Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 25.10.2006 року між нею та ЗАТ СК «Планета страхування», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Планета страхування», був укладений договір добровільного страхування життя № 0405/1006-3. На підставі п. 1.1 відповідач при настанні страхового випадку взяв на себе зобов'язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що визначені страхувальником, або на користь якого/их укладений Договір. Згідно п. 2.1 об'єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям страхувальника або застрахованої особи відповідно до умов, зазначених у Правилах добровільного страхування життя, що затверджені Головою Правління страховика 22.06.2004 року, а також положенням чинного законодавства України. Нетто-тариф (вказаний у долях від страхової суми) складає 0,0215. Гарантований розмір інвестиційного доходу, що використовується при розрахунку, складає 4 % річних. Гарантована страхова сума складає 32599,00 доларів США. На підставі п. 7.2 договору загальний страховий платіж складається із страхового платежу за випадками, що визначені у п. 6.1, розрахованого на підставі нетто-тарифів, визначених згідно правил для застрахованої особи, та складає за цією угодою 1 000,00 доларів США. Щомісячний страховий платіж - 88 доларів США. 25.11.2009 року на підставі її заяви було укладено додаткову угоду, якою внесено зміни до договору в частині терміну дії договору - 10 років, та відповідно в частині нетто-тариф 0,7627 та гарантованої суми - 2 580,00 доларів США. 24.11.2016 року дія договору закінчилася. 03.02.2017 року був виданий страховий акт, згідно якого сума до виплати становить 2 580,00 доларів США, що еквівалентно 20 614,20 грн. - по курсу 7,99 грн./дол. Однак, станом на 24.11.2016 року курс долара становив 25,58 грн./дол., у зв'язку з чим сума страхової виплати становить 65 996,40 грн. Як виявилося в подальшому, курс 7,99 був застосований відповідачем на підставі рішення правління відповідача від 16.12.2012 року, згідно якого всі договори страхування, які були змінені на без преміальні до кінця 1 квартал 2013 року, будуть переведені в національну валюту України - гривню, за курсом НБУ на дата перерахунку, будуть становити 7,99 грн. за 1 долар США. З вказаною сума вона не згодна, оскільки курс валюти застосовується на день виплати, як визначено в договорі. Крім того, зміни в цій частині до договору не вносилися, та зміна умов договору локальними актами правління не передбачена. Окрім цього, станом на 03.11.2017 року кошти так і не були виплачені. У зв'язку з чим просила стягнути 3 % річних, пеню та інфляційні втрати. Згідно заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути суму страхової виплати 72 178,00 грн. (по курсу станом на 24.02.2017 року - 26,90 грн.), та штрафні санкції за період з 24.02.2017 року по 02.07.2018 року, так я кошти не виплачені до цього часу, а саме: 3 % річних - 2 925,00 грн., пеню 3 % - 2 925,00 грн., інфляцію - 12 518,15 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, подав відзив на позов, де позовні вимоги не визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Дана справа зареєстрована в суді 28.11.2017 року. Після перевірки місця реєстрації відповідача в Дніпровському районі м. Києва, ухвалою від 05.12.2017 року відкрито провадження у справі. 16.03.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. 30.05.2018 року надійшла заява про збільшення позовних вимог. 12.07.2018 року надійшла заява про уточнення позовних вимог. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. В суді встановлено, що 25.10.2006 року між [PERSON] та ЗАТ СК «Планета страхування», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Планета страхування», був укладений Договір добровільного страхування життя № 0405/1006-3. На підставі п. 1.1 відповідач при настанні страхового випадку взяв на себе зобов'язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що визначені страхувальником, або на користь якого/их укладений Договір. Згідно п. 2.1 об'єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям страхувальника або застрахованої особи відповідно до умов, зазначених у Правилах добровільного страхування життя, що затверджені Головою Правління страховика 22.06.2004 року, а також положенням чинного законодавства України. Пунктом 5.1 договору визначено, що страхова сума та страхові премії (внески, платежі) можуть бути визначені у будь-якій валюті. На підставі п. 5.2 договору страхові суми та платежі визначені у доларах США. Пунктом 6.1.1 договору визначено, що страховим випадком за основним страхуванням життя є дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії страхового захисту. Згідно п. 7.1 страхова сума за страховими випадками, що вказані в п. 6.1, встановлюється окремо для кожної застрахованої особи на підставі нетто-тарифу, визначеного згідно програми «Страхування на випадок дожиття та смерті» залежно від статі та віку застрахованої особи. Нетто-тариф (вказаний у долях від страхової суми) складає 0,0215. Гарантований розмір інвестиційного доходу, що використовується при розрахунку, складає 4 % річних. Гарантована страхова сума складає 32 599,00 доларів США. На підставі п. 7.2 договору загальний страховий платіж складається із страхового платежу за випадками, що визначені у п. 6.1, розрахованого на підставі нетто-тарифів, визначених згідно правил для застрахованої особи, та складає за цією угодою 1 000,00 доларів США. Перший страховий платіж сплачується негайно після підписання договору (п. 7.4). Страхові платежі сплачуються у гривнях за курсом НБУ на дату здійснення платежу на рахунок відповідача (п. 7.5). Згідно п. 10.1 договору виплати страховик проводить на підставі письмової заяви, яка надається протягом 3 днів з дня настання страхового випадку. Пунктом 10.5 договору визначено, що страхова виплата здійснюється протягом 15 днів, не враховуючи вихідних та святкових днів, з дня прийняття рішення про страхову виплату. У випадку відстрочення страхової виплати у такій же термін письмово сповіщається про це заявник на виплату, з обґрунтування причин відстрочення. Згідно п. 12.2 договору, строком його дії є 30 років. Будь-які зміни до договору здійснюються за взаємною згодою сторін на підставі заяви ініціатора, що подається не пізніше ніж 30 календарних днів до запропонованої дати внесення змін, шляхом підписання додаткової угоди (п. 15.1). В подальшому на підставі заяви [PERSON] від 12.11.2009 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Планета Страхування» укладено Додаткову угоду, якою внесено наступні зміни: нетто-тариф - 0,7627 (п. 7.1), гарантована страхова сума - 2 580,00 доларів США (п. 7.1), строк дії договору - 10 років (п. 12.2). Встановлено, що 24.11.2016 року термін дії договору закінчився. 24.11.2016 року [PERSON] подала заяву про здійснення страхової виплати у зв'язку з настанням страхового випадку за Договором добровільного страхування життя № 0405/1006-3 від 25.10.2006 року. 03.02.2017 року складено Страховий акт до Договору добровільного страхування життя № № 0405/1006-3 від 25.10.2006 року, де вказана сума до виплати - 20 614,20 грн. 24.02.2017 року ПрАТ «СК «Планета страхування» прийняла рішення щодо здійснення страхової виплати у розмірі, визначеному в страховому акті. Встановлено, що 24.11.2016 року термін дії договору закінчився. 03.02.2017 року складено Страховий акт до Договору добровільного страхування життя № 0405/1006-3 від 25.10.2006 року, де вказана сума до виплати - 20 614,20 грн. 24.02.2017 року ПрАТ «СК «Планета страхування» прийняла рішення щодо здійснення страхової виплати у розмірі, визначеному в страховому акті. Проте, кошти позивачу до цього часу не виплачені. Відповідно до ст. 979 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування) (ст. 4 Закону України «Про страхування»). Згідно ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, страхування життя. Статтею 988 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування. Протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. При настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що страховий акт складено 03.02.2017 року, рішення про здійснення страхової виплати прийнято 24.02.2017 року. Враховуючи умови договору, кошти мали бути виплачені 24.02.2017 року. У страховому акті вказана сума до виплати - 20 614,20 грн. Дані кошти розраховані по курсу - 7,99 грн. за один долар - 2 580,00 доларів США х 7,99 грн. + 20 614,20 грн. З даною сумою суд не погоджується, оскільки курс валюти, в даному випадку, долар США слід застосовувати станом на день складання рішення - 24.02.2017 року, який становив 26,90 грн. за долар США. Враховуючи вимоги законодавства України та умови договору сума страхового відшкодування становить 72 178,00 грн. Дані кошти мали бути виплачені позивачу 24.02.2017 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач має сплати позивачу пеню, інфляцію та 3 % річних за період з 24.02.2017 року по 02.07.2018 року, період прострочки становить 493 дні. Розмір пені (згідно Закону України «Про захист прав пробивачів») становить 2 925,00 грн. (72 178,00 грн. х 3% /100 %/365 х 493 дні); розмір 3 % річних складає 2 925,00 грн. (72 178,00 грн. х 3 % / 100 % х 493); інфляція 12 518,15 грн. Загальна сума, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 90 546,15 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. По даній справі суд вважає вимоги обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Заперечення відповідача суд не приймає до уваги, так як вони не відповідають вимогам законодавства, та є недоведеними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 930,00 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено в сумі 90 546,15 грн., з відповідача на користь позивача слід стягнути 905,46 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved