Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначає, що відповідач - [PERSON] 10 червня 2010 року о 08:55 рухаючись по пр.. Ілліча навпроти ТК «Амстор» на транспортному засобі БАЗ д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Чері д.н.з. [NUMBER]. Дані дії призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Центрально-міського районного суду м. Горлівки від 29.08.2010 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Чері д.н.з. [NUMBER]. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 21 631,07 гривень. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/1713493 з терміном дії - з 28.04.2010 року до 27.04.2011 року. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1. ст..41 Закону, МТСБУ 10 листопада 2010 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 16 175,99 гривень. Таким чином, позивач наголошує, що у нього виникло право після проведення виплати [PERSON] зворотної вимоги до [PERSON] На підставі вищезазначеного позивач просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 16 385,19 гривень; витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 209,20 гривень,витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач позов визнав частково, не погодившись з загальною суму відшкодування та характером спричинених ним ушкоджень транспортному засобу, визнавши тільки спричинене ним ушкодження заднього капоту, лівого крила, фари та бамперу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до постанови Центрально-міського районного суду м. Горлівки від 29.08.2010 року, [PERSON] 10 червня 2010 року о 08:55 рухаючись по пр.. Ілліча навпроти ТК «Амстор» на транспортному засобі БАЗ д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Чері д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, зазначені факти, встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення , мають преюдиційне значення. Дані дії призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, про що свідчить довідка № 2210 від 18.06.2010 року складена ВДАІ з обслуговування АТ м. Донецька. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Чері д.н.з. [NUMBER]. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 933 про оцінку автомобіля Чері д.н.з. [NUMBER] складеного ТОВ «ЕКСПЕРТ» складає 21 631,07 гривень. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/1713493 з терміном дії - з 28.04.2010 року до 27.04.2011 року. Правовідносини що виникли регулюються ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач МТСБУ 10 листопада 2010 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 16 175,99 гривень (наказ МТСБУ № 3187 від 10.11.2010 року про сплату та платіжне доручення № 4641 від 10.11.2010 року). Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, відповідач, який визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню у відшкодування в порядку регресу сплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 175,99 гривень. Доводи відповідача спростовуються зібраними по справі доказами. Що ж стосується витрат Моторного(транспортного) страхового бюро в розмірі 209,20 гривень за послуги страхових комісарів, то вони не відносяться до страхового відшкодування і не підлягають стягненню з відповідача. А тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1,2 ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої хвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відповідно до ч.1,3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні,на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що представник позивача не приймав участь у судових засіданнях (про що свідчать журнали судових засідань), тому підстави для відшкодування витрат на надання правової допомоги - відсутні. Питання судових витрат слід виріши в порядку ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial