Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ІКСАSHSTG.208542.001. Відповідно п.п. 1.1-1.10 кредитного договору, банк надав відповідачу [PERSON] у тимчасове, платне користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених кредитним договором: кредит надається в сумі 15450,00 грн. на споживчі потреби. Термін користування кредитом до 23 грудня 2016 року. Процентна ставка за користування кредитом: 0,001 % процентів річних. Відповідно до п.п.1.5, 1.6, кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 450,00 грн. у день укладення кредитного договору, сплачує банку комісію банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Сплата комісій здійснюється у гривні. Відповідач [PERSON], згідно з п. 4.2 зобов`язався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та використовувати зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. Пунктом 2.4 кредитного договору встановлено період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця після дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок, зазначений у п.1.8 кредитного договору, згідно з графіком погашення кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору. 24 грудня 2013 року між позивачем та [PERSON] у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором був укладений договір поруки № PX029031.20868.001, у відповідності до якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником зобов`язань, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № ІКСАSHSTG.208542.001 від 24.12.2013. згідно з п.6 договору поруки у випадку невиконання відповідачем [PERSON]С будь- якого зобов`язання за кредитним договором, відповідач [PERSON]С та відповідач [PERSON] відповідають перед позивачем, як солідарні боржники. Відповідач [PERSON], яка є позичальником, не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання, що передбачені вимогами кредитного договору і своєчасно не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотків за користування кредитом, що стверджується графіком фактичного погашення заборгованості. В порушення умов договору та норм закону [PERSON], взяті зобов`язання не виконала і станом на 15.06.2016 року має заборгованість в розмірі 71 608,10 грн., яка складається з: - поточної заборгованості за кредитом 2549,75 грн.; - простроченої заборгованості за кредитом 12469,77 грн.; - простроченої заборгованості за процентами по кредиту- 5358,03 грн.; - простроченої заборгованості за комісією по кредиту 13441,50 грн.; - заборгованості за штрафами та/або пенею 37223,83 грн.; - нарахованого штрафу за порушення строків платежів, що спричинило звернення банку в судові органи 565,22 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в його відсутність, подавши про це письмову заяву, проти заочного рішення не заперечив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані в [INFO], б. 27 Житомирської області, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про направлення судових повісток на 09-40 годину 10.10.2016 року, на 09-20 годину 16.11.2016 року, які відповідачі не отримали, що згідно ст.74 ч.6 ЦПК України є належним судовим викликом та до суду не зявилися, причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їхо відсутності не надали. Судовий розгляд проведено в заочному порядку. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Встановлено що 24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ІКСАSHSTG.208542.001. Відповідно п.п. 1.1-1.10 кредитного договору, банк надав відповідачу [PERSON] у тимчасове, платне користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених кредитним договором: кредит надається в сумі 15450,00 грн. на споживчі потреби. Термін користування кредитом до 23 грудня 2016 року. Процентна ставка за користування кредитом: 0,001 % процентів річних. Відповідно до п.п.1.5, 1.6, кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 450,00 грн. у день укладення кредитного договору, сплачує банку комісію банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Сплата комісій здійснюється у гривні. Умовами договору передбачено нарахування пені та штрафних санкцій. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], неналежним чином виконують взяті на себе зобов`язання і станом на 15.06.2016 року мають заборгованість в розмірі 71608,10 грн. яка підтверджується розрахунком позивача. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст..554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved