Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої представник підтримав у судовому засіданні та обґрунтовує тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитним договір № 11334544000 від 16.04.2008 р. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору № 11334544000 від 16.04.2008 р., між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 197921 від 16.04.2008 р. 28.07.2010 р. начальником відділення № 459 ПАТ «УкрСиббанк» направлено на адресу [PERSON] вимогу про погашення заборгованості, якою було змінено строк повернення кредиту згідно п. 12.1 кредитного договору розділу 12 «Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку». Зокрема, даною вимогою ПАТ «УкрСиббанк» вимагав негайного виконання позичальником порушеного зобовязання та сплатити заборгованість протягом 31 календарних днів від дати відправлення цього повідомлення та повідомив, що на 32 календарний день з дати відправлення даної заяви термін повернення всієї суми кредиту та процентів буде вважатись таким, що настав, а кредитна заборгованість обовязковою до повернення в повному обсязі. Отже, на 32 календарний день з дати відправлення заяви від 28.07.2010 р. начальником відділення № 459 ПАТ «УкрСиббанк» термін повернення всієї суми кредиту та процентів є таким, що настав, а кредитна заборгованість обовязковою до повернення в повному обсязі. Порука [PERSON] припинилася з березня 2011 р., оскільки ПАТ «УкрСиббанк» вимогу до поручителя не було заявлено у межах шести місяців від дня настання цього строку. Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, тому порука [PERSON] припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Після настання строку виконання основного зобовязання щодо повернення кредиту в повному обсязі по кредитному договору ПАТ «УкрСиббанк» письмова вимога про погашення боргу на адресу [PERSON] не направлялася. Також як вбачається з довідки-розрахунку за договором кредиту від 25.02.2014 р. вбачається, що відповідач в одноособовому порядку збільшив відсоткову ставку з 9 % річних до 18 % річних. Таким чином, банк не повідомив позичальника за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення, про збільшення відсоткової ставки, тому дане збільшення було здійснено в односторонньому порядку внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності позивача в частині збільшення розміру нарахованих процентів за користування кредитними коштами. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд визнати такою, що припинена поруку [PERSON] за договором поруки № 197921 від 16.04.2008 р. Представник відповідача надав у судовому засіданні заперечення, пояснюючи тим, що кредитор не направляв поручителю [PERSON] вимогу від 28.07.2010 р. Заява банку з пропозицією погашення простроченої суми боргу 28.07.2010 р. направлялася лише основному позичальнику [PERSON], як пропозиція на протязі 31 календарного дня погасити прострочену заборгованість за кредитним договором. Станом на 25.08.2010 р. прострочений борг за кредитом було погашено, що скасувало необхідність звернення до суду про стягнення боргу в повному обсязі, про що свідчить копія Довідки-розрахунку заборгованості за кредитом від 25.02.2014 р. Вимога від 22.01.2014 р. про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11334544000 від 16.04.2008 р. банком направлена поручителю [PERSON] 30.01.2014 р. Позивач безпідставно посилається на ст. 559 ЦК України, так як відповідач своєчасно направив поручителю вимогу про погашення боргу за кредитним договором. Посилання поручителя на те, що банком збільшено обсяг відповідальності поручителя внаслідок застосування подвійної процентної ставки на прострочену суму кредиту є безпідставною так як при укладенні договору поруки, поручителю було відомо, що відповідно до п. 1.3.1 за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 9,000 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін, банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному в двічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. Позивач не вірно трактує нарахування подвійної процентної ставки на прострочену суму кредиту, як загальну зміну процентної ставки. Процентна ставка на не прострочену частину кредиту залишається незмінною. Тіло кредиту не збільшувалось, а нарахування пені, штрафів, підвищених процентів на прострочене тіло кредиту не є змінною умовою кредитного договору. Умови застосування нарахування подвійної процентної ставки обумовлені п. 1.3.1 кредитного договору, про що було відомо поручителю і він з цим погодився, підписавши договір поруки. Відповідно, представник відповідача просить суд відмовити у позові повністю за необґрунтованістю та безпідставністю. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази вважає, позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що підлягають відмові. 16 квітня 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11334544000 (про застосування ануїтетної схеми погашення) /а.с.16-19/. Відповідно даного договору, банк зобовязується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 57\~400,00 дол. США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим Договором. З метою виконання укладеного кредитного договору № 11334544000 від 16.04.2008 р., 16 квітня 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладеного договір поруки № 197921 /а.с.14-15/. Згідно п.1.1 поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11334544000 від 16.04.2008 р., укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Встановлено, що начальником відділення № 459 АТ «УкрСиббанк» на адресу [PERSON] було направлено заяву з вимогою про негайне виконання позичальником порушеного зобовязання та сплатити заборгованість протягом 31 календарного дня від дати отримання цього повідомлення. Також заявлено про зміну терміну повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону їх зменшення /а.с.7/. Також 22 січня 2014 р. на адресу [PERSON] надіслано лист-вимогу № 30-11/7941, згідно якої позивача як поручителя зобовязано погасити прострочене зобовязання протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення /а.с.31/. Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею\~\~зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин»,\~\~відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів\~\~суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів, має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Так суду було надано підтведження про сплату заборгованості позичальником заборгованості, станом на 25.08.2010 р. згідно довідки розрахунку, відповідно у ПАТ «УкрСиббанк» зникла необхідність у звернення до поручителя з вимогою про стягнення заборгованості. Відповідно кредитодавець не пропустив строку звернення до поручителя з вимогою про сплату кредитних зобовязань, так як звернувся 22 січня 2014 р., з настання нової заборгованості по не сплаті кредитних коштів. У зв'язку з чим відсутні передбачені законом підстави для визнання поруки припиненою. Посилання позивача про безпідставність збільшення відсотки ставку з 9 % річних до 18 % річних, суд вважає також необгрнутованими. Так відповідно до п. 1.3.1 за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 9,000 % рінчих. За користування кредитним коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою у розмірі збільшеному вдвічі від ставки вказаної в п. 1.3.1 нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Підписуючи договір поруки № 197921 від 16.04.2008 р. [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитного договору та порядку зміну процентної ставки, та дала згоду Банку на підвищення процентної ставки у разі настанні умов. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивачем не наведено доказів, що підтверджують наявність підстав для припинення договору поруки, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed