Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання останньої такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], та стягнення судового збору у сумі 243,60 грн. В обґрунтування позову позивач посилаються на те, що позивач має у своїй власності житловий будинок розташований у [ADDRESS], що зареєстрований на права власності за час перебування у шлюбі з чоловіком [PERSON]. У будинку за вказаною адресою зареєстровані: позивач, чоловік позивачки та відповідач. З моменту здійснення реєстрації 16.04.2013 року відповідач жодного дня не проживала за адресою своєї реєстрації. На даний час місце дійсного проживання відповідача позивачу невідоме. В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачка не бажає. Від позивача та представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їx відсутності. В установленому законом порядку відповідач був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки до суду від відповідачки не надходили заяви про зміну місця проживання, а суду не відома адреса нового місця її проживання, суд вважає, що в порядку ст. 77 ЦПК України вона належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. За згоди позивачки суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, в судове засідання своїх представників не направила, на адресу суду від них надійшли листи про розгляд справи за відсутності їх представників. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У даному випадку позивач є власником житловий будинок розташований у [ADDRESS]. У будинку за вказаною адресою зареєстровані: позивач, чоловік позивачки та відповідач.(а.с.7). З моменту здійснення реєстрації 16.04.2013 року відповідач жодного дня не проживала за адресою своєї реєстрації. На даний час місце дійсного проживання відповідача позивачу невідоме (а.с.8). В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачка не бажає. Беручи до уваги викладене, а також те, що відповідачка не є співвласником спірного будинку за вищезгаданою адресою, більше одного року в ній без поважних причин не проживає, домовленість про порядок користування спірним будинком у неї з позивачкою відсутня, суд вважає за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаним будинком унаслідок її відсутності понад встановлені терміни. При зверненні до суду з позовом позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved