Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 26 вересня 2008 року між ним та відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з серпня 2015 року вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, між ними втрачено почуття кохання, взаємної поваги. Шлюб існує формально. Позивач вважає, що подальше збереження сімї є неможливим та недоцільним. Сторони в судове засідання 17.03.2016 року не зявились. Подали до суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність Позивач виклала прохання залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 26 вересня 2008 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Кам»янобрадської селищної ради Баранівського району Житомирської області за актовим записом № 9 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню неповнолітню доньку [PERSON], [INFO],що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Дитина зареєстрована та проживає разом із матірю за адресою: м. Житомир, вул Максютова, 6, кв. 1, що підтверджується довідкою № 625 від 29.01.2016 року, виданною Комунальним підприємством «ВЖРЕП № 6» Житомирської міської ради. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу за проханням відповідача суд вважає можливим залишити їй набуте у шлюбі прізвище «Столярчук».

Outcome: approved