Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Вимоги обгрунтовні\~тим,\~що спірна\~квартира знаходиться\~на території\~закритого військового\~містечка № [NUMBER] ,\~закріпленого за\~військовою частиною\~ [NUMBER] ,\~відноситься до\~державного житлового\~фонду Міністерства\~оборони України\~та перебуває\~на балансі\~і картковому\~обліку КЕВ\~м.Кропивницький.\~Колишній працівник [PERSON] , працювала у військовій частині [NUMBER] в період з 01 квітня 1982 по 01 березня 1992 року, що дислокується за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим і отримала квартиру [ADDRESS] . Враховуючи викладене остання здійснила реєстрацію свого місця проживання за даною адресою, а також своєї онуки [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, в зв`язку з чим її онука [PERSON] стала основним квартиронаймачем та уклала з КЕВ м.Кропивницький договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, передачі електричної енергії та відшкодування їх вартості. Посадовими особами Квартирно-експлуатаційного відділу м.Кропивницький 15 січня 2019 року проведено перевірку житлових умов у наданих квартирах житлового фонду Міністерства оборони України. Під час даної перевірки встановлено, що [PERSON] більше 3 років фактично не проживає у спірній квартирі [ADDRESS] . Проведеними перевірками житлових умов від 17 грудня 2019 року, 27 травня 2020 року та 15 вересня 2020 року встановлено аналогічні обставини. Також, 29 листопада 2019 року, 27 грудня 2019 року, 15 січня 2020 року комісією військової частини [NUMBER] складено акти про те, що [PERSON] по [ADDRESS] зареєстрована, але протягом багатьох років не проживає. Отже, остання не користується житловим приміщенням (квартирою) за призначенням, не здійснює її утримання в належному стані (зокрема, не здійснює власними силами поточний ремонт та не дбає про технічний стан та ремонт технічного обладнання), а також не здійснює інші обов`язки наймачів, що як наслідок призводить до погіршенн його стану. Крім того, відповідач не повідомляла КЕВ м.Кропивницький про наявність причин такої відсутності та продовження терміну відсутності в тому числі за рішенням суду. За таких обставин, відповідач втратила право на користування житловим приміщенням, яке призначене для забезпечення житловою площею військовослужбовців та членів їх сімей. Незаконне утримання [PERSON] вказаної квартири не дозволяє забезпечити житловою площею військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять військову службу у військових частинах та установах Кіровоградського гарнізону, та які потребують поліпшення житлових умов, чим спричиняється шкода їх законним інтересам та правам, а також інтересам держави в частині можливості забезпечення останніх житловими приміщеннями. За вказаних обставин порушене право власника службового жилого приміщення, підлягає захисту шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку у судовому порядку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові, просла суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у розумінні положень п.2 ч.7, п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Будь-які клопотання чи заяви від неї не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер запису про право власності:100380227, дата державної реєстрації 13 жовтня 2017 року), житловий будинок під номером [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду Міністерства оборони України (а.с. 12). У довідці Квартирно-експлуатаційного відділу м.Кропивницький від 21 вересня 2020 року зазначено, що житловий будинок за ГП №193 ( [ADDRESS] ) знаходиться на території військового містечка № [NUMBER] Кіровоградського гарнізону (Кіровоградська область Знам`янський район село Богданівка) та перебуває на балансі і картковому обліку КЕВ м.Кропивницький. Форма власності зазначеного житлового будинку державна, розмір частки 100%, власник Міністерство оборони України (а.с. 13). Згідно з довідкою Військової частини [NUMBER] від 02 жовтня 2020 року [PERSON] в період з 01 квітня 1982 року по 01 березня 1992 року працювала у військовій частині [NUMBER] . Звільнена у зв`язку з виходом на пенсію (а.с. 14). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 15). Відповідно до довідки Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 23 вересня 2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] , але за даною адресою не проживає (а.с. 26). 17 грудня 2017 року між [PERSON] як споживачем та КЕВ м.Кропивницький укладено договір «Про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, передачі електричної енергії та відшкодування її вартості» №194, адреса надання послуг: [ADDRESS] (а.с. 16-17). З актів перевірки житлових умов та встановлення факту проживання (не проживання) складених 15 січня 2019 року, 17 грудня 2019 року, 27 травня 2020 року та від 15 вересня 2020 року у складі працівників в/ч [NUMBER] та за участю сусідів вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована: наймач - [PERSON] , 1988 року народження. Однак судячи з занедбаного зовнішнього стану квартири, в ній ніхто не проживає тривалий час. Зі слів сусідів [PERSON] у вказаній квартирі не проживає більше 3 років та за цей період часу у квартирі не з`являлась (а.с. 18,19,20,21). Також, 29 листопада 2019 року, 27 грудня 2019 року, 15 січня 2020 року комісією військової частини [NUMBER] складено акти про те, що [PERSON] по [ADDRESS] зареєстрована, але фактично не проживає протягом багатьох років. Квартира знаходиться у занедбаному стані, з вересня 2018 року не сплачується квартирна плата та комунальні послуги (а.с. 21,22,23,24). Відомості з Державного реєстру речових прав та реєстру прав власності на нерухоме майно, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, а також відомості з державного реєстру іпотек, щодо прав власності або інших речових прав, які належать [PERSON] відсутні (а.с.27). Зі змісту позовної заяви вбачається, що після смерті [PERSON] у 2017 році, наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , під номером 4, стала її онука [PERSON] . При цьому, судом з`ясовано, що остання тривалий час, більше ніж 6 місяців, без поважних причин, у вказаній квартирі не проживає, взагалі не користується нею та не здійснює її утримання. Будь-яких суперечок щодо створення перешкод відповідачу у користуванні сквартирою зі сторони позивача, не виявлено. За змістом статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з положеннями ст.ст.6 та 9 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Ніхто не\~може бути\~виселений із\~займаного жилого\~приміщення або\~обмежений у\~праві користування\~жилим приміщенням\~інакше як\~з підстав\~і в\~порядку,\~передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч.1 ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї (частини друга та третя\~статті 64 ЖК). Відповідно до ст.106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71,72\~ЖК УРСР\~ дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Згідно\~статтею 71 ЖК УРСР, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо втрати відповідачем права на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в силу ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 20, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягнення, сплачений за подання даного позову до суду судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved