Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнив, та мотивує тим, що він є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. На теперішній час він досяг повноліття, є інвалідом дитинства другої групи та продовжує навчання в Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій з 11.09.2020 року. Термін навчання по 30.06.2023 року. Згідно Договору № 31134 від 11.09.2020 року, який укладений між ним та «ПВНЗ» Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», вартість навчання в інституті складає 14750 грн. за навчальний рік. Він навчається, є інвалідом з дитинства другої групи, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, працює та має змогу надавати йому допомогу, тому просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання як дитини, яка продовжує навчання у розмірі ј частини заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 900 грн. Ухвалою суду від 04.06.2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. 08.08.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, 16.08.2021 року відзив на уточнену позовну заяву, у яких відповідач зазначив, що позов визнає частково та готовий надавити синові допомогу у розмірі 1500 грн. щомісячно, оскільки інших доходів, ніж зарплата, він не має, не має рухомого майна або земельних ділянок, на утриманні має матір [PERSON] , 1946 року народження, перебуває за станом здоров`я на обліку у лікаря. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, бо він є інвалідом дитинства другої групи, отримує пенсію у розмірі 1800 грн., проживає з матір`ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача-адвокат Габуєв Г.Ю. підтримав письмовий відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] та не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1500 грн. Третя особа- [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та пояснила, що відповідач [PERSON] сплачував аліменти на утримання сина до повноліття в розмірі 4000 грн., він має стабільний заробіток, а тому змогу допомагати сину, який продовжує навчання, бо вона як може утримує сина, сама є пенсіонеркою. Крім того, син є інвалідом дитинства другої групи. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( позивач [PERSON] змінив прізвище на підставі Свідоцтва про зміну прізвища серії [NUMBER] від 23.02.2016 року ( а.с.7), що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6). З копії паспорту гр. України на ім`я [PERSON] вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.05.2015 року ( а.с. 22). [PERSON] навчається у Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій, строк навчання з 11.09.2020 року по 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу та копією договору № 31134 від 11.09.2020 року про цільову підготовку бакалавра ( денна форма навчання) ( а.с. 15, 16). З довідки про доходи УПСЗН №1703 від 14.05.2021 року вбачається, що [PERSON] отримує пенсію у розмірі 1769 грн., бо є інвалідом з дитинства другої групи ( а.с.19), його мати- [PERSON] є пенсіонеркою та отримує пенсію у розмірі 2200 грн., що підтверджено довідкою про доходи. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком, повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] не працює, заробітну плату не отримує, отримує пенсію у розмірі 1769 грн. Відповідач [PERSON] є працездатним, працює, має постійне місце роботи- ПАТ «Запоріжвогнетрив», заперечуючи проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі ј частини заробітку та частково визнаючи позовні вимоги у розмірі 1500 грн., у відзиві на позов зазначив, що на його утриманні перебуває матір [PERSON] , 1946 року народження, що також стверджував представник відповідача- адвокат Габуєв Г.Ю. у судовому засіданні, але жодного доказу у цій частині ні відповідач ні адвокат, суду не надали, а з матеріалів справи вбачається, що відповідач з матір`ю проживають окремо. Також суд, при визначенні розміру аліментів, враховує матеріальне становище як позивача так і відповідача, третьої особи. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи вказане вище, а саме- матеріальне становище позивача, який отримує пенсію як інвалід дитинства другої групи, навчається на денній формі навчання, суд вважає, що за таких обставин повинні бути враховані не лише вартість навчання, а також і вартість підручників, проїзду до навчального закладу. Також суд враховує ту обставину, що відповідач [PERSON] є працездатним, який працює, наявність у нього змоги надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання та відсутність будь-яких доказів, що таку допомогу відповідач надавати не може, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі ј часини підлягають, враховуючи матеріальне становище сторін, частковому задоволенню і з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку. Такий висновок суду повністю узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у Постанові від 13.04.2021 року по справі № 308/4214/18. Також підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 137 ЦПК України, на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 900 грн. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial