Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.15015, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 199839,40 грн. на купівлю транспортного засобу TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами до 16 травня 2016 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору, було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 19,99 % та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, покладені на нього кредитним договором у встановлені строки, не дотримується рекомендованого графіку платежів, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 17 листопада 2015 року становить 318511 грн. 66 коп. В забезпечення виконання зобов'язань між відповідачем та Позивачем було укладено договір застави транспортного засобу TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Просив суд вилучити у [PERSON], або в інших осіб, у яких може знаходитися транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та передати його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором №910.15015, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 318511,66 грн., яка складається з основного боргу - 34521,89 грн., простроченого боргу - 165317,51 грн., прострочених процентів - 118562,81 грн., строкових процентів - 109,45 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль: TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» (будь-якій третій особі покупцю від імені власника) за ціною не нижче ринкової, визначеної належним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо); стягнути з відповідача на користь ПАТ «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 4777,67 грн. В судове засідання представник ПАТ «Ідея Банк» не з'явився; в поданому до суду клопотанні просив розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, завчасно. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] 16.05.2012 року був укладений кредитний договір № 910.15015, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 199839,40 грн. на купівлю транспортного засобу TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до меморіального ордеру № 910.15015 від 17 травня 2012 року, ПАТ «Ідея Банк» на рахунок ТОВ «БОНУМ ЛТД» були перераховані кошти на купівлю автомобіля в сумі 178000,00 грн. Згідно договору застави № 910.15015 від 03 липня 2012 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], від імені якого на підставі довіреності діяла [PERSON], для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №910.15015 від 16.05.2012 року, [PERSON] передав у заставу ПАТ «Ідея Банк» майно, а саме транспортний засіб TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого МВ РЕР ДАІ м. Нова Каховка при УДАІ УМВС України в Херсонській області, [PERSON] є власником транспортного засобу: TOYOTA RAV4, 2007 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, останній платіж ним було внесено 25.05.2013 року, що підтверджується графіком щомісячних платежів, внаслідок чого станом на 17 листопада 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 318511 грн. 66 коп., яка складається із: основного боргу - 34521,89 грн., простроченого боргу - 165317,51 грн., прострочених процентів - 118562,81 грн., строкових процентів - 109,45 грн. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Статтею 530 ч.1 Цивільного Кодексу України, передбачено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, згідно ч.1 ст.20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, та ч.6 цієї статті, передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Відповідно до угоди, та ст. 20 Закону України «Про заставу», ПАТ «Ідея Банк» має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПАТ «Ідея Банк»), суд вважає вимогу позивача стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі - законною та обґрунтованою. Згідно договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до умов договору позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. З таких підстав суд вважає, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки не суперечать чинному законодавству України, є законними та обгрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме: судовий збір в розмірі 4777,67 гривень. На підставі викладеного й

Outcome: approved