Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона зареєстрована та проживає разом з сім`єю у квартирі [ADDRESS] , є відповідальним наймачем даної квартири. Крім неї, у квартирі зареєстровані її дочка [PERSON] , онука [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі її син [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] , з яким вони проживали без реєстрації шлюбу, у спірній квартирі більше року не проживають, не сплачують комунальні послуги, участі в утриманні житла не приймають, особистих речей в квартирі не зберігають та взагалі не цікавляться квартирою. Перешкод в проживанні відповідачів в квартирі ні вона, ні члени її родини відповідачам не чинили. Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі понад шість місяців підтверджується актом про не проживання та можуть підтвердити свідки. Вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою, оскільки відсутні в ній понад шість місяців без поважних причин. Ухвалою суду було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі причину неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності не заявили та не подали відзив на позовну заяву, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлені належним чином. Враховуючи згоду позивача, відповідно до п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] ,її дочка [PERSON] та онука [PERSON] зареєстровані та постійно проживають у квартирі [ADDRESS] . Також у цій квартирі зареєстрований син позивача - відповідач [PERSON] та колишній чоловік позивача, з яким вони проживали без реєстрації шлюбу - відповідач [PERSON] . Позивач є відповідальним наймачем квартири. Квартира є неприватизованою. Вказане вище підтверджується особистим рахунком на квартиру № [NUMBER] , довідкою про реєстрацію та склад сім`ї ТОВ «ЄРЦ КП» №1/23153 від 14.12.2020 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.12.2020 року, копіями паспортів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , (а.с. 6-9,14-20). З 2005 року до теперішнього часу відповідач [PERSON] та з 2018 року до теперішнього часу відповідач [PERSON] , які добровільно не проживають у квартирі [ADDRESS] та не знялись з реєстрації за вказаною адресою без вчинення їм будь-яких перешкод, що підтверджується актом про не проживання від 17.12.2020 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ) та квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ) будинку [ADDRESS] , та затверджений директором КП КМР «УКОЖФ» Щебетовою Т.І. (а.с. 6), листом відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.03.2021 року вих. № 44.1/26-2364. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутньої особи може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У пункті 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року зазначено «Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що за змістом позовних вимог, які підтверджують основний квартиронаймач [PERSON] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] маючи реєстрацію не проживають в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, при цьому не сплачують комунальні послуги, участі в утриманні житла не приймають, особистих речей в квартирі не зберігають та не цікавляться вказаним житловим приміщення, а тому їх належить визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати за оплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved