Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості\~за\~кредитним \~договором, в якій зазначає, що 29.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 29672 грн., розмір процентної ставки 0,01 %. Строк повернення кредиту 36 місяців по 29.10.2016 р. Також, 20.12.2013 р. між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 35 6520 грн., строком на 60 місяців по 20.12.2018 р., розмір процентної ставки складає 15 % річних. Відповідно до умов договору факторингу від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами № [NUMBER] від 29.10.2013 року, № [NUMBER] від 20.12.2013 р. укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. Всупереч умовам Кредитного договору, зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитними договорами станом на 24.11.2016 р. складає: 36769,80 грн. та 45096,46 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за невиконання умов кредитних договорів в розмірі 36769,80 грн. та 45096,46 грн., судовий збір в сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просить розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі за зареєстрованим у встановленому порядку місцем\~ його проживання, про що свідчать повернуті на адресу суду поштові повідомлення з відміткою «отримано особисто», а також від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] 29.10.2013 року був укладений кредитний договір № [NUMBER], в рамках якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 29672 грн. з процентною ставкою в розмірі 0,01 % річних з датою остаточного повернення кредиту 29.10.2016 року; та 20.12.2013 р. був укладений кредитний договір № [NUMBER], в рамках якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 35650 грн. з процентною ставкою в розмірі 15 % річних з датою остаточного повернення кредиту 20.12.2018 року 22.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк» та стає кредитором за кредитними договорами, в тому числі по кредитним договорам про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від29.10.2013 року, № [NUMBER] від 20.12.2013 р., що був укладений ПАТ «ОТП Банк» з [PERSON] в розмірі портфеля заборгованості. За договором факторингу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобовязань за кредитними договорами. 05.01.2015 року позивач направив відповідачу повідомлення про погашення заборгованості за кредитними договорами. У відповідності зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Стаття 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Сума заборгованості, яку відповідач повинен сплатити позивачу підтверджується наданим суду розрахунком від 24.11.2016 р. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, тому з відповідача згідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 1600 грн. 00 коп. та підтверджується платіжним дорученням № 2163 від 14.03.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved