Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що на підставі ордеру квартира [ADDRESS], б.87 в м. Маріуполі, яка є державною власністю, надана у оренду відповідачці [PERSON], проте згідно акту від 17.06.2015 року мешканцями кімнати 67, 68 по вул. Зелінського, 87 зайнята площа загального користування (кухня 16, 08м2, коридор 11,65м2, умивальник 7,0 м2, душова кімната 1,35м2) та правовстановлюючі документи на зайняті приміщення були відсутні. Повідомленнями від 18.05.2015 та від 17.06.2015 відповідача була сповіщена про обовязок звільнення самовільно зайнятих приміщень та приведення їх у первісний стан, проте жодних заходів відповідачкою не здійснено. На підставі того, що відповідачка не є власником житлового приміщення та приміщень загального користування (кухня 16, 08м2, коридор 11,65м2, умивальник 7,0 м2, душова кімната 1,35м2) за адресою: [ADDRESS], 68 позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить зобовязати відповідачку звільнити вказані приміщення та привести їх у первинний стан, шляхом знесення самовільно зведених перегородок та приведення приміщень у придатний для використання стан. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити за підстав, викладених в позові. Відповідачка повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, не сповістивши суд про причини неявки. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з особового рахунку №67-1 ЖКП «Житло «Центр» на підставі ордеру №007170 від 29.10.2014 року квартира № 67,68 по вул. Зелінського, б.87 в м. Маріуполі надана у оренду [PERSON]. Згідно акту ЖКП «Житло «Центр» від 17.06.2015 року мешканцями кімнати 67,68 по вул. Зелінського, 87 в м. Маріуполі зайнята площа загального користування (кухня 16, 08м2, коридор 11,65м2, умивальник 7,0 м2, душова кімната 1,35м2). На момент складання акту правовстановлюючі документи на зайняті приміщення були відсутні. У звязку з чим повідомленнями ЖКП «Житло «Центр» від 18.05.2015 №697 та від 17.06.2015 №873 [PERSON] була сповіщена про обовязок звільнення самовільно зайнятих приміщень та приведення їх у первісний стан. Крім того, 19.05.2015 року ЖКП «Житло «Центр» був складений аналогічний акт щодо зайняття мешканцями кімнати 67,68 по вул. Зелінського, 87 в м. Маріуполі вищевказаних приміщень загального користування та відсутності правовстановлюючих документів. Також факт переобладнання вищевказаних приміщень підтверджується актом від 14.12.2015 року, складеним представниками виконавчого комітету Маріупольської міської ради та ЖКП «Житло «Центр». Вирішуючи даний спір по суті суд виходить з наступного. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою не надано суду жодного доказ на спростування заявлених позивних вимог. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із ст.6 Житлового кодексу України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Статтею 100 ЖК України (в ред. від 12.02.2015) передбачено, що виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, внаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди). Ч. 4 п. 4 Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45 передбачено, що переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. П.7 Правил користування приміщеннями жилих будинків встановлено, що наймач (орендар) квартири зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян; не захаращувати сходові клітки, позаквартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, підтримувати чистоту і порядок в ньому. Згідно з п. 1. 4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. П. 1.4.3. Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, визначено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Відповідно до ч.2 п.1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Враховуючи вищенаведені норми діючого законодавства та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідачка не є власником житлового приміщення та приміщень загального користування (кухня 16, 08м2, коридор 11,65м2, умивальник 7,0 м2, душова кімната 1,35м2) за адресою: [ADDRESS], 68, рішення щодо надання відповідачці згоди на зайняття додаткових приміщень та встановлення перегородок виконавчим комітетом Маріупольської міської ради не приймалось, тому [PERSON] не мала права самовільно займати вказані приміщення загального користування та самовільно зводити перегородки, що в свою чергу порушує права позивача, як власника даних приміщень. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, ґрунтуються на самих матеріалах справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved