Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [PERSON] померла в жовтні 2013 року, та залишила трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON] рішенням суду від 02.12.2008 року позбавлений батьківських прав, і Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 223 від 26.05.2014 року опікуном призначено бабусю - [PERSON] (мати померлої [PERSON]). Розпорядженням № 122 від 17.03.2015 року [PERSON] призначено і опікуном на житлом та майном [PERSON] Батько [PERSON] - [PERSON], помер в травні 2015 року. Розпорядженням № 780 від 31.12.2013 року опікуном дитини призначено її бабусю - [PERSON] (мати [PERSON]). Розпорядженням № 123 від 17.03.2015 року опікуном на житлом та майном [PERSON] призначено [PERSON]. Опікуном малолітнього [PERSON] Розпорядженням від 28.01.2014 року № 34 призначено рідну бабусю - [PERSON] (відомості про батька записано за вказівкою матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України), а Розпорядженням № 165 від 08.04.2015 року опікуном над житлом та майном [PERSON] На підставі свідоцтва про право власності від 23.12.2014 року серія [NUMBER], квартира [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної власності - неповнолітній [PERSON], малолітньому [PERSON] та малолітній [PERSON], в рівних долях по 1/3 частині. Діти і зареєстровані в даній квартирі. На даний час в спірній квартирі проживає [PERSON] разом з [PERSON] Вона зайняла всю квартиру, змінила вхідні замки, та не пускає до квартири опікуна [PERSON] разом з її підопічною [PERSON], та опікунів [PERSON] і [PERSON] з їх підопічною [PERSON], створює для них перешкоди в користуванні житловим приміщенням. У зв'язку з викладеними обставинами вони звернулися до суду з даним позовом в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримали обставини викладені в позовній заяві, уточнені позовні вимоги, просили її задовольнити. В судовому засіданні опікуни [PERSON] та [PERSON] підтримали вимоги позивача, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що дійсно ключів від квартири не дає, оскільки інші опікуни не віддають гроші за ремонт в квартирі, який вона зробила. В судовому засіданні представник третьої особи з позовом погодився частково, зазначив, що діти є власниками спірної квартири, а тому мають рівні права користування. Однак, квартира є двокімнатною, і її не можливо розділити по запропонованому варіанту, вказаний поділ призведе до порушення прав інших співвласників. Відповідно, не можливо і поділити особові рахунки та заключити окремі договори найму. Вислухавши пояснення представника позивача, опікунів [PERSON], [PERSON], відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] ([INFO]) [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Матір'ю [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], померла [INFO]. У зв'язку зі смертю [PERSON], Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією дітям були призначені опікуни. Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 223 від 26.05.2014 року опікуном [PERSON] призначено бабусю - [PERSON]. Розпорядженням № 122 від 17.03.2015 року [PERSON] призначено і опікуном на житлом та майном [PERSON] Розпорядженням № 780 від 31.12.2013 року опікуном [PERSON] призначено її бабусю - [PERSON]. Розпорядженням № 123 від 17.03.2015 року опікуном на житлом та майном [PERSON] призначено [PERSON]. Опікуном малолітнього [PERSON] Розпорядженням від 28.01.2014 року № 34 призначено рідну бабусю - [PERSON], і Розпорядженням № 165 від 08.04.2015 року опікуном над житлом та майном [PERSON] З довідки Форми 3 № 144 від 06.04.2016 року, виданої Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З технічного паспорту на спірну квартиру встановлено, що квартира складається з двох кімнат - 14,4 м2 та 14,9 м2. Загальна площа квартири 43,5 м2, житлова площа - 29,3 м2. На даний час в квартирі ніхто не проживає, проводиться ремонт. Ключі від квартири знаходяться у [PERSON], що нею і підтверджено. Крім того, [PERSON] в суді підтвердила, що замок в квартирі змінила, але ключі нікому не дала, оскільки побоюється, що в квартирі буде притон, як це було раніше. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В процесі розгляду справи було встановлено, що з боку опікуна [PERSON] дійсно чиняться перешкоди в користуванні спірною квартирою. Її посилання на те, що інші опікуни не дають кошти на ремонт квартири, суд не може прийняти до уваги, оскільки дана обставина не може бути обґрунтованою для ненадання права користування, а є підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» - квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено в позові. Враховуючи вказані вимоги законодавства, слідує, що позовна вимога про встановлення вказаного порядку користування кімнатами не підлягає задоволенню, оскільки в квартирі лише дві кімнати, площами 14,4 м2 та 14,9 м2. Власниками спірної квартири є три неповнолітні особи по 1/3 частині квартири. Загальна площа - 43,50 м2, житлова - 29,3 м2. Тобто, на кожного з співвласників припадає 1/3 від загальної частини - 14,5 м2, і житлової - 9,76 м2. Тобто, виходячи з частин права власності та квадратури квартири, зазначений позивачем порядок користування буде порушувати житлові права [PERSON] та [PERSON] (на кожну з них припаде по 7,45 м2). Статтею 380 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Чинним законодавством України передбачені типові договори про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, вони не передбачають можливість укладення вищезазначених договорів окремо з кожним із співвласників квартири. З урахуванням викладеного, суд, проаналізувавши надані докази, дійшов висновку про задоволення позову частково, а саме в частині усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення. Решта позовних вимог не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial