Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить: 1) припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] ; 2) визнати за ним [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаної квартири у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] ; 3) визнати за [PERSON] частку у спільній сумісній власності в розмірі Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Ціна позову визначена позивачем в розмірі 277 700,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його батько [PERSON] та мати [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.1987 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 991. За період спільного проживання у шлюбі його батьки: [PERSON] та [PERSON] придбали у власність квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу від 08.06.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1479. Вказана квартира придбана його батьками в спільну сумісну власність у період шлюбу без визначення розміру часток у праві спільної власності. Право власності на квартиру зареєстровано в Харківським міським бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності 14.06.2000 року. Його батько [PERSON] на момент смерті проживав та був зареєстрований разом зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] його батько [PERSON] помер. Після смерті батька у визначений строк, він як син померлого та спадкоємець за законом першої черги звернувся до нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а його мати [PERSON] як дружина спадкодавця із заявою про відмову від спадщини. Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козєєвої С.М. від 19.01.2019 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з посиланням на те, що квартира знаходиться у спільній сумісній власності, а частки співвласників не визначені. Позивач зазначає, що його батьки являються власниками квартири у рівних частках, тобто частка кожного з них складає Ѕ частину. Таким чином, йому, як спадкоємцю після смерті свого батька за законом має належати Ѕ частина спірної квартири. Ухвалою суду від 11.03.2019 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Богачової Г.О. до суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу без її участі та участі позивача. Позовні вимоги та доводи\~наведені в\~їх обґрунтування підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. В своїй заяві відповідач просила розглядати справу без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.04.1987 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 991 від 28.04.1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 25.02.1992 року від їхнього шлюбу народився син - позивач по справі [PERSON] , про що зроблений актовий запис про народження № 314 від 18.04.1992 року, батьком якого записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . За період спільного проживання у шлюбі батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] придбали у власність квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу від 08.06.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1479. Вказана квартира придбана в спільну сумісну власність у період шлюбу без визначення розміру часток у справі спільної власності. Право власності на квартиру зареєстровано в Харківським міським бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності 14.06.2000 року. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із частиною першою ст. 61 Сімейного кодексу України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Спірна квартира відповідно до частини першої статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, яка була чинною на час виникнення правовідносин (купівлі-продажу квартири), набуте подружжям за час шлюбу, і є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно зі ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними. Аналогічне положення закону закріплено й у ст. 70 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України \~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки подружжям в період шлюбу 08.06.2000 року було придбано спірну квартиру, то в силу ст. ст. 22, 24 КпШС України у подружжя виникла спільна сумісна власність, тобто право іншого з подружжя на Ѕ частину квартири. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність подружжя зазначену квартиру. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 526 від 02.08.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Батько позивача [PERSON] на момент смерті проживав та був зареєстрований разом зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] протягом шестимісячного строку, позивач [PERSON] , як син померлого та спадкоємець за законом першої черги 20.08.2012 року звернувся до державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а мати позивача - [PERSON] як дружина спадкодавця із заявою про відмову від спадщини. Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козєєвою С.М. від 19.01.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що квартира знаходиться у спільній сумісній власності, а частки співвласників не визначені. З постанови державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що в нотаріальній конторі 20.08.2012 року за заявою [PERSON] було відкрито спадкову справу № 746/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] , від належної їй частки у спадщині відмовилася. До складу спадщини входить частка квартири [ADDRESS] , право спільної сумісної власності на яку належить [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу від 08.06.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1479. Згідно вказаного правовстановлюючого документа частки співвласників не визначені. До дня смерті [PERSON] угода про визначення ідеальних часток у спільному майні не укладалась. У зв`язку з вище викладеним нотаріус не має можливості визначити обсяг спадкового майна. Таким чином, позовна вимога позивача про припинення права спільною сумісної власності та визначення за [PERSON] частки у спільній сумісній власності на квартиру в розмірі Ѕ частини спірної квартири є такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 ЦК України\~передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. Стаття 41 Конституції України\~гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняття спадщини, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. З відповіді Четвертої Харківської державної нотаріальної контори за № 1713/01-16 від 03.05.2019 року вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , заведена спадкова справа № 746/2012. Протягом шестимісячного строку, 20.08.2012 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся рідний син спадкодавця [PERSON] . Дружина спадкодавця, [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Вказані заяви були подані згідно чинного законодавства, тобто у відповідності до ст. 1270 ЦК України до закінчення шестимісячного строку. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 31422748 від 20.08.2012 року [PERSON] заповітів не залишав. Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Таким чином, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved