Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить достроково припинити договір оренди земельної ділянки від 22.12.2009 року, укладений між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством «Барабашово», зареєстрованим Сватівським районним реєстраційним офісом Луганської регіональної філії ДЗК за №040941700614 23.12.2009 року; достроково припинити договір оренди земельної ділянки від 22.12.2009 року, укладеним між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством «Барабашово», зареєстрованим Сватівським районним реєстраційним офісом Луганської регіональної філії ДЗК за №040941700615 23.12.2009 року; стягнути з селянського (фермерського) господарства «Барабашово» код 32023228, с. Лагідне Сватівського району Луганської області на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі за договорами оренди земельних ділянок від 22.12.2009 року, укладеними між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством «Барабашово», зареєстрованими Сватівським районним реєстраційним офісом Луганської регіональної філії ДЗК за №040941700614 та №040941700615 23.12.2009 року в сумі 9885 грн. 98 коп.; та стягнути з селянського (фермерського) господарства «Барабашово» Сватівського району код 32023228, с. Лагідне Сватівського району Луганської області на користь [PERSON] витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1939,8 грн. В подальшому представник позивача збільшив розмір позовних вимог на суму 8238,60 грн. та просить стягнути з селянського (фермерського) господарства «Барабашово», код 32023228, с. Лагідне Сватівського району Луганської області на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі за договорами оренди земельних ділянок від 22.12.2009 року, укладеними між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством «Барабашово», зареєстрованими Сватівським районним реєстраційним офісом Луганської регіональної філії ДЗК за №040941700614 та №040941700615 23.12.2009 року на загальну суму 18124 грн.58 коп. Надалі представник позивача, користуючись правами, передбаченими ч.1 ст. 27 ЦПК, надав суду письмові пояснення і уточнив: просить суд припинити вищевказані договори оренди шляхом їх розірвання. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 22.12.2009 року між відповідачем та її спадкодавцем [PERSON] були підписані два договори оренди земельних паїв строком на 10 років. Ці договори були зареєстровані Сватівським районним реєстраційним офісом Луганської регіональної філії ДЗК за №040941700614 та №040941700615 23.12.2009 року. [INFO] року її спадкодавець [PERSON] помер. 27 січня 2015 року рішенням Сватівського районного суду у справі №429/2168/14ц за позивачкою в порядку спадкування перейшло право власності на спадкове майно у вигляді двох земельних паїв. На підставі цього рішення в Державній реєстраційній службі Сватівського району було зареєстровано право власності на ці земельні паї. Не бажаючи продовжувати дію договорів оренди з відповідачем, позивач 5 квітня 2017 року направив відповідачу два почтових повідомлення з пропозицією про дострокове припинення договорів оренди та підписані позивачем проекти договорів про розірвання договорів оренди. Але не отримала відповідь на свою пропозицію. Також в порушення п.п.4.1, 4.3 договорів оренди позивачу, як власнику паїв, не виплачена орендна плата за кожним договором всього на суму 18124,58 грн. Вважає, що на підставі п.13.3 дія договору припиняється шляхом його розірвання з причини систематичного невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором. В судовому засіданні позивач та його представник наполягають на задоволенні заявлених вимог. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. Вважають вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки перехід права власності на земельні ділянки не можуть бути підставою для розірвання договорів. Також вважають, що не може бути підставою розірвання договорів оренди несвоєчасна сплата орендної плати за 2015 та 2016 роки, оскільки відсутня вина відповідача щодо невиплати орендної плати, а саме: позивач умисно письмово не повідомила орендаря на протязі тривалого часу про заміну сторони в зобов'язаннях (договори оренди) та про перехід права власності до іншої особи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 22.12.2009 року між селянським (фермерським) господарством «Барабашово» та [PERSON] були підписані два договори оренди земельних паїв строком на 10 років, які були зареєстровані Сватівським районним реєстраційним офісом Луганської регіональної філії ДЗК за №040941700614 та №040941700615 23.12.2009 року (а.с. 58-61). [INFO] року спадкодавець [PERSON] помер (а.с. 14). 27 січня 2015 року рішенням Сватівського районного суду у справі №429/2168/14ц за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно у вигляді двох земельних паїв. На підставі цього рішення в Державній реєстраційній службі Сватівського району було зареєстровано право власності на ці земельні паї (а.с. 22-23,24-26). 5 квітня 2017 року [PERSON] направила селянському (фермерському) господарству «Барабашово» два почтових повідомлення з пропозицією про дострокове припинення договорів оренди та підписані позивачем проекти договорів про розірвання договорів оренди (а.с. 31-32). Заборгованість по орендній платі за вказаними договорами складає на загальну суму 18124 грн. 58 коп. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Норми ст. 610 ЦК України вказують, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст. 32 ЗК України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24-25 цього Закону та умовами договору, а тож на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України Відповідно до п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК України «Про оренду землі» підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року №6-146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України. Відповідно до п. 4.3 Договорів оренди землі орендна плата сплачується орендарем не пізніше як у термін від 1 листопада до 30 грудня кожного року. Відповідачу було відомо про спадкові права позивача, але ним не була погашена заборгованість по орендній платі. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не сплачена орендна плата позивачу за 2015 та 2016 роки, що є систематичним порушенням умов договору і, таким чином, підставою для розірвання договорів оренди. Доводи відповідача та його представника щодо безпідставності позовних вимог суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підтверджуються доказами. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивачем долучені квитанції про сплату судового збору на загальну суму 1920 грн., то саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved