Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої представник підтримав у судовому засіданні та обґрунтовує тим, що 10 квітня 2014 року стався страховий випадок. 10.04.2014 року в 10 год. 24 хв. позивач звернувся до чергової частини Сумського MB УМВС України в Сумській області по лінії « 102» про те, що він виявив на своєму автомобілі «HYUNDAI Accent» білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2013 року випуску, пошкодження, а саме пошкодження задньої - лівої фари, тріщина довжиною близько 20 см. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 1001010-01-19-01, позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів. Станом на 27 травня 2014 року відповідач умови договору не виконав, на звернення не відповідає, тому, 27 травня 2014 року позивачем до ПАТ «ВУСО» подана заява про припинення дії договору добровільного страхування наземного транспорту № 1001010-01-19-01 від 29 серпня 2013 року, в зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору страхування. Проте, станом на 01 липня 2014 р. письмового повідомлення, про припинення дії договору добровільного страхування наземного транспорту № 1001010-01-19-01 від 29 серпня 2013 року позивач так і не отримав. За дорученням, представником було направлено відповідачеві запит з метою отримання інформації, та копій необхідних документів. Однак, незважаючи на прохання надати відповідь, згідно чинного законодавства, станом на 01 липня 2014 року відповіді не надано. Це унеможливило подання копій частини доказів на стадії пред'явлення позову. Позивач вважає поведінку відповідача такою, що порушує чинне законодавство та права як споживача страхових послуг. Витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля підтверджуються рахунком - фактурою від 11 квітня 2014 року на придбання запасних частин та виконаних робіт. На час складання даної позовної заяви відповідач перерахував виконавцям робіт 600 грн. Згідно товарного чеку, для відновлювального ремонту було придбано запасні частини на суму 1648 грн. Крім того, відповідно до актів виконаних робіт було здійснено роботи по відновленню автомобіля на загальну суму 120 грн. Отже, розмір страхового відшкодування, що належить до виплати на користь позивача становить: 1648,67 грн. + 120,00 грн. - 600 = 1168,67 грн., дострокове припинення договору - 10 050,00 грн.(страховий платіж). Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати подію, що мала місце на стоянці розташованої за адресою: м. Суми, пр.-т. Курський, 147 страховим випадком відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 1001010-02-19-01 від 29 серпня 2013 року та Закону, визнати договір добровільного страхування наземного транспорту № 1001010-01-19-01 від 29 серпня 2013 року укладений між ним та ПАТ страхова компанія «ВУСО» припиненим з 27 червня 2014 року, стягнути з відповідача 1168,67 грн. страхового відшкодування, та 10 050,00 грн. повернення страхового платежу. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, надавши суду заперечення по справі, вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. 29.08.2013 року, укладаючи договір страхування № 1001010-02-19-01 з СК «ВУСО», [PERSON], як Страхувальник був згодний з його вимогами, були роз'яснені його дії при настанні страхового випадку та підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, про що свідчить його підпис. 10.04.2014 р. відбулась подія, а саме неправомірні дії третіх осіб, внаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження. Страхувальник звернувся до ПрАТ СК «ВУСО» з заявою на виплату страхового відшкодування. Одночасно на виконання п. 9.1. Договору, спеціалістами компанії були перевірені та зроблені копії документів, що ідентифікують особистість страхувальника, його право власності на забезпечений транспортний засіб. Того ж дня було оглянуто пошкоджений автомобіль та складений відповідний акт. В момент звернення до компанії, [PERSON] був роз'яснений порядок та строки прийняття рішення про виплату (відмову у виплаті) страхового відшкодування, а також наведений перелік документів, необхідних страховику для прийняття рішення по справі, обов'язок надання яких згідно з умовами Договору покладений на страхувальника. На підтвердження розміру заподіяного збитку був наданий рахунок-фактура № СМ-0006242 від 11.04.2014 року ТОВ «Богдан-Авто Суми». Відповідно до вказаного рахунку, матеріальна шкода, завдана автомобілю складає 1845,36 грн. Розмір франшизи, встановлений п. 4.1.2 Договору страхування встановлений 1% від страхової суми та складає 1340,00 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування складає 1845,36-1340,00=505,36 грн. На підставі вищевикладеного ПрАТ СК «ВУСО» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодуванню на користь СТО по факту ДТП від 10.04.2014 р., про що був складений страховий акт № 1973-02 від 21.05.2014 р.. Позивачем не доведений розмір позовних вимог в повному обсязі, оскільки несплачений рахунок-фактура не може бути належним доказом по справі та підтверджувати розмір позовних вимог. Повинно бути доказано, що страхова компанія неналежно виконує свої обов'язки за договором страхування. Насправді, СК «ВУСО» здійснила виплату страхового відшкодування на користь СТО згідно СА 1973-02 від 21.05.2014 року в сумі 505,36 грн. за фактом події від 10.04.2014 року. На підставі викладено, представник відповідача, згідно заперечення по справі, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає частково задовольнити позовні вимоги. 29 серпня 2013 р. між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1001010-02-19-01 /а.с.7-9/. Предметом даного договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язані з володіння, користування і розпорядженням транспортного засобу, марки «Hyundai Accent RB 1.4», реєстраційний номер [NUMBER]. Додатковою угодою № 1 до договору добровільного страхування наземного транспорту № 1001010-02-19-01 від 29 серпня 2013 р. встановлено дійсна вартість транспортного засобу та змінено страхову суму на перший рік страхування та страховий тариф /а.с.10/. 11 квітня 2014 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування, у зв'язку з настання страхового випадку /а.с.64-66/. У судовому засіданні встановлено, та підтверджено висновком ДІМ відділення міліції Сумського МВ УМВС України в Сумській області від 14.04.2014 р., 10 квітня 2014 р. близько 09 год. 30 хв. [PERSON] виявив на своєму автомобілі «Hyundai Accent RB 1.4», реєстраційний номер [NUMBER] пошкодження задньої лівої фари, а саме тріщина довжиною 20 см. /а.с.11/. Того ж дня, представником страхової компанії «ВУСО» було складено акт огляду пошкодженого автомобіля та 13 травня 2014 р. складено звіт № 612999, та встановлена сума збитків 1845 грн. 36 коп., сума страхового відшкодування 505 грн. 36 коп. /а.с.60-63/. На підставі вказаних документів, 21 травня 2014 р. представниками страхової компанії «ВУСО» складено страховий акт № 1973-02 по договору страхування наземного страхування № 1001010-02-19-01 від 29.08.2013 р., та призначена виплата страхового відшкодування у розмірі 505 грн. 36 коп. на користь ООО «Богдан-Авто Суми» /а.с.59/. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Надані представником відповідача документи, підтверджують про визнання події, яка сталася за адресою: м. Суми пр.-т. Курський, 147 страховим випадком, оскільки на підставі заяви страхувальника і винесеного страхового акта, страховик здійснив страхову виплату, згідно вимогам ст. 990 ЦК України. Відповідно вимога представника позивача про визнання події страховим випадком, є необґрунтованою, та підлягає відмові. Вимога позивача про визнання договору страхування припиненим та виплати на користь позивача страхового платежу, суд вважає також необґрунтованою, оскільки не було надано достатній обсяг доказів, що підтверджують про неналежне виконання відповідачем взятих зобов'язань згідно договору страхування. В частині стягнення з відповідача страхового відшкодування, суд задовольняє частково та вважає стягнути вартість ремонтних робіт згідно рахунку-фактури № СМ - 0006242 від 11.04.2014 р., а саме у розмірі 1845 грн., оскільки ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованного предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial