Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 3279-164/08Р від 21.08.2008 року в розмірі 301499,11 грн. та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору № 3279-164/08Р від 21.08.2008 року відповідач отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 29270,00 дол. США зі сплатою 13,99% річних у строк з 21.08.2008 року до 21.08.2015 року. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.06.2015 року заборгованість за кредитом становить 301499,11 грн. Виконання зобов'язання за цим кредитним договором було забезпечено заставою автомобіля марки HONDA моделі CIVIC, 2008 р.в., шасі № NLAFD76708W061142, д.н. [NUMBER]. У судове засідання представник позивача не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не зявлявся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 21.08.2008 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», та [PERSON] було укладено кредит договір №3279-164/08Р. Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. договору з метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за договором купівлі продажу №463 від 14.08.2008 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договором страхування автомобіля, Акціонерний комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» надав [PERSON] кредит в іноземній валюті на загальну суму 29270,00 дол. [PERSON] надається терміном з 21.08.2008 року до 21.08.2015 року зі сплатою 13,99% річних. Згідно п. 1.3. договору у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань, розмір процентної ставки збільшується на 1% річних. Відповідно до п. 10.1 договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2. даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за договором не виконав, тіло кредиту не повертав, проценти за користування кредитом не сплатив у визначений договором термін. Таким чином, [PERSON] порушив істотні умови укладеного договору, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 11.06.2015 року становить загальну суму у розмірі 301499,11 грн., що підтверджується відповідним розрахунком в матеріалах справи та складається з наступного: - 146134,11 грн. заборгованість за кредитом; - 58047,67 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 67197,22 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; - 30120,11 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів. За умовами договору № 3279-164/08Р від 21.08.2008 року для забезпечення зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування коштами, пені за несвоєчасну сплату процентів, а також відшкодування збитків у звязку з порушенням договору, позичальник передає банку належний йому на праві власності автомобіль. При не погашенні заборгованості позичальником перед банком у повному обсязі банк звертає стягнення на майно позичальника відповідно до чинного законодавства. Так виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено заставою автомобіля марки HONDA моделі CIVIC, 2008 р.в., шасі № NLAFD76708W061142, д.н. [NUMBER], згідно з укладеним договором застави транспортного засобу від 21.08.2008 року. Позивач направив на адресу відповідача лист №137/15 від 25.06.2015 року з вимогою усунути порушення основного зобовязання за кредитним договором, який був залишений відповідачем без задоволення. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту та забезпечення його заставою, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved