overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно розписки відповідач отримала від нього у позику суму грошей у розмірі 70000 грн. У встановлений строк відповідач позику не повернула та відмовляється повертати, переховується від позивача та усіляко уникає з ним зустрічей. Просить суд стягнути з [PERSON] суму позики у розмірі 70000 грн. та понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписки [PERSON] отримала від [PERSON] у позику суму грошей у розмірі 70000 грн. та зобов'язалась повернути суму позики у строк до листопада 2010 року, що вказано в розписці, яка підписана сторонами. У встановлений строк [PERSON] [PERSON] позику не повернула та відмовляється повертати. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судовий збір в сумі 365,40 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки отримавши позику та не повернувши її у встановлений строк [PERSON] порушує майнові права [PERSON] та чинне законодавство України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно ухвали Скадовського районного суду від 06.04.2007 року визнано мирову угоду, укладену між відповідачкою та ним, згідно якої здійснено розподіл в натурі квартири [ADDRESS], але спільну часткову власність не припинено. У зв'язку з чим, між співвласниками майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу володіння, користування та розпорядження цим майном. Просив суд припинити право спільної часткової власності на вказану квартиру та стягнути з відповідачки судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив позов задовольнити. Відповідачка позовні вимоги визнала в частині припинення права спільної часткової власності, в частині стягнення судових витрат - не визнала. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. З Договору купівлі-продажу від 14.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого у реєстрі за № 564 вбачається, що відповідачка [PERSON] придбала 1/3 частку квартири [ADDRESS]. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7121741 від 27.04.2005 року вбачається, що [PERSON] є власником 1/3 частки [ADDRESS]. З Договору купівлі-продажу від 22.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого у реєстрі за № 4438 вбачається, що позивач [PERSON] придбав 2/3 частини квартири [ADDRESS]. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9287382 від 14.12.2005 року вбачається, що [PERSON] є власником 2/3 часток [ADDRESS]. Як вбачається з ухвали Скадовського районного суду Херсонської області під № 2-81-07 від 06.04.2007 року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] і [PERSON] та здійснено розподіл в натурі кв. [ADDRESS] з виділенням сторонам конкретних житлових приміщень. Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч. 2 ст. 367 ЦК України). На підставі викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] має бути припинено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що його 02.06.2011 року було прийнято на роботу на підприємство ТОВ «МІГ» на посаду водія автотранспортних засобів, на якому працює по теперішній час. З вересня 2013 року підприємство відповідача припинило належним чином виплачувати заробітну плату, гроші видавались частково й нерегулярно. У грудні місяці 2013 року позивачу частково виплатили зарплату за вересень місяць. У 2014 році зарплату також не виплачують. На неодноразові звернення позивача виплатити борг по заробітній платі, до теперішнього часу, коштів так і не отримав. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 10271,39 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач в судове зсідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно наказу від 02.06.2011 року № 16-к позивача прийнято на роботу на підприємство ТОВ «МІГ» на посаду водія автотранспортних засобів. Згідно довідки, виданої ТОВ «МІГ», заборгованість підприємства перед позивачем за період з 01.09.2013 по 28.02.2014 р.р. складає 10271,39 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України відповідач обов`язаний виплачувати заробітну плату працівнику двічі протягом місяця. Дані вимоги закону відповідач не виконав, через що утворилась заборгованість, яку не виплачено позивачу, а тому його вимога про стягнення боргу по заробітній платі підлягає задоволенню. Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що його батько [PERSON] помер [INFO], про, що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 15.03.2002 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради, Комінтернівського району Одеської області. [INFO] померла його мати [PERSON], що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 09.03.2007 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради, Комінтернівського району Одеської області. Після смерті батьків залишилось спадкове майно, але при зверненні із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння із-за відсутності правоустановчих документів. Оскільки його право на спадкове майно не визнається, він звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з мотивів вказаних в позовній заяві. Представник відповідача Демівської сільської ради Бевзюк О.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючих обставинах : Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Як вбачається з технічного паспорту на будинок розташований в [ADDRESS] правовстановлювальні документи відсутні. Згідно копії свідоцтв про народження [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON]. Ст.1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст. 1261-1265 ЦК Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] відносився до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість згідно з вимогами ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи те, що позивач правомірно набув право власності на домоволодіння розташоване в [ADDRESS], але, із-за відсутності правовстановлюючого документа на спадкодавця не може нотірально оформити будинок у спадок, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволенню включно з правом власності і на інше майно спадкодавця .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між її сином, [PERSON] та відповідачкою, 17.07.1993 року був укладений шлюб від якого [INFO] року народився [PERSON]. З 2003 року відповідачка пішла з сім'ї і на сьогоднішній день місце її перебування невідомо. 23.02.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірваний. Відповідачка як до, так і після розлучення не займається вихованням сина, почала вести антисоціальний спосіб життя. [INFO] року [PERSON] - батько неповнолітнього [PERSON] - помер. Неповнолітній [PERSON] на сьогоднійшій день проживає разом з позивачкою, яка і звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин справа підлягає розгляду у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON], [INFO] року - помер. Дитина проживає у позивача та знаходиться на його утриманні. Мати неповнолітнього останні десять років року не піклується здоров'ям сина, його вихованням, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги дитині не надає. Також неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків підтверджується висновком Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 08.08.2014 р. (а. с.32-33). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я; без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 02.10.1993 року було укладено шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені у звязку з тим, що не зійшлися характерами. Примирення і подальше спільне проживання неможливе. Шлюб існує формально. Спору про поділ майна немає. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, вказала, що примирення не відбулось, тому проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Афанасьєва». Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1993 року, відповідно до актового запису № 889, зробленого міським відділом РАЦС м. Херсона. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна немає. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 03.09.2007 року було укладено кредитний договір №002-21982-030907. Позивачем було відкрито відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випущено та надано платіжну картку, а також ПІН-код до картки. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 20.12.2013 року заборгованість відповідача за Кредитним договором від 03.09.2007 року 002-21982-030907 становить 5488,72 гривень. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, заперечував проти зростання тіла кредиту. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 03.09.2007 року було укладено кредитний договір №002-21982-030907. Позивачем було відкрито відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випущено та надано платіжну картку, а також ПІН-код до картки. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 20.12.2013 року заборгованість відповідача за Кредитним договором від 03.09.2007 року 002-21982-030907 становить 5488,72 гривень, що складається з : - тіло кредиту - 3176,34 гривень; - заборгованість за відсотками - 802,86 гривень; - заборгованість за комісіями - 1509,52 гривень. Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановленні обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право Позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку. Згідно 2 розділу договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки порядок проведення розрахунків проводиться у строки та в порядку, визначеному Правилами та Тарифами. Враховуючи вищенаведене суд, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 28.05.2013 року було укладено кредитний договір №004-28563-280513. Позивачем було надано відповідачу кредит на картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно встановленого графіку погашення. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 11.08.2014 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №004-28563-280513 становить 20056,21гривень. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно належним чином. На стадії заочного розгляду справи, представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, підтримав розмір позовних вимог та просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №004-28563-280513. Позивачем було надано відповідачу кредит на картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно встановленого графіку погашення. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та згідно наданого представником позивача розрахунком станом на 11.08.2014 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №004-28563-280513 становить 20056,21гривень, що складається з: - тіло кредиту - 11291,39 гривень; - прострочене тіло кредиту - 2251,45 гривень; - заборгованість за відсотками - 1620,76 гривень; - заборгованість за комісіями - 4892,61 гривень. Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановленні обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право Позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 28.07.2011 року було укладено кредитний договір №002-21505-280711. Позивачем було відкрито відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні. Відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію та встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 гривень. Відповідач зобов'язалась щомісячно повертати кредитні кошти згідно встановленого графіку погашення. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 02.10.2014 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №002-21505-280711ановить 19535,04 гривень. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, заявлений позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №002-21505-280711. Позивачем було відкрито відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні. Відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію та встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 гривень. Відповідач зобов'язалась щомісячно повертати кредитні кошти згідно встановленого графіку погашення. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 02.10.2014 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №002-21505-280711 становить 19535,04 гривень, що складається з: - тіло кредиту - 8341,67 гривень; - прострочене тіло кредиту - 3658,33 гривень; - заборгованість за комісіями - 7535,04 гривень. Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що коли договором встановленні обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право Позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved