Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в якому зазначив, що він починаючи з 1998 року проживає у житловому будинку № 13 по вул. Сільській с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області. Зазначений будинок поділений на дві окремі частині, де в одній частині жив [PERSON], який помер 27.11.2006 року та якому позивач допомагав матеріально, вів з ним господарство та після смерті якого позивач продовжував жити, проводив ремонт, оскільки частина будинку була в занедбаному стані та руйнувалася, також провів газ до зазначеної частини будинку, обустроїв двір, сплачує всі платежі по утриманню частини будинку. В іншій частині зазначеного будинку проживає відповідач, якому на праві власності належить ? частка житлового будинку № 13 по вул. Сільській с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області. Позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за часткою будинку та утримує її, проживає та фактично працює у селі. Під час збору документів для звернення до суду позивач дізнався, що ? частка житлового будинку № 13 по вул. Сільській 13 с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області належала на праві власності [PERSON] на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області. До теперішнього часу ніхто не оспорював та не оспорює право власності на спірну нерухомість та не заперечує проти оформлення за позивачем зазначеної частини житлового будинку, однак позивач оформити право власності в позасудовому порядку не має можливості, тому змушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував та підтвердив факти зазначені в позові. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що позивач починаючи з 1998 року по теперішній час проживає у житловому будинку № 13 по вул. Сільській с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області. Житловий будинок № 13 по вул. Сільській с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області належав [PERSON] на підставі рішення Запорізького районного суду від 14.09.1982 року. Факт смерті [PERSON] померлого 27.11.2006 підтверджується матеріалами справи. Згідно квитанцій про сплату за надання послуг щодо постачання електроенергії, світла вбачається, що вони виписані на імя позивача. Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 13 по вул. Сільській с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області, позивач займає: частину літ. А житлового будинку (позначена у техпаспорті на будинок, як квартира № 2) загальною площею 30,1 кв. м. житловою 24,3 кв.м. у вигляді: кімнати 2.1 площею 12,3 кв.м., 2.2 площею 12,0 кв.м., 2.3 площею 2,1 кв.м., 2.4 площею 3,7 кв.м., а також господарські споруди у вигляді літ. Е погріб з шийкою, літ. а2- фундамент від прибудови, літ. Д фундамент від літньої кухні, літ. И вбиральня. Факт безперервного користування та володіння позивачем ? часткою житлового будинку № 13 по вул. Сільській с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області на протязі останніх років підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Як вбачається із матеріалів справи, позивач користується житловим будинком ? часткою житлового будинку № 13 по вул. Сільській с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області з 1998 року, тобто понад 10 років. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. П.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлює, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набув чинності 01.01.2004 року, визначення випадків, на які розповсюджуються правила набувальної давності, слід окреслити випадками, коли володіння почалося або існувало станом на 01.01.2001 року. В даному випадку позивач станом на 01.01.2001 року володів спірним майном, отже закон про набувальну давність поширюється на володіння часткою житлового будинку № 13 по вул. Сільській с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області. У відповідності зі ст. 392 ЦК України у діючій редакції власник майна може подати позов про визнання його права власності. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позивач має законні підстави для визнання за ним права власності на ? частку житлового будинку № 13 по вул. Сільській с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved