Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.03.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2016 року має заборгованість 21181,54 грн., яка складається з наступного: - 1975,49 грн. - заборгованість за кредитом; - 14821,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 984,84 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з Відповідачки на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК: заборгованість у розмірі 21181,54 грн. за кредитним договором № б/н від 04.03.2009 року, яка складається з наступного: - 1975,49 грн. - заборгованість за кредитом; - 14821,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 984,84 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідачка в своїй заяві, адресованій суду, просила застосувати строки позовної давності до вимог позивача та розглядати справу в її відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1055 ЦК України, 1. кредитний договір укладається у письмовій формі; 2 Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.03.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Між сторонами виникли договірні правовідносини, у яких виник спір щодо неналежного виконання зобовязання стороною боржником. За приписами ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, зокрема у строки, встановлені у зобов'язанні. Чинним законодавством України встановлене беззаперечне право особи звернутись до суду за захистом свого права, при цьому законодавцем обмежені строки такого звернення. Нормами матеріального права визначене поняття позовної давності, яке визначається, як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. До вимог щодо повернення основного боргу та відсотків за договором кредиту застосовується загальна позовна давність. Перебіг позовної давності місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки ( Правова позиція Верховного Суду України,викладена у постанові від 17 вересня 2014 року № 6-95цс14). Згідно п.9.12. Умов і Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Відповідно до пунктів 2 , 3 Умов і Правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Із розрахунку заборгованості відповідача за договором вбачається, що останній платіж [PERSON] здійснила 22.12.2013 року, з позовом до суду банк звернувся 22.08.2016 року. Таким чином, трирічний строк позовної давності щодо стягнення суми заборгованості за договором необхідно відраховувати з наступного чергового платежу з 31.12.2013 року. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 22.08.2016р , що вбачається зі штемпелю канцелярії суду на позовній заяві, ним не пропущено строк щодо основної вимоги, визначений ст. 257 ЦК України. За таких обставин суд вважає правомірним стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитом, яка відповідно розрахунку заборгованості станом на 31.07.2016р складає 1975,49 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02.12.2015р у справі №6-249цс15, визначено, що якщо кошти за кредитним договором в належному розмірі не повернуто, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності . Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами ( п.5.4 розділу ІІ Умов). Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за нарахованими відсотками складає 14 821,21 грн, що також заявлено в межах позовної давності і підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі. Що стосується стягнення пені та штрафу, то суд приходить до наступного висновку Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, заявлена позивачем пеня у розмірі 2900 грн підлягає частковому задоволенню в межах річного строку позовної давності за період з 22.08.2015 року по 22.08.2016 року, що за розрахунком позивача становить 1100 грн. Згідно п. 8.6 Умов і Правил при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін за договором, укладеним у письмовій формі у відповідності до ст. 259 ЦК України. Правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений, якщо він підписаний стороною (сторонами) ( ч.1.2 ст. 207 ЦК України). За змістом підписаної відповідачем заявки позичальника умова про збільшення строку позовної давності по сплаті неустойки відповідачем не погоджена. Як вбачається із розрахунку, наданому позивачем, прострочення за всіма платежами мали місце із 31.12.2013р, через 120 днів (п.8.6 Умов) від цієї дати, а саме 31.04.2014р., у Банку виникло право на стягнення неустойки у вигляді фіксованої ставки штрафу 500 грн. + 5 % від суми позову. Однак позов в частині стягнення цих сум банком подано лише 22.08.2016р, поза межами спеціального строку позовної давності, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даних вимог, оскільки за відсутності належних і допустимих доказів про те, що умови про збільшення загального та спеціального строків позовної давності розумів відповідач, підписуючи заяву про надання кредиту та надав згоду на таке збільшення, а тому суду належить виходити із вимог законодавства щодо встановлення загального трирічного строку позовної давності та річного строку позовної давності для застосування неустойки у вигляді пені. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11.03.2015р., № 6-240цс14 від 11.02.2014р. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 17 896,70 грн підлягає стягненню з відповідачки і яка складається з 1975,49 грн. - заборгованість за кредитом; 14821,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також частково судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. ч.1,2 207, 526, 527, 530, 610, 625, 638, 1046-1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial