Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, зазначивши, що він є професійним спортсменом, майстром спорту України та міжнародного класу з дзюдо. У 1996 році за перемогу у на Чемпіонату Європи із дзюдо, де позивач став бронзовим призером, в присутності інших спортсменів та глядачів, уповноваженою особою «Банк Новий» йому вручено ключі від двокімнатної квартири [ADDRESS]. Водночас представником АКБ «Банк Новий» при врученні ключів було оголошено, що дана з квартира подарована у власність та позивач може нею вільно розпоряджатися та користуватися на власний розсуд. Амур-Нижньодніпровськнм районним відділом Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області 15.08.2001 року, позивача зареєстровано у зазначеній квартирі. Та позивач зазначає, що він починаючи з 1996 року та станом на сьогоднішній день, вільно та безперервно володіє та користується квартирою [ADDRESS]. За час свого проживання у вищезазначеній квартирі, він сплачує всі комунальні послуги за квартиру, за власні кошти здійснив ремонт та облаштував квартиру для свого комфортного проживання. Таким чином, позивач зазначає, що він постійно проживає в спірній квартирі, відкрито, добросовісно та безперервно нею користується майже 20 років, сплачує всі комунальні послуги, інші особи та відповідач на протязі часу його володіння спірним майном на нього не претендують, тому на думку позивача він є добросовісним набувачем, право якого підлягає захисту у судовому порядку, у зв'язку з цим, він просить визнати за ним права власності на квартиру [ADDRESS] набуте за давністю володіння. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є професійним спортсменом, майстром спорту України та міжнародного класу з дзюдо. У 1996 році за перемогу у на чемпіонаті Європи із дзюдо, де позивач став бронзовим призером, в присутності інших спортсменів та глядачів, в Дніпропетровській державній обласній адміністрації йому вручено ключі від двокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджено протоколом засідання президії Федерації боротьби дзюдо Дніпропетровської області від 05 вересня 1996 року. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу Акціонерному комерційному банку «НОВИЙ» на підставі рішення виконавчого комітету міської ради народних депутатів №676 від 23 травня 1996 року. Судом встановлено, що згідно даних КП «ДМБТІ» від 17.08.2017 року відповідачу по справі надавалась довідка-характеристика від 11.07.1996 року для відчуження майна, проте, відомості щодо переходу права власності у справі відсутні. Позивач відкрито і безперервно користується зазначеною квартирою, починаючи з 1996 року і по сьогоднішній день, підтримує вказане майно у належному стані, що підтверджується матеріалами справи та було підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків. Крім того об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Затишок-З» видана довідка про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, а також довідку про склад сім'ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги, відповідно до якої [PERSON] з 2001 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та має особовий рахунок за № [NUMBER]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 344 ЦК України» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майно протягом п'яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом». Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Тобто, об'єктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України є чуже або безхозне майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на нерухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом 10 років. Фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України). Скористатися правом власності на чуже майно на підставі набувальної давності може особа, якщо вона заволоділа майном добросовісно, тобто на законних підставах. З аналізу ст. 344 ЦК України вбачається, що така норма матеріального закону визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме, володіння має бути добросовісним. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Виходячи зі змісту 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, і, які у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен довести позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Викладені обставини підтверджують факт того, що позивач добросовісно заволодів спірним майном, безперервно на протязі 20 років продовжує відкрито володіти, що за визначенням ст. 398 ЦК України також має визнаватися добросовісним володіння, таким чином, є наявність передумов набуття позивачем права властності на квартиру [ADDRESS] набутих за давністю володіння. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача, оскільки на початку розгляду справи представник відповідача взагалі заперечував проти свого права власності на спірне майно, що свідчить про відсутність перебування на обліку вказаного майна. Крім того відповідачем будь-якими доказами не спростовані обставини передачі спірного майна позивачу, які підтверджені суду поясненнями свідків та відомостями Федерації боротьби дзюдо Дніпропетровської області. Також судом встановлено, що відповідач з 1996 року спірним майном не цікавився, тягар його утримання не ніс, питання про виселення позивача зі спірної квартири не ставив, належних та допустимих доказів протилежного суду не надано. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 3001,91 грн.

Outcome: approved