overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначила наступне. 23.02.2016 помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-ТП №282002, виданого 24.02.2016 виконкомом Старосілецької сільської ради. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне померлому на праві приватної власності майно, у тому числі на земельну ділянку (пай), яка знаходиться на території Старосілецької сільської ради (діл.181), загальною площею 2,2919, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначає, що являється єдиним спадкоємцем померлого за заповітом від 05.02.2016, посвідченим секретарем Старосілецької сільської ради. У листопаді 2016 позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою останньої йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку прийняття спадщини. Зазначає, що пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, оскільки проживав окремо від спадкодавця, був необізнаний з вимогами чинного законодавства. Просить винести рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи що представник відповідача Старосілецької сільської ради позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в зв'язку з визнанням представником відповідача позову. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини, посилаючись на те, що з 2010 року по січень 2012 року він проживав в цивільному шлюбі з [PERSON] на її житловій площі в [ADDRESS] і час під проживання [INFO] у них народився син [PERSON]. В його свідоцтві про народження позивач записаний батьком дитини. Проте після розірвання стосунків між сторонами, мати дитини заборонила позивачу забирати дитину до м.Фастова, тобто по місцю його проживання, такі дії позивач вважає незаконними і тому вимушений був звернутися до суду. В судове засідання позивач не з»явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, про що в справі є зворотнє повідомлення, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що з 2010 року по січень 2012 року [PERSON] проживав в цивільному шлюбі з [PERSON] на її житловій площі в [ADDRESS], а також, в орендованій квартирі в м.Фастові. За період сумісного проживання, [INFO] в них народився син [PERSON] і відповідно до свідоцтва про народження позивач є батьком цієї дитини. В лютому 2012 року стосунки і сумісне проживання сторони припинили. Дитина залишилась проживати з матір»ю. З позовом до суду про стягнення аліментів з батька дитини відповідачка не зверталась. Позивач, після розірвання стосунків, надавав матері своєї дитини кошти на утримання сина. А також, відповідачка дозволяла позивачу відвідувати сина в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Характеризується позивач за місцем роботи та проживання добре, стан його здоров»я задовільний, що підтверджено відповідними документами. Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу №7 «Журавлик» м.Фастова [PERSON], [INFO], дійсно, зарахований в ДНЗ з 23 червня 2014 року. Згідно ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно відповіді Фастівської районної державної адміністрації №14-04/134 від 21.05.2014 року, враховуючи, те що матір»ю дитини - [PERSON], не надано пояснень щодо даного спору,рекомендовано зустрічі батька з дитиною в присутності матері. Години та дні спілкування вирішуватимуться в судовому порядку (а.с.5). Отже, враховуючи всі обставини та докази в сукупності, суд вважає позов доведеним та обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01.06.1991 року він з відповідачем зареєстрували шлюб, в якому 14.11.1992 року народилась донька [PERSON]. Крім того зазначено, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, він припинив спільне проживання та близько пяти років не проживають разом, в звязку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, примирення між ними не можливе. У судове засідання позивач не з'явилася, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до якої позов підтримав та просив задовольнити, а також не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомила, заперечень та заяви про розгляд справи без її присутності не направила. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 червня 1991 року у Відділі РАЦС Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що зроблено запис 167, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 5). Від якого у них 14 листопада 1992 року народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6). З позовної заяви встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом позовної заяви, судові витрати по сплаті судового збору (а.с.2) позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01.08.2014 року між ним та відповідачем припинені подружні відносини, оскільки вони втратили почуття поваги та кохання один до одного, в зв'язку з чим між ними виникають постійні сварки. Позивач стверджує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що вирішив розірвати шлюб, оскільки його дружина незадоволена їх спільним життям, через сімейну сварку дружина зверталась до міліції з заявою приватного обвинувачення, все це на його думку робить неможливим подальше збереження шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, підтвердила, що вони з чоловіком не знаходять порозуміння, мають різні погляди на життя, через що виникають постійні сварки. На даний час, коли їх син став повнолітнім та самостійним, вона хоче спокійного життя та вважає, що примирення між ними з чоловіком є неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 09 травня 1992 року у Виконавчому комітеті Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 09 травня 1992 року (а.с.10). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з наданими в судовому засіданні поясненнями примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 1985 року він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. З 15.10.2013 року вини припинили шлюбні відносини через втрату почуття поваги та кохання одне до одного, внаслідок чого в них виникали постійні сварки. Подальше збереження шлюбу він вважає неможливим. В судовому засідання позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив, що вони з відповідачкою мають двох повнолітніх дочок 1986 та 1991 року народження, в даний час і він і дружина створили нові сім'ї, тому збереження їх шлюбу є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, повністю підтвердила викладені в позовній заяві обставини, а також пояснення позивача, які були надані в судовому засіданні. Додатково відповідач пояснила, що вони не розірвали шлюб у відділі РАЦС, тому, що в неї не вийшло поїхати разом із чоловіком у визначений ним день до вказаного відділу. Заслухавши поясненні сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 28 вересня 1985 року у виконкомі Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис №13 (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо та згідно з наданими суду поясненнями примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 1985 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого має повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що їх шлюб виявився невдалим, відношення одне до одного змінилось, стосунки погіршились, внаслідок чого з листопада 2009 року вони шлюбних відносин не підтримують, спільних витрат не мають. Примирення з відповідачкою та збереження сім'ї позивач вважає неможливим. