Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він працював у відповідача на посаді начальника програмно-технічного відділу регіонального відділення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в м.Херсоні з 05.07.2004 року та наказом голови правління Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» від 26.09.2014 року за № 627-к-ро був звільнений з займаної посади з 30.09.2014 року за ст.41 ч.1 п. 2 КЗпП України. Вважає його звільнення незаконним, а наказ про звільнення таким, що виданий з порушенням вимог КЗпП України, оскільки він не мав безпосереднього відношення до обслуговування грошових цінностей та не ознайомлений з актом перевірки, який став підставою його звільнення, у зв'язку з чим просить визнати незаконним та скасувати вказаний наказ голови правління Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», поновити його на роботі на раніше займаній посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач та його представник неодноразово змінювали предмет позову та за підставами вказаними у позові остаточно просили визнати незаконним та скасувати наказ голови правління Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» від 26.09.2014 року за № 627-к-ро «Про звільнення за недовірою внаслідок халатного відношення до своїх обов'язків» в частині звільнення [PERSON], поновити позивача на роботі на раніше займаній посаді та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.09.2014 року по 10.11.2014 року у розмірі 10449 грн. 30 коп. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивач був законно звільнений з займаної посади на підставі ст.41 ч.1 п. 2 КЗпП України, оскільки позивач за посадою був матеріально відповідальною особою та за результатами службової перевірки від 25.09.2014 року відносно факту скоєння несанкціонованих грошових переводів в системах Unistream і Western Union в регіональному відділенні банку в м.Херсоні за період з 26.08.2014 року по 01.09.2014 року виявлено факти порушення фінансового законодавства з боку позивача, як начальника програмно-технічного відділу регіонального відділення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в м.Херсоні, що потягло за собою збитки банку. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що згідно наказу голови правління Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» від 02.07.2004 року за № 20-к [PERSON] був призначений на посаду начальника програмно-технічного відділу регіонального відділення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в м. Херсоні з 05.07.2004 року та наказом голови правління Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» від 26.09.2014 року за № 627-к-ро «Про звільнення за недовірою внаслідок халатного відношення до своїх обов'язків» позивач був звільнений з роботи з 30.09.2014 року за п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України за втратою довір'я до нього з боку керівника на підставі акта про проведення службової перевірки від 25.09.2014 року щодо результатів службової перевірки регіонального відділення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в м. Херсоні відносно факту скоєння несанкціонованих грошових переводів в системах Unistream і Western Union в регіональному відділенні банку в м.Херсоні за період з 26.08.2014 року по 01.09.2014 року, в ході якої виявлено факти порушення фінансового законодавства з боку позивача [PERSON], як начальника програмно-технічного відділу регіонального відділення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в м.Херсоні, на якого покладено обов'язки з безпосереднього обслуговування матеріальних цінностей, програмного забезпечення банку, контролю за підлеглими співробітниками, технічного супроводу працездатності систем Unistream і Western Union в регіональному відділенні банку в м.Херсоні, інсталяції, настройки і підтримки зазначених систем грошових переказів на комп'ютерах працівників регіонального відділення банку в м.Херсоні, забезпечення повного циклу обслуговування всіх робочих місць з усім встановленим на них програмним забезпеченням, збереження інформації з обмеженим доступом, що потягло за собою збитки ПАТ АК «Південний». Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та ніким не заперечуються. Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю,колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, звільнення з підстав втрати довір'я ( п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я ( зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою. Підставою для розірвання трудового договору у зв'язку з втратою довіри є здійснення працівником винних дій. Форма вини при цьому значення не має. Необережна вина працівника також може бути підставою для звільнення так, як і вина умисно. Проте, власник у випадку спору зобов'язаний довести і факт порушення, і вину працівника. Важливим моментом при притягненні начальника до будь-якого з видів відповідальності є те, що таке притягнення можливе в разі, якщо власником на начальника як посадову особу покладений належним чином закріплений ряд обов'язків. Як встановлено в судовому засіданні, позивача [PERSON] звільнено з роботи з посади начальника програмно-технічного відділу регіонального відділення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в м. Херсоні з 30.09.2014 року за ст. 41 ч.1 п. 2 КЗпП України за втратою довір'я до нього з боку керівника згідно наказу голови правління Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» від 26.09.2014 року за № 627-к-ро «Про звільнення за недовірою внаслідок халатного відношення до своїх обов'язків», зміст якого до нього був доведений та з яким він ознайомився, підстави звільнення фактично відповідають обставинам його професійної діяльності, так як він мав безпосереднє відношення до обслуговування грошових цінностей та на нього, як посадову особу було покладено належним чином закріплений ряд обов'язків, внаслідок порушення яких, ПАТ АК «Південний» завдано збитки, що підтверджується наказами, посадовою інструкцією, довідками, поясненнями, актом, договорами, поясненнями представника відповідача та позивачем фактично не спростовується. Таким чином, вимоги позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню судом, оскільки в судовому засіданні встановлено, що наказ голови правління Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» від 26.09.2014 року за № 627-к-ро «Про звільнення за недовірою внаслідок халатного відношення до своїх обов'язків» в частині звільнення позивача [PERSON] із займаної посади за п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України видано у відповідності до вимог КЗпП України, за втратою довір'я до нього з боку керівника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний». Посилання позивача на покази свідка [PERSON], як на докази по справі, та доводи позивача щодо незаконного звільнення його із займаної посади відповідачем, оскільки його було відсторонено від виконання покладених на нього обов'язків, не приймаються судом до уваги як такі, що спростовуються сукупністю вищенаведених доказів досліджених в судовому засіданні.

Outcome: dismissed