Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом, в якому зазначив, що він є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить йому згідно договору дарування. В зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], колишня дружина позивача, з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та сином від першого щлюбу [PERSON], [INFO] З 2013 року відповідачі не проживають за адресою даної реєстрації , а мешкають за адресою: [ADDRESS]. У позивача немає можливості вільно користуватися належним йому майном, у зв»язку з чим у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Відповідачі не сплачують комунальних послуг та не беруть участь в утриманні квартири. За таких обставин, позивач звертається до суду із дійсною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням і проживання в ньому, у зв'язку з тим, що відповідачі тривалий час не проживають у зазначеному житлі за незалежних причин та примусово зняти їх з реєстраційного обліку вказаної квартири. У судовому засідані представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити поданий позов, в процесі розгляду справи, в зв'язку із неявкою відповідачки у судові засідання, надав суду заяву про закінчення розгляду справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] на початку розгляду справи, у судовому засідання надала пояснення, в яких не визнала позов, посилаючись на те, що позивач створив неможливі умови для проживання її та її дітей, але в подальшому не з'являлась у судові засідання, не повідомляла про причину своєї неявки, не надавала клопотань про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'являвся. Відповідачі про час та день розгляду справи були повідомлені належним чином шляхлм розміщення оглошення через засоби масової інформації, через газету «Вісті Луганщини» (а.с.78) та на сайті судової влади. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст.82 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Предметом даного позову є вирішення питання щодо втративши ми право на житло осіб, що являються членами сім'ї позивача - власника житла. Дані правовідносини регулюються положеннями Цивільного Кодексу України. На підставіст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один (1) рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З копій паспорту позивача (а.с.5-6), копії договору дарування квартири (а.с.7), копії витягу про державну реєстрацію прав (а.с.8), копії технічного паспорту на квартиру (а.с.9) вбачається, що [PERSON] дійсно являється власником житла за адресою: [ADDRESS]. З копії домової книги вбачається, що, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO], з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO](а.с.10-11). Згідно з актом обстеження житлових і матеріально - побутових умов, складеного депутатом Тошківської селищної ради Синиковою Л.Ф., та підтвердженого членами комісії [PERSON], [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за данною адресою не проживають, а з січня 2013 року мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.13) Вказаними матеріалами підтверджено, що ніяких домовленостей щодо житла за адресою: [ADDRESS], між сторонами не встановлено. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідачі, які являються членами сім'ї позивача - не мешкають в житловому приміщенні, за адресою: Луганська область, Попаснянський район, [ADDRESS], понад 1 рік, а тому на підставі положень ст.405 ЦК України, повинні бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності їх понад встановлені строки. При цьому, згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Атак, суд зазначає, що при вирішення даного позову не відбудеться порушення житлових прав малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки вона разом з матір'ю вибула із зазначеного житла та у ньому не проживає. Також, суд зазначає, що відповідачка [PERSON], стверджуючи, що позивач створив неможливі умови для проживання її та її дітей у зазначеній квартирі, ніяким чином не довела таке ствердження при розгляді даного позову. Що стосується вимоги позивача про примусове зняття відповідачів з реєстраційного обліку вказаної квартири, суд вважає дану вимогу такою, що не підлягає задоволенню, як передчасну, тому що позивач не обгрунтував таку вимогу стосовно того чи було йому відмовлено відповідним органом у знятті з реєстрації відповідачів та взагалі не пред'являв таких вимог до відповідного відповідача (органу). При цьому, відповідно до положень ст..7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року № 1382-IV та положень п.26 Правил реєстрації місця проживання , затверджениї Постановою КМУ від 2 березня 2016 - . Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за відповідною формою, зокрема : рішенння суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; Тобто рішення суду про визнання особи, що втратила користування житловим приміщенням і є підставою для зняття з реєстрації такою особи. Таким чином поданий позов підлягає частковому задоволенню. По справі винеси заочне рішення. На підставі ст.ст. 29, 405 ЦК України,

Outcome: partial