Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ПАТ «ВіЕс Банк» є правонаступником відносно всіх прав та обовязків ПАТ «Фольксбанк». 22.08.2007 р. між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KF40829 з додатками та доповненнями, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 60000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між сторонами було укладено іпотечний договір від 18.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Хустського РНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1338, та іпотечний договір від 28.08.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Хустського РНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №4866, згідно яких відповідачем було надано банку в іпотеку нерухоме майно: магазин промислових товарів незавершений будівництво, що розташований за адресою: м.Хуст, вул. І.Франка, 74, який належить [PERSON]; земельну ділянку площею 0,0101 га для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (кадастровий номер 2110800000:01:035:0049), що розташована за адресою: м.Хуст, вул. І.Франка, 74, яка належить [PERSON] Згідно ст. 33 ч.ч.1,3 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону, одним з яких передбачено стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував взятих на себе зобовязань за кредитним договором №KF40829 від 22.08.2007 р., зокрема не погашав кредит та відсотки за користування ним, у звязку з чим у червні 2017 р. позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості та звернення стягнення на іпотечне майно. Провадження по справах відкрито, однак на даний час не вирішено. Згідно п.9 іпотечного договору банк має право вищого пріоритету задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки та одержання відшкодування з вартості предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, у випадку невиконання чи неналежного виконання умов договору основного зобовязання. Згідно п.4 іпотечного договору банк має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити вимогу за основним зобовязанням, включаючи сплату процентів за користування кредитом, неустойки (штраф,пеня тощо) та інші супутні витрати. Проте, іпотекодержатель з метою задоволення своїх вимог згідно договору основного зобовязання не в змозі скористатися своїми правами, наданими іпотечним договором та ЗУ «Про іпотеку», позаяк органами ДВС накладено арешти, а саме: на підставі постанов про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника за №№23959054 від 27.01.2011 р. (реєстраційний номер обтяження 10758435), 23657857 від 07.12.2012 р. (реєстраційний номер обтяження 13352389), 45114242 від 16.10.2014 р. (номер запису про обтяження 7721316), 46507984 від 12.02.2015 р. (номер запису про обтяження 8764325),47033922 від 26.03.2015 р. (номер запису про обтяження 9210565),53760297 від 19.04.2017 р. (номер запису про обтяження 20038474). Накладення арешту на вищевказане майно порушують права ПАТ «ВіЕС Банк» як іпотекодержателя та робить неможливим реалізацію предмета іпотеки та задоволення вимог банку за кредитним договором від 22.08.2007 р. Просять звільнити з-під арештів іпотечне майно, а саме: магазин промислових товарів незавершений будівництвом та земельну ділянку площею 0,0101 га для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, що знаходяться за адресою: м.Хуст, вул. І.Франка,74, та належать [PERSON] В судове засідання представник позивача ПАТ «ВіЕс Банк» не зявився. Представником згідно довіреності [PERSON] подано суду заяву, в якій він просить провести розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують на просять задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Хустського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується розпискою про вручення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи у відсутності сторони позивача, неявки відповідача та представника третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що 22.08.2007 р. між ВАТ «Електрон Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF40829 та додаткову угоду до нього за №2 від 19.07.2016 р., відповідно до яких відповідачу було надано кредит у розмірі 15 тис. доларів США строком до 21.08.2017р. /а.с.5-15/. В забезпечення виконання умов кредитного договору від 22.08.2007 р. № KF40829, між ВАТ «Електрон Банк» та відповідачем було укладено іпотечні договори від 18.03.2008 р. та 28.08.2008 р., відповідно до яких відповідачем було передано в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: магазин промислових товарів незавершений будівництвом 62 % готовності та земельну ділянку площею 0,0101 га, передана для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (кадастровий номер 2110800000:01:035:0049, які розташовані за адресою: м.Хуст, вул. І.Франка, 74 /а.с. 18-23/. ПАТ «ВіЕс Банк» є правонаступником прав та обовязків ПАТ «Фольксбанк», який в свою чергу був правонаступником прав та обовязків ВАТ «Електрон Банк». Відповідно до графіку платежів, у звязку з невиконанням умов договору, у відповідача наявна заборгованість перед банком, у звязку з чим позивач звернувся до Хустського районного суду із позовами до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення по даних справах наразі не прийняті. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, на майно [PERSON] було накладено арешти органами ДВС, а саме: на підставі постанов про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника за №№23959054 від 27.01.2011 р. (реєстраційний номер обтяження 10758435), 23657857 від 07.12.2012 р. (реєстраційний номер обтяження 13352389), 45114242 від 16.10.2014 р. (номер запису про обтяження 7721316), 46507984 від 12.02.2015 р. (номер запису про обтяження 8764325),47033922 від 26.03.2015 р. (номер запису про обтяження 9210565),53760297 від 19.04.2017 р. (номер запису про обтяження 20038474). Накладення арешту на вищевказане майно порушують права ПАТ «ВіЕс Банк» як іпотекодержателя та робить неможливим реалізацію предмета іпотеки та задоволення вимог банку за кредитним договором від 22.08.2007 р. /а.с. 28,29/. Згідно ст..33 ч.ч.1,3 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Згідно п.9 іпотечного договору банк має право вищого пріоритету задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки та одержання відшкодування з вартості предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, у випадку невиконання чи неналежного виконання умов договору основного зобовязання. Згідно п.4 іпотечного договору банк має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити вимогу за основним зобовязанням, включаючи сплату процентів за користування кредитом, неустойки (штраф,пеня тощо) та інші супутні витрати. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані в установленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно реєстрованих у встановленому порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Згідно відомостей з Державного реєстру іпотек, повідомлення про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою відповідно до іпотечних договорів від 18.03.2008 р. та 28.08.2008 р. були внесені нотаріусом 18.03.2008 р. та 28.08.2008 р. відповідно /а.с. 30/. Наявність арештів на відчуження нерухомого майна відповідача, а саме: магазин промислових товарів незавершений будівництвом 62 % готовності та земельну ділянку площею 0,0101 га, передана для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (кадастровий номер 2110800000:01:035:0049, які розташовані за адресою: м.Хуст, вул. І.Франка, 74, порушують права позивача як іпотекодержателя. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає вимоги позивача підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved