Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що 17 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р25.187.73049, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 38400 грн. зі сплатою 3% річних, з погашенням кредиту та процентів за графіком щомісячних платежів встановлених кредитним договором. Відповідач зобовязання перед банком не виконала. 30.09.2015 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені ПАТ «Ідея Банк» на користь позивача. Відповідач не виконує свої зобовязання за договором внаслідок чого мається заборгованість перед позивачем в сумі 54098,80 грн. Просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, крім того просив стягнути з відповідача судові витрати у сумі 500,00 грн., повязані з публікацією в пресі оголошення про його виклик. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я». На підставі ч. 9\~ст. 74 ЦПК України\~після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 17 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р25.187.73049, згідно умов якого відповідачу наданий кредит у розмірі 38400,00 грн., зі сплатою процентів 3% річних строком до 17.04.2019(а.с.13-15). ПАТ «Ідея Банк» свої зобовязання перед відповідачем виконав перерахувавши на рахунок [PERSON] №26203000123573.980 від 17.04.2014 року грошові кошти у розмірі 33683,33 грн. попередньо відрахувавши страховий платіж у сумі 4716,67 грн. (а.с.12,22) 30 вересня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» укладено договір факторингу №30/09-1 відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило позивачу право вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договорів та підтверджуються документацією.(а.с.16-21). Відповідно до витягу з додатку №2 до договору факторингу №30/09-1 від 30.09.2015 року позивач набув право вимоги заборгованості до відповідача в сумі 54098,80 грн., з яких: 37804,69 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 16294,11 грн. прострочені проценти.(а.с.24,25). Позивачем направлено відповідачу [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги з вимогою перераховувати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Р25.187.73049 від 17.04.2014 року на рахунок позивача. (а.с.11) Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. ст.\~6,\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Відповідно до\~ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Так за кредитним договором №Р25.187.73049 від 17.04.2014 року у [PERSON] перед позивачем мається заборгованість у розмірі 54098,80 грн., що підтверджується довідкою розрахунком (а.с.26). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконала, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, не повернула, чим порушила ст. 526 ЦК України та умови Договору. Враховуючи порушення відповідачкою умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Платіжним дорученням №158 від 25.02.2016 підтверджується, що позивач сплатив за подання позовної заяви 1378грн.00 коп. (а.с. 1). Крім того, позивачем проведена оплата публікації оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» з приводу виклику відповідача [PERSON] в судове засідання в сумі 500,00 грн.(а.с.64). Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Згідно з п. 6 ч. 3 цієї ж статті до витрат, повязаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1378,00 грн. за оплату судового збору та 500 грн. за оплату публікації в пресі оголошення про виклик.

Outcome: approved