Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідач, з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н від 03.03.2006 р.. Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві та був повністю проінформований про умови кредитування, які надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору про надання банківських послуг відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому збільшився до 2500,00 грн.. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 21.10.2020 р. має заборгованість - 19959,17 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2090,29 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 17868,88 грн.; заборгованість за комісією - 0,00 грн.; пеня - 0,00 грн.. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03.03.2006 р. в розмірі 19959,17 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2090,29 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 17868,88 грн.; заборгованість за комісією - 0,00 грн.; пеня - 0,00 грн.. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак раніше подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «Приватбанк» відсутні, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с. 32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 43-47, 50-55), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 03.03.2006 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 2500 грн. на картковий рахунок (а.с. 8), про що також свідчить виписка банку (а.с. 27-29). Згідно з Статутом АТ КБ «Приватбанк», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 р. № 594, АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 25-26). З заяви позичальника видно, що [PERSON] був ознайомлений з базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту в розмірі 4% на місяць з розрахунку 360 днів у році, про що свідчить підпис останнього в заяві. Підписавши анкету-заяву [PERSON] надав згоду, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с. 8). З огляду на викладене, позивач АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника (а.с. 8), та витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 9-18). Разом з тим, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині складової повної вартості кредиту, у т.ч. заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) могли неодноразово змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 342/180/17 від 03.07.2019 р.. З огляду на викладене, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 638, 634, 1054 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ст. 629 ЦПК договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. З матеріалів справи встановлено, що на виконання умов договору 03.03.2006 р. позивачем було надано відповідачу кредитну картку, про що свідчить довідка АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 7). З довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] видно, що кредитний ліміт кредитної картки періодично змінювався, а саме зменшувався, та остання зміна кредитного ліміту відбулася 07.04.2020 р. та кредитний ліміт відповідачу зменшено до 0,00 грн. (а.с. 6). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. В судовому засіданні встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами на власні потреби та банком, в порядку ст. 1069 ЦК України здійснювалося списання штрафів і відсотків за прострочений кредит, які не були погашені відповідачем, про що свідчить виписка банку за договором б/н укладеного між позивачем та [PERSON] (а.с. 27-29). Згідно з ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та відзиву на пред`явлений позов не подав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 21.10.2020 р. має заборгованість - 19959,17 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2090,29 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 17868,88 грн.; заборгованість за комісією - 0,00 грн.; пеня - 0,00 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості за договором б/н від 03.03.2006р., укладеного між Приватбанком та [PERSON] , в якому процентна ставка за користування кредиту складає 48% (4% на місяць х 12 місяців) та збігається із процентною ставкою визначеною та підписаною відповідачем у анкеті-заяві від 03.03.2006 р. (а.с. 4-5, 8). Згідно з ст. 625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на те, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, викладеними у анкеті-заяві від 03.03.2006 р., а також з базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту та користувався кредитними коштами на власні потреби, за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги банку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 2102 грн. на користь позивача.

Outcome: approved