overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 07.09.2013 він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] ; як зазначається позивачем при зверненні до суду у подружні відносини сторони припинили остаточно у зв`язку з тим, що останнім часом в їхніх стосунках щось розладилось, позивач відчував, що між ними немає тих почуттів, що були раніше, виявилося, що дружина (відповідач) відчуває те ж саме. Разом сторони прийшли до висновку, що шлюб необхідно припинити, оскільки останнім часом їхня сім`я існувала тільки заради дитини. Посилаючись у позові на те, що сім`я фактично припинила своє існування, а перебування у шлюбі не відповідає інтересам обох подружжя, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 07.09.2013 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.10), про що свідчить свідоцтво про народження. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (втрата почуттів), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України): оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судові витрати компенсують за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 08.10.2005 р. перебуває у шлюбі із відповідачем; від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з липня 2018 року сторони не проживають разом як сім`я, між ними немає взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги, наразі вони мають різні погляди на життя, різні характери, та позивач дійшов висновку, що розлучення це єдиний вихід для сторін побудувати нове щасливе життя. Посилаючись у позові на те, що збереження сім`ї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 08.10.2005 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені з липня 2018 року. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд з`ясував дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність взаєморозуміння, втрата любові та поваги), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з липня 2018 року, дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про відсутність вільної згоди жінки і чоловіка на шлюб, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 10.01.1981 р. він перебуває в шлюбі з відповідачем; від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. З грудня 2003 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені; з того часу вони не бачаться, не спілкуються і спільного господарства не ведуть. Посилаючись у позові на те, що сім`я розпалася остаточно і відновленню не підлягає, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та позивач вже декілька років проживає з іншою жінкою, з якою має наміри одружитись, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач\~не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 10.01.1981 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво (а.с.5); від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Подружжя припинило сумісне проживання та ведення спільного господарства з грудня 2003 р. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на шлюб та сім`ю), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з грудня 2003 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотала про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 12.09.2009 р. перебуває у шлюбі із відповідачем; від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їхнє спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та ведення домашнього господарства: причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність у родині взаєморозуміння, різні характери та погляди на стосунки подружжя у сім`ї, зникнення почуття кохання. Посилаючись у позові на те, що шлюбні відносини сторін припинені з січня 2020 року, збереження шлюбі неможливим, оскільки суперечитиме їхнім інтересам, у позові й заявлено вимогу про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 12.09.2009 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені з січня 2020 року. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд з`ясував дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на стосунки подружжя у сім`ї, зникнення почуття кохання), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з січня 2020 року, дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про відсутність вільної згоди жінки і чоловіка на шлюб, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 18.06.2005 р. він взяв шлюб із відповідачем, від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , 2010 р.н, та сина [PERSON] , 2005 р.н. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, з листопада 2018 р. шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. Як встановлено судом, 18.06.2005 р. між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Суд, дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд урахуванням заяв сторін та враховуючи припинення шлюбних відносин між подружжям листопада 2018 р., дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомила про визнання позову та не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, не клопотала про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 1998 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] (відповідачем), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають; спільне життя останнім часом складалося не найкращим чином, виникали постійні суперечки, оскільки сторони мають різні погляди на життя, все це призвело до відчуження, втрати почуття любові та взаємної згоди. Сторони припинили спільне проживання з 2018 року, спільний бюджет не мають та спільне господарство не ведуть. Посилаючись у позові на те, що подальший шлюб носить лише умовний характер, сім`я розпалася остаточно і відновленню не підлягає, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач\~не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 03.10.1998 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво (а.с. 9), що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя, відчуження, втрата почуття любові та взаємної згоди), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотала про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 1 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що з 29.10.1999 він перебуває у шлюб з відповідачем, від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] Подружнє життя сторін не склалося в результаті різних поглядів на права та обов`язки подружжя, на побут, спільний відпочинок, матеріальне забезпечення родини, вони перестали розуміти один одного Посилаючись у позові на те, що спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені у вересні 2009 року та примирення не можливе, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 29.10.1999 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво (а.с.8), що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на подружнє життя), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з вересня 2009 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотала про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказавши, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 04.05.2016 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 договору) короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web- банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказавши, що [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 15.11.2011 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказавши, що [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 25.02.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 01.04.2013 року [PERSON] було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved