Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши, що [PERSON] є матір»ю малолітньої [PERSON], [INFO] Відомості про батька в свідоцтві про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. В 2010 році відповідачка, забравши другу дитину, виїхала в Тернопільську область до свого співмешканця. З того часу не цікавиться донькою, її життям, здоров»ям, духовним та моральним розвитком, не утримує дитину матеріально, свідомо ухиляється віл спілкування з дитиною. Відповідно до листа служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації з [PERSON] була проведена бесіда щодо неналежного виконання своїх батьківських обов»язків та складено протокол в порядку ч.1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до акту обстеження, складеного комісією та завіреного Струсівською сільською радою житво-побутові умови проживання відповідачки задовільні, вона опікується своїм малолітнім сином. Відповідно до інформації наданої адміністрацією Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №28, малолітня [PERSON] вважає своєю родиною дідуся та бабусю. Також повідомили, що з 2010 року відповідачка з дитиною не проживає, до школи не з»являється. Малолітня [PERSON] надала пояснення, що бажає проживати разом з дідусем та бабусею, з матір»ю стосунки не підтримує. 24.09.2014 року [PERSON] написала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І., про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та добровільно без примусу відмовляється від своєї дитини. Просили позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо [PERSON], [INFO] Стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Малолітню [PERSON], [INFO] передати органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. В судовому засіданні представник позивача Молчанович Н.О. позовні вимог підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Прокурор м. Черкаси підтримав позовні вимоги, та просив заяву задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що гр.. [PERSON], [INFO] є матір»ю малолітньої [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси. Відомості про батька в свідоцтві про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. В 2010 році відповідачка, забравши другу дитину, виїхала в Тернопільську область зі своїм цивільним чоловіком та сином [PERSON], [INFO] З того часу не цікавиться донькою, її життям, здоров»ям, духовним та моральним розвитком, не утримує дитину матеріально, свідомо ухиляється від спілкування з дитиною. Даний факт підтверджується поясненнями [PERSON] та [PERSON]. В матеріалах справи наявні пояснення [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON] не цікавиться життям [PERSON], не приймає участі у її вихованні, навчанні та здоров»ї. Дівчинка дуже переймається через відсутність матері. [PERSON] проживає з цивільним чоловіком та виховує малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до листа служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації, з [PERSON] була проведена бесіда щодо неналежного виконання своїх батьківських обов»язків та складено протокол в порядку ч.1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до акту обстеження, складеного комісією та завіреного Струсівською сільською радою житво-побутові умови проживання відповідачки задовільні, вона опікується своїм малолітнім сином. Відповідно до інформації наданої адміністрацією Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №28, малолітня [PERSON] вважає своєю родиною дідуся та бабусю. Також повідомили, що з 2010 року відповідачка з дитиною не проживає, до школи не з»являється. Малолітня [PERSON] надала пояснення, що бажає проживати разом з дідусем та бабусею, з матір»ю стосунки не підтримує. 24.09.2014 року [PERSON] написала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І., про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та добровільно без примусу відмовляється від своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд, на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину

Outcome: approved