Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 910.20185 від 26.12.2012 року у розмірі 419248,74 гривень та судовий збір у розмірі 6288,73 гривень. Позов обґрунтований такими обставинами. 26.12.2012 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №910.20185, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 192058,16 гривень зі сплатою 19,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору. Станом на дату подання цієї заяви Відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за Кредитним договором, у зв`язку з чим заборгованість за кредитом станом на 05.02.2019 року становить 419248,74 гривень. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Крім того зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалені судом заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, викладеної в\~письмовій заяві,\~суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Ідея Банк» 21.08.2018 року змінило тип товариства з публічного на акціонерне та назву на Акціонерного товариства «Ідея Банк», що підтверджується копією статуту Акціонерного товариства «Ідея Банк». 26.12.2012 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №910.20185, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 192058,16 гривень зі сплатою 19,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Довідкою-повідомленням позивач підтвердив, що Банк, 26.12.2012 року, до підписання кредитного договору, надав йому в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовану вартість кредиту. Згідно з п. 1 § 4 Кредитного договору позичальник зобов`язаний отримати кредит і погашати заборгованість за даним договором у вигляді ануїтетних відповідно до графіку щомісячних платежів. Відповідно до п. 1 § 10 Кредитного договору, договір діє з моменту його підписання сторонами до повного виконання сторонами усіх їхніх зобов`язань. Відповідно до п.п. 1,2,3 § 10\~Кредитного договору уразі порушення позичальником строків сплати щомісячних платежів Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, пов`язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за договором. В разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,15% від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. В разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів більше ніж на 60 днів, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,65% від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє від виконання зобов`язань за цим договором. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, суму кредиту в зазначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплачував. Останній платіж боржником здійснено 30.08.2013 року. У зв`язку із невиконанням умов Кредитного договору, 03 січня 2019 року на адресу відповідача Банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги Банк вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобов`язання по Кредитному договору, а саме: достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за Кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення вимоги Банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір. Враховуючи викладене, відповідач порушив істотні умови укладеного договору щодо здійснення платежів за користування кредитом. У зв`язку з цим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 05.02.2019 року становить загальну суму у розмірі 419248,74 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком в матеріалах справи та складається з наступного: - 46630,41 гривень основний борг; \~ \~ \~ \~- 143518,32 гривень прострочений борг; \~ \~ \~ \~- 223882,00 гривні прострочені проценти; \~ \~ \~ \~- 416,56 гривень строкові проценти; \~ \~ \~ \~- 4801,45 гривня інші штрафні санкції. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Ідея\~Банк» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 6288,73 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача АТ «Ідея Банк».

Outcome: approved