Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 вересня 2001 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені більше трьох років тому, мешкають за однією адресою, але в різних кімнатах. Причиною розпаду сім'ї є постійні суперечки, внаслідок чого між ними втрачено взаєморозуміння. Вважає, що збереження сім'ї не можливо. В зв'язку з чим просить суд розірвати між ними шлюб, укладений 01 вересня 2001 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, також зазначила, що після розірвання шлюбу їй залишити прізвище - [PERSON]. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб 01 вересня 2001 року, який зареєстрований Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 192, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно 21 червня 2018 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 22 січня 2003 року та [NUMBER] від 04 січня 2018 року. З 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарство вони не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони з 2015 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені, а також суд враховує думку відповідача, яка не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved