Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням 59 сесії Судилківської сільської ради VІІ скликання №22 від 29.07.2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий номер 68825588500:05:005:0018, яка розташована в межах населеного пункту с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області. Разом з тим, частина спірної земельної ділянки площею 0,46 га відноситься до земель комунальної власності лісогосподарського призначення та повинна використовуватись для ведення лісового господарства в порядку визначеному Лісовим кодексом України. Внаслідок неправомірних рішень сільської ради, прийнятих без винесення рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, яке могло мати місце лише після погодження Кабінету Міністрів України та розроблення відповідного проекту землеустрою, в порушення ч.ч. 1, 2, 7 ст. 20, ч. 4 ст. 83 ЗК України, [PERSON] незаконно передано у приватну власність земельну ділянку лісового фонду як земельну ділянку сільськогосподарського призначення. За наведених обставин, просить визнати недійсним п. 1.42 вищевказаного рішення 59 сесії VІІ скликання №22 Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 29.07.2020 року та зобов`язати [PERSON] повернути спірну земельну ділянку. Наказом Генерального прокурора №2ш від 17.02.2021 року у зв`язку з утворенням з 15.03.2021 року окружних прокуратур і припиненням діяльності шляхом реорганізації місцевих прокуратур, виключено в структурах та штатних розписах обласних прокуратур Шепетівську місцеву прокуратуру та встановлено Шепетівську окружну прокуратуру. Ухвалою суду від 04.06.29021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ТОВ «Шепетівський гранкар`єр». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позові. Щодо заперечення позову представником відповідача [PERSON] адвокатом Заболотним А.М. з мотивів недоведеності обґрунтованості звернення прокурора з позовом в інтересах держави пояснила, що звернення з вказаним позовом до суду здійснено в інтересах держави, а не Судилківської сільської ради, так як вказана сільська ради є відповідачем у справі, тому в її інтересах недопустиме звернення, оскільки неможливо об`єднання в одній особі позивача та відповідача. Представник відповідача Судилківської сільської ради адвокат Васильченко В.О. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що вимоги прокурора не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки рішення Шепетівської районної ради від 31.03.1994 року не містить інформацію щодо предмета доказування, зокрема віднесення земель, на яких знаходиться виділена [PERSON] земельна ділянка, до земель лісового фонду. Вказаним рішенням затверджено лише межі населених пунктів Судилківської сільської ради. Рішення про віднесення земель до лісового фонду Судилківська сільська рада не приймала, тому спірна земельна ділянка правильно виділена як земля для ведення особистого селянського господарства. За таких обставин порушень законодавства з боку Судилківської сільської ради при передачі [PERSON] земельної ділянки не допущено. Представник відповідача [PERSON] адвокат Заболотний А.М. позов не визнав, дав пояснення аналогічні поясненням представника відповідача Судилківської сільської ради, додатково пояснив, що прокурором не доведено обґрунтованість представництва інтересів держави у справі, так як прокурор не звертався до Судилківської сільської ради з претензією щодо порушення земельного законодавства та вимогою звернутися до суду для захисту інтересів громади та держави в цілому. Крім того, вимога про стягнення судових витрат з його довірителя (якщо позов буде задоволено) не може бути задоволена, оскільки [PERSON] не може відповідати за порушення, які могли бути допущені органом місцевого самоврядування. Представник третьої особи позов підтримала, пояснила, що на виділеній відповідачу [PERSON] земельній ділянці наявні дерева, чагарники, тому вона відноситься до лісового фонду і не може належати до земель сільськогосподарського призначення. Про вказану обставину повідомляли депутати Судилківської сільської ради під час розгляду на сесії питання про виділення громадянам цієї земельної ділянки. Заслухавши представника позивача, представників відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України. Згідно п. г ч.4 ст. 83 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Згідно ч.ч.\~2,\~3\~ст.\~56\~ЗК України\~громадянам та\~юридичним особам\~за рішенням\~органів місцевого\~самоврядування та\~органів виконавчої\~влади можуть\~безоплатно або\~за плату\~передаватись у\~власність замкнені\~земельні ділянки\~лісогосподарського призначення\~загальною площею\~до 5\~гектарів у\~складі угідь\~селянських,\~фермерських та\~інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення. Віднесення земель\~до тієї\~чи іншої\~категорії здійснюється\~на підставі\~рішень органів\~державної влади,\~Верховної Ради\~Автономної Республіки\~Крим,\~Ради міністрів\~Автономної Республіки\~Крим та\~органів місцевого\~самоврядування відповідно\~до їх\~повноважень, зміна\~цільового призначення\~земельних ділянок\~здійснюється за\~проектами землеустрою\~щодо їх\~відведення,що визначено ч. 1 ст. 20 ЗК України. Відповідно до ч.2 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ст. 21 ЗК України\~порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Судом встановлено, що на підставі клопотання [PERSON] від 26.02.2019 року, рішенням 40 сесії Судилківської сільської ради VІІ скликання №21 від 19.04.2019 року надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення за рахунок земель комунальної власності, орієнтовною площею 2 га із земельної ділянки, яка розташована в межах с. Рудня-Новенька Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. . 07.05.2019 року [PERSON] звернувся до ПП «Діоріт плюс1» із заявою про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в с. Рудня-Новенька Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області 01.03 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га. Згідно висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за №6502/82/19, наданого 18.06.2019 року експертом державної експертизи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Горбенко О.О., проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] с. Рудня-Новенька Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам, тому його погоджено. Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки за №398ДК/593/АТ/09/07/-19, складеного Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області 03.10.2019 року, встановлено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 6825588500:05:005:0018, орієнтовною площею 1,5 га заліснена (орієнтовний вік дерев, розташованих на ділянці 10-15 років), заросла чагарниковою та іншою деревною рослинністю та на момент перевірки не використовується. Разом з тим, при розробленні проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки, не враховано наявність обмеження у вигляді санітарно-захисної зони, пов`язаної з наявністю родовищ мігматитів, розташованих на суміжній земельній ділянці з кадастровим номером 6825588500:06:020:0005, з цільовим призначенням 11.01: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, площею 17,8603га, яка перебуває в користуванні на праві оренди в ТОВ «Шепетівський гранкар`єр». В подальшому, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області направило Судилківській сільській раді клопотання з питань дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою за вих. №455-ДК/0010/КВ/06/07/-19 від 24.10.2019 року, в якому вимагали привести у відповідність до вимог чинного законодавства рішення 40 сесії Судилківської сільської ради VІІ скликання №21 від 19.04.2019 року та врахувати, що Проекти відведення земельних ділянок з кадастровими номерами, серед яких земельна ділянка з кадастровим номером 6825588500:05:005:0018 не підлягають погодженню та затвердженню відповідно до ст.ст. 186, 186-1 ЗК України, як такі, що не відповідають вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 186 ЗК України рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальної одиниці одночасно є рішенням про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці. \~Згідно ч. 1 ст. 186-1 ЗК України (що була діючою на дату прийняття оспорюваного рішення Судилківської сільської ради від 29.07.2020 року) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, що передбачено ч. 6 ст. 186-1 ЗК України (в редакції станом на 29.07.2020 року). З відповіді на вищевказане клопотання, наданої сільським головою Судилківської сільської ради Котик Т.М. за вих. №09-20/2810 від 09.12.2019 року вбачається, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Незважаючи на встановлені актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки за №398ДК/593/АТ/09/07/-19 порушення земельного законодавства, ігноруючи клопотання Головним управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за вих. №455-ДК/0010/КВ/06/07/-19 від 24.10.2019 року, на підставі заяви [PERSON] від 22.04.2020 року, рішенням 59 сесії Судилківської сільської ради VІІ скликання №22 від 29.07.2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га кадастровий номер 6825588500:05:005:0018, яка розташована в межах населеного пункту с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області. Таким чином оспорюване рішення органу місцевого самоврядування прийняте з порушенням вимог ст.ст. 186, 186-1 ЗК України (у редакції, що діяла станом на 29.07.2020 року. На виконання вказаного рішення сесії, 19.08.2020 року державний реєстратор Хмельницької міської ради Хмельницької області Гурницька О.В. зареєструвала за [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку, що підтверджується даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №235075960 від 02.12.2020 року. Крім того, судом встановлено, що рішенням 18-ої сесії Шепетівської районної ради народних депутатів ХХІ скликання від 31.03.1994 року №7 затверджено проект формування територій і встановлення меж сільських рад та проект встановлення меж населених пунктів району згідно з додатками №№ 1 та 2. Статтею 2 Земельного кодексу України (далі ЗК України 1990р.) (в редакції чинній на дату прийняття рішення Шепетівської районної ради №7 від 31.03.1994 року) визначено цільове призначення всіх земель України, які поділяються в тому числі на землі сільськогосподарського призначення; землі лісового фонду. Віднесення земель до категорій провадиться відповідно до їх цільового призначення. Переведення земель з однієї категорії до іншої здійснюється у разі зміни цільового призначення цих земель. Віднесення земель до відповідних категорій і переведення їх з однієї категорії до іншої провадиться органами, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання їх у користування, а в інших випадках - органами, які затверджують проекти землеустрою і приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення. \~Відповідно до\~ст.\~65\~ЗК України\~1990р.\~(в\~редакції чинній\~на дату\~прийняття рішення\~Шепетівської районної\~ради №7\~від 31.03.1994\~року)\~межі сільських\~населених пунктів\~встановлюються і\~змінюються районною,\~ міською\~ в\~ адміністративному\~ підпорядкуванні\~ якої\~ є\~район,\~Радою народних\~депутатів. Згідно ст.\~76\~ЗК України\~1990р.\~землями лісового\~фонду визнаються\~землі,\~вкриті лісом,\~а також\~не вкриті\~лісом,\~але надані\~для потреб\~лісового господарства.\~Землі лісового\~фонду використовуються\~за цільовим\~призначенням для\~ведення лісового\~господарства,\~що передбачено\~ч.\~1\~ст.\~77\~ЗК України\~1990р.\~ Рішенням Шепетівської районної ради народних депутатів від 31.03.1994 року №7 про затвердження проекту формування територій і встановлення меж сільських рад та проекту встановлення меж населених пунктів району з додатками №№ 1 та 2 встановлено межі населених пунктів Судилківської сільської ради народних депутатів Шепетівського району Хмельницької області, до складу якої входить населений пункт с. Рудня-Новенька. Додатком до цього рішення є карта «Проект встановлення меж населених пунктів», згідно якого вбачається, що на спірній земельній ділянці з кадастровим номером 6825588500:05:005:0018 розташована поросль лісу, лісові розсадники, молоді посадки лісу висотою до 4 м. Згідно затвердженого рішенням Шепетівської районної ради народних депутатів від 31.03.1994 року №7 проекту площа земельних угідь населеного пункту с. Рудня-Новенька становить 156га, з яких 14,6га лісові площі. \~ \~ \~ \~Таким чином рішенням Шепетівської районної ради №7 від 31.03.1994 року встановлено межі населених пунктів, що входять до Судилківської сільської ради, в тому числі і с. Рудня-Новенька, з зазначенням фактично категорій земель, тобто визначено які з них відносяться до сільськогосподарських угідь, лісових площ, боліт, під водою, тощо. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення №22 від 29.07.2020р.) до земель\~лісогосподарського призначення\~належать землі,\~вкриті лісовою\~рослинністю,\~а також\~не вкриті\~лісовою рослинністю,\~нелісові землі,\~які надані\~та використовуються\~для потреб\~лісового господарства.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оскільки частина переданої у власність [PERSON] земельної ділянки вкрита лісом, тому виходячи зі змісту положень, як ст.ст. 76, 77 ЗК України 1990 року, так і ч. 1 ст. 55 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення №22 від 29.07.2020р.) відноситься до земель лісогосподарського призначення. \~ \~ \~ \~З часу прийняття рішення Шепетівської районної ради №7 від 31.03.1994 року до прийняття Судилківською сільською радою рішення №22 від 29.07.2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га кадастровий номер 6825588500:05:005:0018, Судилківська сільська рада не приймала рішень щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка підлягала виділенню [PERSON] . Отже вказана земельна ділянка на момент виділення [PERSON] не відносилась до земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи те,\~що набуття\~ [PERSON] \~у власність\~спірної земельної\~ділянки відбулося\~з порушенням\~ст.ст.\~20,\~21,\~55,\~186,\~186-1 ЗК України, оскільки на час отримання ним земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вона не відносилась до земель сільськогосподарського призначення, її частина відноситься до земель лісогосподарського призначення і без зміни її цільового призначення була надана для [PERSON] , тому Судилківська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області незаконно передала у приватну власність спірну земельну ділянку. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що рішення 59 сесії Судилківської сільської\~ради VІІ\~скликання №22\~від 29.07.2020\~року в\~частині затвердження\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~та надання\~ [PERSON] \~у приватну\~власність земельної\~ділянки для\~ведення особистого\~селянського господарства\~площею 2,0000\~га кадастровий\~номер 6825588500:05:005:0018,\~яка розташована\~в межах\~населеного пункту\~с.\~Рудня-Новенька\~Шепетівського району\~Хмельницької області підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки земельна\~ділянка вибула\~з володіння\~власника (органу\~місцевого самоврядування) незаконно, тобто не з його волі, підстава набуття спірної земельної ділянки [PERSON] внаслідок визнання вищевказаного рішення сесії недійсним відпала, у зв`язку з чим земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] . Згідно постанови Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі за № 6-92цс13 особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення). Стаття 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом місцевого самоврядування переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних\~інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель лісогосподарського призначення. Так, у постанові від\~14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, провадження № 14-208цс18, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що у спорах стосовно земель лісогосподарського призначення, прибережних захисних смуг, інших земель, що перебувають під посиленою правовою охороною держави, остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси, зокрема, у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 30 Конституції України). Ці інтереси реалізуються через цільовий характер використання земельних ділянок (статті\~18, 19, пункт «а» частини першої статті\~91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України), та через інші законодавчі обмеження. Заволодіння приватними особами такими ділянками всупереч чинному законодавству, зокрема без належного дозволу уповноваженого на те органу, може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля. З урахуванням вказаного, суд враховує, що в силу об`єктивних, видимих природних властивостей земельної ділянки, [PERSON] , проявивши розумну обачність, міг і повинен був знати про те, що ця ділянка належить до земель лісогосподарського призначення (аналогічні правові висновки, висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду\~від 15 травня 2018 року у справі № 372/2180/15-ц, провадження\~\~№ 14-76цс18, від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, провадження № 14-95цс18 і від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц, провадження № 14-71цс18). З огляду на викладене, загальний інтерес у контролі за використанням земельної ділянки за цільовим призначенням для гарантування безпечності довкілля та непогіршення екологічної ситуації у цій справі переважає приватний інтерес [PERSON] у збереженні права на земельну ділянку. За наведених обставин, вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Заперечення позову представниками відповідачів з мотивів відсутності доказів про належність виділеної [PERSON] земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення суд відхиляє, оскільки вищенаведеними у цьому рішенні доказами доведено належність частини такої земельної ділянки саме до земель лісогосподарського призначення, а її передача у власність [PERSON] проведена з порушенням вимог земельного законодавства, що зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки за №398ДК/593/АТ/09/07/-19 від 03.10.2019 року. Судовий збір відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів у рівних частках. Розмір судового збору становить 4204 грн. за подання до суду позову та 1051грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього 5255грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved