Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Позивач [PERSON] просить у позовній заяві встановити факт належності Державного акта на право власності на земльну ділянку серії [NUMBER], [PERSON], оскільки в Державному акті зазначено прізвище матері «[PERSON]», а в Свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від [INFO] зазначено прізвище «[PERSON]». Це стало перешкодою для прийняття спадщини у нотаріуса, тому просив визнати за ними право власності на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки. Позивач в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. 01.12.2005 року Рачківською сільською радою Володарського району Київської області [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земльну ділянку серії [NUMBER]. У Свідоцтві про народження позивача [PERSON] у графі мати вказано прізвище «[PERSON]» та у Свідоцтві про смерть матері вказано прізвище «[PERSON]», а у Державному акті на право власності на земльну ділянку серії [NUMBER] зазначено прізвище «[PERSON]». Такий запис прізвища матері позбавив позивача можливості прийняття спадщини після матері у нотаріуса. Для відновлення порушеного права позивача, необхідне встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Тому суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає до задоволення. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з: -земельної ділянки площею 4,3148 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рачківецької сільської ради Володарського району Київської області, та належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земльну ділянку серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Інших спадкоємців, які претендували б на спадщину, немає. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підстав, із збереженням її цільового призначення. У Державному акті допущена помилка при написанні прізвища матері, що є перешкодою у прийнятті спадщини у нотаріуса, тому вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення.

Outcome: approved