Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що 29.10.2010 р. між сторонами був укладений кредитний договір №50000826, згідно з яким відповідач отримала на купівлю автомобіля кредит у розмірі 115029 грн., що на момент укладення договору дорівнювало 14450,88 доларів США, строком на 48 місяців під 12,50 % на рік зі змінною кредитною ставкою. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач своїх зобов'язань не дотримався, у зв'язку з чим станом на 28.02.2013 року утворилась заборгованість в сумі 136079,78 грн., у тому числі, основна сума заборгованості у розмірі 71952,55 грн., збитки у розмірі 14604,88 грн., штраф у розмірі 47,319,95 грн., пеня у розмірі 997,32 грн., та три проценти річних у сумі 1205,08 грн. Посилаючись на це, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача Музичка М.В., яка діє на підставі довіреності, підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належно, причину своєї неявки не повідомила. Вислухавши представника позивача, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті). Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу; у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК). Згідно з ч.1 ст.625, ч.1 ст.623, того ж Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. З кредитного договору № 50000826 від 29.10.2010 року та додатку до нього судом встановлено, що позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 14450,88 доларів США, строком на 48 місяців за змінною кредитною ставкою. З позову вбачається, що відповідач не сплатив чергові платежі за грудень 2012 року, січень 2013 року та лютий 2013 року, у зв'язку з чим станом на 28.02.2013 року основна сума заборгованості склала 9387,41 грн. Доказів відсутності заборгованості за договором або її наявності у меншому розмірі відповідач суду не надала. Судом встановлено, що у зв'язку з заборгованістю за черговими платежами позивач відповідно до п. 3.3 договору направив відповідачу повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту - 58817,24 грн. та плату за користування кредитом у сумі 3747,90 грн. , однак у визначений договором термін відповідач заборгованість не погасив. З договору від 29.03.2011 р., рахунка фактури та акту здачі-прийняття від 04.04.2011 р., платіжного доручення від 08.04.2011 р., рахунків-фактур та платіжних доручень вбачається, що у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язків по договору позивач поніс збитки у зв'язку із супроводженням звернення стягнення на предмет застави та його страхування у загальній сумі 14604,86 грн. Відповідно до п.п. 8.3, кредитного договору від 29.10.2010 р., у випадку порушення позичальником умов договору позикодавець вправі застосувати до нього штрафні санкції у вигляді фіксованих штрафів та пені. Як вбачається з розрахунку позивача, сума штрафних санкцій склала: за п.8.3 договору - 5845,93 грн., п.8.2 договору - 23.699,44 грн., за п.8.4 - 17774,58 грн., що загалом становить 47319,95 грн., та, окрім того, за п.8.1 договору - пеня у розмірі 997,32 грн. Згідно з розрахунком, три проценти річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань станом на 23.09.2013 р., становить 1205,08 грн. З наведених вище доказів судом встановлено, що загальна сума, яка підлягає сплаті відповідачем за кредитним договором від 29.10.2010 р., складає 136079,78 грн. (71952,55+14604,86+47319,95+997,32+1205,08=136079,78). Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved