Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) права власності на 86/1000 частини квартири, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Сегедська, будинок 5, кімната № 109, загальною площею 103,2 кв.м., житловою 72,2 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON]. [PERSON], діючи в своїх інтересах, як спадкоємиця свого померлого чоловіка [PERSON], звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу. Втім нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на право спадкування за законом, пояснюючи це тим, що нею не представлено оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також 25 листопада 2015 року до суду звернулась [PERSON] із зустрічними позовними вимогами до позивача за первісним позовом [PERSON], зокрема просила визнати за [PERSON] право власності на 86/1000 частини квартири, розташованої за адресою місто Одеса, вулиця Сегедська, будинок 5, кімната №109, загальною площею 103,2, житловою - 72.2. в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON]., Сторони у судове засідання не зявились, проте зі змісту зустрічного позову та наданого представником позивача за первісним позовом [PERSON] клопотання вбачається, що кожна із сторін вимоги свого позову підтримує у повному обсязі, визнає позов протилежної сторони та просить вирішити спір за їх відсутності у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог обох сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі представлених стороною та витребуваних судом письмових доказів. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним виробничим житлово-побутовим підприємством корпорації «Укрбуд» 04 лютого 2010 року на підставі розпорядження органу приватизації м. Одеси № 00038 від 04 лютого 2010 року, [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала кімната № 109, що за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, будинок № 5, кім. № 109, 105, 106, 107, 108, 110. 07 квітня 2015 року помер [PERSON] чоловік позивачки, [PERSON] та рідний батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 408898, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 08 квітня 2015 року, актовий запис № 3971. Таким чином на момент смерті [PERSON] на праві власності належала вказана кімната, щодо якої відкрилася спадщина та становить предмет цього спору. Сторони по справі є спадкоємцями на спадкове майно, яке складається з кімнати № 109, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, будинок № 5, кім. № 109, 105, 106, 107, 108, 110, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON], діючи в своїх інтересах, як спадкоємиця свого померлого чоловіка [PERSON], звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу. Втім постановою від 19 жовтня 2015 року про відмову у вчинення нотаріальної дії нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на право спадкування за законом, пояснюючи це тим, що нею не представлено оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Щодо кола спадкоємців за законом, виявлених судом. Відповідно до свідоцтва про народження від 4 лютого 1972 року, актовий запис № 160, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 13 січня 1972 року, її батьком вказаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про одруження 1-ЖД № 121258 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис № 213 від 09 липня 2004 року. Судом не встановлено інших спадкоємців за заповітом або законом, окрім сторін по справі, а так само таких, які мають право на обов'язкову частку майна померлого [PERSON] відповідно до відомостей, наданих Шостою Одеською державною нотаріальною конторою із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася тільки [PERSON] Як вбачається з довідки № 344 від 25 жовтня 2015 року [PERSON], починаючи з 06 липня 2015 року проживала за адресою спірної кімнати. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За правилом ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За правилом ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи відсутність відомостей щодо інших спадкоємців, наявність достовірних відомостей щодо приналежності сторін по справі до першого кола спадкоємців померлого [PERSON], суд має встановити, що [PERSON] та [PERSON] є належними позивачами у первісному та зустрічному позовах відповідно, й є єдиними спадкоємцями спірної кімнати № 109, що за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, будинок № 5, кім. № 109, 105, 106, 107, 108, 110. Щодо правовстановлюючого документа. У чинному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про власника спірної кімнати. Втім факт набуття спадкодавцем у власність у порядку приватизації підтверджено свідоцтвом про право власності на житло, виданого Державним виробничим житлово-побутовим підприємством корпорації «Укрбуд» 04 лютого 2010 року на підставі розпорядження органу приватизації м. Одеси № 00038 від 04 лютого 2010 року. Наведене дає суду підстави для висновку, що спірна кімната на час відкриття спадщини належала на праві власності саме [PERSON] Відповідно до правової позиції сторін та визнання вимог позову один одного, сторони по справі висловили згоду щодо поділу вказаної кімнати, відповідно до якої [PERSON] набуває право власності на 86/1000 частини квартири, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Сегедська, будинок 5, кімната № 109, загальною площею 103,2 кв.м., житловою 72,2 кв.м.; [PERSON] набуває право власності на 86/1000 частини квартири, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Сегедська, будинок 5, кімната № 109, загальною площею 103,2 кв.м., житловою 72,2 кв.м. Таким чином, суд вважає що сторони дійшли згоди щодо визначення часток спірної кімнати, при цьому суд враховує, що зазначені частки не суперечать вимогам ч. 1 ст. 1267 ЦК України, відповідно до якої частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. З огляду на вказане, враховуючи, що спадкоємці не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у загальному порядку, встановивши факт того, що сторони по справі є дружиною та рідною донькою спадкодавця, достеменні відомості, що не оспорювалися жодною із сторін про те, що інших спадкоємців померлого окрім [PERSON] та [PERSON], немає, спільне проживання за однією адресою разом із спадкодавцем на час його смерті та подальше проживання [PERSON] за цією адресою, визнання вимог предявлених позовів до кожної із сторін, визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та про необхідність їх задоволення. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про визнання права.

Outcome: approved