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав повністю, повністю підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Відповідач позов визнала, пояснила, що їх стосунки з чоловіком змінились, і в таких умовах, коли чоловік наполягає на розірванні шлюбу, збереження сім'ї є неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 20 липня 1985 року у Дударківській сільській раді Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER], виданим 20 липня 1985 року (а.с.4). Від шлюбу мають повнолітнього сина [INFO] (а.с.5). Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують та згідно з їх поясненнями в суді примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що протягом останнього року, їх з відповідачем сімейне життя почало руйнуватись, кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю та на ґрунті непорозумінь вони втратили можливість спокійно спілкуватись. Такі відносини призвели до повного відчуження між ними, в звязку з чим вони проживають окремо та вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать його інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 04 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 174. Від якого у сторін народися син [PERSON], 03 жовтня 2011 року. Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 4-5). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що це їх перший з відповідачем шлюб, від якого в них є донька [PERSON] [INFO]. З 08 січня 2007 року вони припинили подружні відносини, через постійні сварки втратили почуття поваги один до одного, внаслідок чого подальше збереження сім'ї та шлюбу на його думку неможливі. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 11 липня 1992 року у Вишеньківській сільраді Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER], виданим 11 липня 1992 року (а. с. 3). Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через ревнощі з боку дружини вони втратили довіру та повагу один до одного та вже півроку проживають окремо. Позивач стверджує, що їх відповідачкою сім'я фактично розпалась, подружні стосунки припинені, збереження шлюбу їх інтересам та інтересам дитини. В судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала, обидві сторони примирення вважають неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 10 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис №776, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим 10 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.-5). Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, просив суд визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] В обугрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником однокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності видане йому 16 березня 1998року на підставі розпорядження від 16 березня 1998року №2674 Ленінградської районної державної адміністрації м.Києва та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації за №3491 13 квітня 1998року. В листопаді 2012року за його згодою за місцем його проживання була зареєстрована відповідачка [PERSON], яка є його знайомою і яка потребувала медичної допомоги, а без реєстрації вона не могла ні працевлаштуватися ні звернутися до медичних установ. За домовленістю вона мала бути добровільно знятися з реєстраційного обліку через рік, т.б. в листопаді 2013року, але цього вона не зробила. Відповідно він на протязі двох років вимушений сплачувати комунальні послуги як за себе так і за відповідачку. Відповідачка ніколи не вселялася до його квартири, порушила їх домовленість, а тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом. Відповідачка в судовому засіданні повністю підтвердила пояснення позивача, в повному обсязі визнала позовні вимоги [PERSON] Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» п.24 передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, суд прийнявши визнання відповідачкою позовних вимог заявлених позивачем [PERSON], що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, просив суд визнати недійсним свідоцтво, посвідчене 27 червня 2012року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1567. Визнати недійсним постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу ВП №29081938 від 23 травня 2012року, що видана ДВС Святошинського РУЮ у м.Києві. Визнати недійсним акт державного виконавця про передачу майна стягувачу, затвердженого в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м.Києві від 23 травня 2012року. Скасувати державну реєстрацію права власності за АТ «Райффайзен Банк Аваль» на об'єкт нерухомого майна, яким є однокімнатна квартира [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 9.10.2007р. між ним та відповідачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №22033131904 про надання кредиту в сумі 99960доларів США. На підставі рішення суду від 30.11.2010р. даний договір був розірваний та стягнуто з нього на користь ПАТ «Райффайзен Банк аваль» суму боргу в розмірі 1016110,41грн. та судові витрати. В задоволенні позовних вимог про стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру [ADDRESS] було відмовлено. На виконання рішення суду був виданий наказ про стягнення з нього грошових коштів. На підставі даного наказу 5.10.2011р. Державна виконавча служба Святошинського районного у м.Києві управління юстиції відкрила виконавче провадження. В ході виконавчих дій однокімнатна квартира була оцінена, виставлена на торги і результаті передана у власність стягувану АТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі свідоцтва від 27 червня 2012року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1567. свідоцтво видане на підставі постанови про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу ВП №29081938 від 23 травня 2012року, що видана ДВС Святошинського РУЮ у м.Києві та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу, затвердженого в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м.Києві від 23 травня 2012року. Вважає, що дані документи є недійсними з огляду на те, що виконавча служба не зробила таких виконавчих дій як звернення стягнення на грошові кошти, пошук (арешт) іншого майна (автомобілі, земельні ділянки, дачі, тощо). Державна виконавча служба в порушення Закону України «про виконавче провадження» виконувала наказ суду про стягнення грошових коштів,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, просив суд виселити відповідачів [PERSON], [PERSON] разом з неповнолітнім [PERSON], [INFO], з підсобного приміщення №22 відповідно до викопіювання поверхового плану за адресою [ADDRESS] , загальною площею 13,7кв.м. Стягнути судові витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 243грн.60коп. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП ««Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» та обслуговуванні КП «Ремонтно-експлуатаційна організація №4». 21.03.2012р. до КП надійшла колективна заява мешканців даного будинку, в якій вони просять сприяти законному поверненні в користування кімнату, яка зазначена в документах ( технічному паспорті) як підсобне приміщення від самовільного захвату сім'єю [PERSON]. Вказане вище приміщення відповідно до технічного паспорту є підсобним та знаходиться під №22, має загальну площу 13,7кв.м. Позивач пропонував відповідачам добровільно звільнити допоміжне приміщення, але відповідачів на звернення не реагують, приміщення не звільнили. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом до відповідачів з вимогою про їх виселення. Відповідачі та 3-ті особи належним чином повідомлялися про день слухання справи у відповідності із ст.74 ЦПК України , про що є відповідні повідомлення. Суд,

Outcome: approved