Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідач, з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н від 26.10.2006 р.. Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві та був повністю проінформований про умови кредитування, які надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком, на підставі договору про надання банківських послуг відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому збільшився до 3000,00 грн.. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 30.06.2020 р. має заборгованість - 149694,86 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2707,82 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 144991,04 грн.; заборгованість за пенею - 1996,00 грн.; заборгованість за комісією - 0,00 грн.. Однак, позивач АК КБ «Приватбанк» зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.10.2006 року розмірі 137799,33 грн. яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 2707,82 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 26.10.2006 р. по 20.01.2020 р. - 135091,51 грн., та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак раніше подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банка відсутні, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу без участі їх представника (а.с. 44). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином (а.с. 62-67) та відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с. 56, 59), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 26.10.2006 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 2300 грн. на картковий рахунок (а.с. 14), про що також свідчить виписка банку (а.с. 34-41). Згідно з Статутом АТ КБ «Приватбанк», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 р. № 594, АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 32-33). З заяви позичальника видно, що [PERSON] була ознайомлена з базовою процентною ставкою по кредитному ліміту в розмірі 2% в місяць на залишок заборгованості та щомісячною комісією в розмірі 1%, про що свідчить підпис останньої в заяві. Підписавши заяву [PERSON] надала згоду, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку (а.с. 14). З огляду на викладене, позивач АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника (а.с. 14), витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 15-24). АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ст. 629 ЦПК договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Так, з матеріалів справи встановлено, що позивачем відповідачу були відкриті кредитні картки з визначеним терміном дії, остання кредитка картка відкрита 14.08.2017 р. з терміном дії по 05/21 (а.с. 12). Відповідно до п. 3.2 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити та збільшити) кредитний ліміт (а.с. 16). Згідно з п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг підписання договору є прямою та безумовною згодою держателя картки відносно прийнятого будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 16). З довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] видно, що кредитний ліміт кредитної картки періодично змінювався, а саме збільшувався з 2300 грн. до 3000 грн., остання зміна кредитного ліміту відбулася 20.01.2020 р. та кредитний ліміт відповідачу зменшено до 0,00 грн. (а.с. 13). Згідно з п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с. 19). Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором (а.с. 18). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. В судовому засіданні встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами на власні потреби та банком, в порядку ст. 1069 ЦК України здійснювалося списання штрафів і відсотків за прострочений кредит, які не були погашені відповідачем, про що свідчить виписка банку за договором б/н укладеного між позивачем та [PERSON] (а.с. 34-41). Згідно з ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та відзиву на пред`явлений позов не подав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2020 р. має заборгованість - 149694,86 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2707,82 грн.; заборгованість відсотками за користування кредитом - 144991,04 грн., пеня - 1996,00 грн., заборгованість за комісією - 0,00 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості за договором б/н від 26.10.2006 р., укладеного між Приватбанком та [PERSON] (а.с. 4-11). Однак, з позовної заяви видно, що позивач на свій розсуд просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 137799,33 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2707,82 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом з 26.10.2006 р. по 20.01.2020 р. - 135091,51 грн., про що також свідчить розрахунок заборгованості за договором б/н від 26.10.2006 р., укладеного між Приватбанком та [PERSON] (а.с. 4-11). Згідно з ст. 625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на те, що відповідач була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, а також базовою процентною ставкою по кредитному ліміту та користувалася кредитними коштами на власні потреби, за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги банку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 2102 грн. на користь позивача.

Outcome: approved