Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконною бездіяльність відповідачів у зв'язку з тим, що із закінченням строків дії договорів банківських вкладів , банк не виконав своїх зобов'язань, грошові кошти своєчасно не повернув і не сплатив відсотків за користування вкладом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив визнати бездіяльність відповідачів щодо не нарахування відсотків та стягнути з банку розмір відсотків, 3% річних за прострочення грошового зобов'язання у розмірі 728,55 грн. та інфляційні втрати в сумі 5433,13 грн. Також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн., яка полягає в порушенні звичайного ладу життя, ігнорування звернень з боку банку спричиняє душевні страждання, що пов»язано з необхідністю звертатись до суду. Представник відповідачів Пухта А.О. просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на запровадження у ПАТ «КБ «Актив-Банк» тимчасової адміністрації з 03.09.2014 року. Крім того, зазначала, що вимоги за депозитами позивача були задоволеними відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» шляхом виплати коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через банки-агенти. На підтвердження надала виписку по рахункам вкладів. Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився, повідомлявся про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та [PERSON] було укладено три договори банківського вкладу: -Договір від 08.01.2014р. строкового вкладу «Актив вільний» за №ДФО-11-162367, за яким банк відкрив вкладнику депозитний рахунок [NUMBER] на суму 500,00 грн. Згідно п. 1.2. договору вклад вносився на строк 6 місяців, з 08.01.2014 року по 08.07.2014 року. Днем повернення вкладу є 08.07.2014 року. Проценти по договору складали 21,5 % річних, які мали нараховуватися щомісячно, починаючи з 8 дня місяця. Відповідно до п. 1.3. договору автоматичне продовження строку вкладу не передбачалося (а.с. 14). -Договір від 24.03.2014р. строкового вкладу «Актив-прибутковий» за №ДФО-11-172016, за яким банк відкрив рахунок [NUMBER] та прийняв грошові кошти в сумі 125000,00 грн. Вклад вносився на строк 3 місяці з 24.03.2014 року до 24.06.2014 року. Днем повернення вкладу є 24.06.2014 року. Процентна ставка по договору складала 26,5% річних, які мали нараховуватися в день повернення вкладу. Згідно п. 1.3. договору по закінченню строку вкладу та відсутності до дня його повернення вимоги вкладника про повернення вкладу, строк вкладу продовжується на той самий строк та на тих самих умовах (а.с. 18). - Договір від 06.06.2014 строкового вкладу «Актив прибутковий» №ДФО-11-180212, згідно умов якого банк відкрив вкладнику депозитний рахунок [NUMBER] на суму 2124,71 грн. Вклад вносився на строк 3 місяця. Днем повернення вкладу є 06.09.2014 року. Процентна ставка складала 23% річних. Умовами п. 1.3. договору передбачалося автоматичне продовження строку вкладу (а.с. 22). Позивач виконав покладені на нього договорами строкового вкладу обов'язки щодо внесення готівки на депозитні рахунки, що підтверджується квитанцією № 4229 від 08.01.2014 року на суму 500,00 грн., квитанцією №2750 від 24.03.2014 року на суму 125000,00 грн. та платіжним дорученням №2112 від 06.06.2014 року на суму 2124,71 грн. (а.с. 14, 18, 22). Позивачем в день закінчення строку дії вищевказаних договорів було надано ПАТ «КБ «Актив-Банк» заяви від 08.07.2014 року (а.с. 16), від 24.06.2014 року (а.с. 20) та від 06.06.2014 року (а.с. 23) у зв'язку із не бажанням продовжувати строк дії договору та з вимогою про повернення банківських вкладів та нарахованих відсотків. З листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №21-036-10346/14 від 21.10.2014 року вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.09.2014 року №545 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.09.2014 року №79 щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Актив-Банк». Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.09.2014 року по 03.12.2014 року (а.с. 28). Так, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в правовідносинах, пов'язаних з виконанням банком своїх обов'язків, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації є спеціальним. Статтею 1 даного Закону визначено, що ним встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону, законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. Згідно ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Судом встановлено, що 18.11.2014 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснив виплату банківського вкладу з урахуванням відсотків у розмірі 536,20 грн. за договором від 08.01.2014 року за №ДФО-11-162367 шляхом перерахування коштів на рахунок [NUMBER] в ПАТ АБ «Укргазбанк» (а.с. 29), банківського вкладу та нарахованих відсотків у розмірі 133316,06 грн. за договором від 24.03.2014 року за №ДФО-11-172016 на рахунок [NUMBER] відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» (а.с. 29) та 14.01.2015 року здійснив видачу банківського вкладу з нарахованими відсотками за договором від 06.06.2014 року за №ДФО-11-180212 в розмірі 2235,89 грн. (а.с. 30). Таким чином, вимоги позивача за депозитами були визнані та сплачені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач підтвердив, що депозитні кошти по всім трьом договорам та відсотки він отримав, але не згоден з розміром нарахованих відсотків, надавши свій розрахунок. Вважає, що банк повинен був нараховувати відсотки, передбачені умовами договорів ( 21,5% та 26,5% відповідно) після закінчення дії договорів та до дня фактичної виплати - до 18.11.2014р., не змінюючи процентну ставку. А по третьому договору, дія якого закінчилась 06.09.2014р. під час введення тимчасової адміністрації, нараховувати проценти з дня введення тимчасової адміністрації з 03.09.2014р. по день фактичного повернення коштів - по 14.01.2015року, не змінюючи процентну ставку 23%. Вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки відсотки відповідно умов депозитних договорів нараховувалися на вклади щомісячно до закінчення їх дії та були виплачені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується матеріалами справи. Пролонгації депозитні договори не підлягали, отже підстав продовжувати нараховувати передбачений умовами договору розмір відсотків у банка не було, тому процентна ставка за користування грошовими коштами позивача після закінчення терміну дії депозитів змінилася та становила 0,25% (а.с. 102-104). Слід зазначити, що відповідно до п. 1, 5 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. А тому вимоги про стягнення на підставі ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають. Постановою Правління НБУ від 23.12.2014 року №838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» (а.с. 99). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2014 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 24.12.2014 року (а.с. 100-101). Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги позивача після початку процедури ліквідації можуть бути задоволені лише в порядку передбаченому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Пунктом 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» роз'яснено, що спори, які виникають за участю Фонду у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Оскільки позивач наполягав на позовних вимогах стосовно визнання незаконною бездіяльності банку та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не сприймаючи роз»яснення судом вищезазначеної норми, даний спір є публічно-правовим, вирішення питання якого підлягає розгляду за правилами КАСУ, в цій частині [PERSON] необхідно відмовити. Вимоги щодо стягнення моральної задоволенню не підлягають. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в стравах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема п. 4 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім цього, даною постановою передбачено, що оскільки відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, то необхідно з'ясувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. В даному випадку мають місце договірні відносини, які склалися між сторонами, а договором, не передбачена можливість відшкодування моральної шкоди, тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed