Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів ФОП [PERSON] та ПП «Фірма «Мізан» в якому просив захистити його права як споживача послуг, які були замовлені ним в ФОП [PERSON] на підставі договору на виготовлення меблів №02/04, укладеним 02.04.2012 року. Позивач вказує, що 02.04.2012 року в офісному приміщенні дизайн-студії «Меблі Альфа» (м. Київ, вул. Чоколівський 30) він уклав із ФОП [PERSON] договір на виготовлення меблів №02/04, за яким замовив виготовлення та монтаж меблів - кухні «Оля», виробництва меблевої фабрики «Мізан», м. Біла Церква. В якості передплати позивач сплатив ФОП [PERSON] 3600 гривень. Як вказує позивач в поданому позові, при підписанні договору йшлося про те, що виробником буде саме меблева фабрика «Мізан» з м. Б.Церква, оскільки це відома марка, яка заслуговує довіри, хоча в самому договорі не було вказано назви моделі меблевої продукції. Як зазначає позивач, заміри для виготовлення меблів проводив чоловік на ім'я [PERSON], який вже 28.04.2012 року виконував їх монтаж в квартирі позивача за [ADDRESS]. Перед монтажем позивач сплатив залишок коштів в сумі 3991 гривень водієві, на підтвердження чого той розписався на звороті договору на виготовлення меблів. При монтажі меблів виявилося, що виготовлені меблі дуже низької якості, по краям стін тумб є сколи, торці тумб не закриті стрічкою, самі тумби та шафи зібрані з перекосами, стільниці покриті м'якою плівкою, яка миттєво пошкоджується, при монтажі було пошкоджено стінки шаф (пробито саморізами). При цьому 28.04.2012 року монтаж завершено не було через дефекти однієї з тумб, яку чоловік, що виконував монтаж, забрав для підрізки, і повернув на наступний день. Позивач вказує, що з 29.04.2012 по 30.04.2012 року ним із зустрічі з представником ФОП [PERSON] було з'ясовано, що поставлені йому меблі виготовлені не меблевою фабрикою «Мізан» м. Б.Церква, а Приватним підприємством «Фірма «Мізан», яке знаходиться в с. Антонів Сквирського району Київської області, а крім того представник ФОП [PERSON] запропонував позивачу конфлікт залагодити, замінивши дефектні деталі, але за додаткову оплату. На такі умови позивач не погодився, та 04.05.2012 року подав ФОП [PERSON] заяву про розірвання укладеного договору та вимогу про повернення отриманих коштів, яку остання відмовилась прийняти і відповідно відмовилась повернути кошти. Таким чином, позивач для захисту своїх порушених прав вимушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просить відшкодувати йому з ФОП [PERSON] та ПП «Мізан» 10520,08 гривень завданих збитків, 8000,00 гривень моральної шкоди, а також зобов'язати ФОП [PERSON] та ПП «Мізан» акуратно та за власний рахунок демонтувати і забрати з квартири позивача поставлені за договором меблі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені в позові. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечував. ,Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 02.04.2012 року в офісному приміщенні дизайн-студії «Меблі Альфа» (м. Київ, вул. Чоколівський 30) позивач [PERSON] (після зміни прізвища - [PERSON]) уклав із ФОП [PERSON] (після зміни прізвища - [PERSON]) договір на виготовлення меблів №02/04, за яким замовив виготовлення та монтаж меблів - кухні «Оля», виробництва меблевої фабрики «Мізан», м. Біла Церква. В якості передплати позивач сплатив ФОП [PERSON] 3600 гривень, про що зроблено відповідну відмітку. Як пояснив позивач в судовому засіданні, при підписанні договору йшлося про те, що виробником буде саме меблева фабрика «Мізан» з м. Б.Церква, оскільки це відома марка, яка заслуговує довіри, хоча в самому договорі не було вказано назви моделі меблевої продукції. Як зазначає позивач, заміри для виготовлення меблів проводив чоловік на ім'я [PERSON], який вже 28.04.2012 року виконував їх монтаж в квартирі позивача за [ADDRESS]. Перед монтажем позивач сплатив залишок коштів в сумі 3991 гривень водієві, на підтвердження чого той розписався на звороті договору на виготовлення меблів. При монтажі меблів виявилося, що виготовлені меблі дуже низької якості, по краям стін тумб є сколи, торці тумб не закриті стрічкою, самі тумби та шафи зібрані з перекосами, стільниці покриті м'якою плівкою, яка миттєво пошкоджується, при монтажі було пошкоджено стінки шаф (пробито саморізами), що підтверджується експертним висновком від 23.07.2012 року (а.с. 92, 93) та доданими до справи фотознімками меблів (а.с. 94-103) . При цьому 28.04.2012 року монтаж завершено не було через дефекти однієї з тумб, яку чоловік, що виконував монтаж, забрав для підрізки, і повернув на наступний день. Позивач вказує, що з 29.04.2012 по 30.04.2012 року ним із зустрічі з представником ФОП [PERSON] було з'ясовано, що поставлені йому меблі виготовлені не меблевою фабрикою «Мізан» м. Б.Церква, а Приватним підприємством «Фірма «Мізан», яке знаходиться в с. Антонів Сквирського району Київської області, а крім того представник ФОП [PERSON] запропонував позивачу конфлікт залагодити, замінивши дефектні деталі, але за додаткову оплату. На такі умови позивач не погодився, та 04.05.2012 року подав ФОП [PERSON] заяву про розірвання укладеного договору та вимогу про повернення отриманих коштів, яку остання відмовилась прийняти і відповідно відмовилась повернути кошти. Згідно ч. 1 та 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Частиною 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Судом достовірно встановлено з пояснень позивач та матеріалів справи, що про виявлені недоліки виготовлених та поставлених меблів позивач заявив в усному порядку 30.04.2012 року та 04.05.2012 року подав письмову заяву про таке на адресу ведення діяльності ФОП [PERSON]. Позивач, обґрунтовуючи власні вимоги, посилається на положення ст. 8, 10 Закону України «Про захист прав споживача», які є спеціальним нормами і закріплюють право споживача вимагати розірвання договору та відшкодування збитків в разі наявності в роботі (послузі) істотних недоліків, якими позивач вважає зазначені вище недоліки виготовлених меблів. Згідно п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи, виявлені позивачем недоліки виготовлених меблів є істотними в розумінні вищевказаної норми закону, оскільки роблять неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, а тому суд приходить до висновку, що такі недоліки є підставою для розірвання укладеного договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з викладеного вище, суд вважає позовні вимоги до ФОП [PERSON] в частині розірвання укладеного між сторонами договору та збитків відповідно до поданого позивачем розрахунку (а.с.25,26,27) обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому договір на виготовлення меблів №02/04, укладений 02.04.2012 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (після зміни прізвища -[PERSON]) слід розірвати, та стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 10520,08 гривень. Крім того, згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків) встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приходить до висновку, що з вини відповідача ФОП [PERSON] позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у порушенні його прав як споживача послуг належної якості, неможливості користування власним майном (кухнею) в повному обсязі, порушенні через стосунків в родині та настанні інших негативних наслідків, зокрема витрачанням позивачем зусиль для захисту своїх прав, який фактично триває з 2012 року. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), стану здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та визначає його у розмірі 4000 грн. В решті позов в частині вимог до ПП «Фірма «Мізан», яка фактично не є учасником спірних правовідносин, та в частині решти відшкодування моральної шкоди, суд вважає необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: partial