодного доказу який би підтверджував обставини, на які позивач посилався в позовній заяві, зокрема того що він за свої кошти і своїми силами будував вищевказаний будинок. Натомість відповідачі надали суду докази того, що [PERSON] витрачала свої кошти та купувала будматеріали для будівництва будинку. Вказані обставини підтверджуються копіями касових чеків на накладних. Крім того позивач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував обставини прийняття незаконних рішень відповідачами Слов’яносербською районною радою, Металістською та Веселогірською сільськими радами. В своєму позові відповідач навіть не обґрунтував в чому полягає протиправність та незаконність цих рішень обмежившись лише цитатами статей земельного та цивільного кодексів. В зв'язку з цим в цій частині позовні вимоги позивача теж не підлягають задоволенню. Також в своєму позові позивач просив суд скасувати державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я відповідача [PERSON] однак знову ж не обґрунтував, в чому полягає незаконність видачі цього державного акту і не надав докази цих обставин. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed