Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R051.0039785 від 12.12.2013 року та кредитним договором № R051.0040186 від 20.12.2013 в розмірі 19827,97 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного кредитного договору № R051.0039785 від 12.12.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 12160 грн. з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,5 % на рік та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 24 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Крім того, 20.12.2013 року на підставі укладеного кредитного договору № R051.0040186 відповідач отримала кредит у розмірі 7296 грн. з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,5 % на рік та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 24 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач зобов'язання за договорами належним чином не виконувала, у зв'язку з чим заборгованість за кредитом станом на 22.01.2015 року становить 19827,97 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про часткове визнання позову з урахуванням наданих нею квитанцій про здійснення платежів за кредитом, просила розглядати справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини. Відповідно до договору № R051.0039785 від 12.12.2013 року Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» надало [PERSON] кредит у сумі 12160 грн. з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,5 % на рік та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 24 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Крім того, відповідно до договору № R051.0040186 від 20.12.2013 року Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» надало [PERSON] кредит у сумі 7296 грн. з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,5 % на рік та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 24 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання щодо видачі кредиту, що підтверджується копіями меморіальних ордерів у матеріалах справи. Відповідно до п. 5.17 Пам'ятки клієнта про основні параметри споживчого кредитування, а також п. 4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною зазначених кредитних договорів, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором у повному обсязі не виконувала, суму кредиту в зазначений договором строк не повертала, проценти за користування кредитом не сплачувала в повному обсязі. Враховуючи викладене, відповідач порушила істотні умови укладеного договору щодо здійснення платежів за користування кредитом. У зв'язку з цим виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 22.01.2015 року становить: за кредитним договором № R051.0039785 від 12.12.2013 року загальну суму у розмірі 12455,24 грн., а за кредитним договором № R051.0040186 від 20.12.2013 року - 7372,73 грн. Разом із тим, відповідач надала до суду квитанції про здійснення платежів за обома кредитними договорами, аналіз яких свідчить про те, що позивач у здійсненому ним розрахунку заборгованості за кредитним договором № R051.0039785 від 12.12.2013 року не врахував зроблений відповідачем платіж за кредитом у розмірі 250 грн. від 30.03.2015 року. Крім того, позивач не врахував при проведенні ним розрахунку заборгованості за кредитним договором № R051.0040186 від 20.12.2013 року, що 27.01.2014 року відповідач сплатила 500 грн., замість зазначених у розрахунку 447,06 грн. (різниця складає 52,94 грн.), а також не врахував платіж за кредитом у розмірі 250 грн. від 30.03.2015 року. Враховуючи викладене, заборгованість за кредитним договором № R051.0039785 від 12.12.2013 року становить 12205,24 грн., а за кредитним договором № R051.0040186 від 20.12.2013 року - 7069,79 грн. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання. на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у визначеному судом розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial