Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за іпотечним кредитним договором № 192/650 від 15 квітня 2013 року. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору ПАТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредит у розмірі 134 000,00 грн. (сто тридцять чотири тисячі грн.) зі сплатою 18,00% річних на 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 14 квітня 2023 року на споживчі цілі. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 16.12.2016 року виникла заборгованість в розмірі 126397,83 грн., яка складається з: 88999,64 грн. заборгованості за основним боргом; 37398,19 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту. Також позивач просить стягнути на підставі ст. 625 ЦК України 7947,75 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 1225,75 грн. 3% річних від простроченої суми. Всього заборгованість відповідача становить 135571,33 грн. Позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості, нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованим, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 135571,33 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2033,57 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просив також стягнути судові витрати, повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 630,00 грн. за оголошення в газеті «Урядовий курєр» та в розмірі 150,00 грн. за оголошення в газеті «Донеччина». Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам\~ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про його виклик в газетах «Урядовий курєр» № 125 від 08.07.2017 року та «Донеччина» №24 від 30.06.2017 року. Будь-яких заяв від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1\~ст.224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобовязального права. Судом встановлено наступне. 15 квітня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №192/650, за яким останній отримав кредит у розмірі 134000,00 грн. зі сплатою 18,0 % річних за користування кредитом (а.с.20-22). Відповідно до п.1.2 договору, кредит надається на 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 14 квітня 2023 року на придбання квартири за договором купівлі продажу від 15 квітня 2013 року, розташованої за адресою: 86700, [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до п.1.5 договору, позичальник зобовязався сплачувати проценти за користування щомісячно до останнього робочого дня місяця наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 1116,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк» починаючи з 01 травня 2013 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у ТВБВ «10004/0169 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 14 квітня 2023 року (а.с.20). Відповідно до п. 1.6.1.1 договору, проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Згідно пункту 4.2.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань по цьому договору. Пунктами 4.3.1;4.3.3-4.3.5 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобовязання; у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та належним чином виконувати взяті на себе інші зобовязання за цим договором; у випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору. Згідно пункту 2.1 договору, виконання позичальником зобовязань за цим договором (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується нотаріально посвідченим іпотечним договором нерухомого майна Предмету іпотеки, що розташоване за адресою: 86700, [ADDRESS] (а.с.21). Відповідач станом на 16 грудня 2016 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 126\~397,83 грн., яка складається з: 88999,64\~ грн. заборгованості за основним боргом (тіло кредиту); 37398,19 грн. заборгованість за процентами. Вищевказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.5) та виписками по рахунку [PERSON] (а.с.7-19). За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Вказана правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6-49 цс12, 6-100 цс14, № 6-113цс14 від 01.10.2014 року. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати нараховані на прострочену суму боргу (тіла кредиту) та прострочених процентів та 3% річних за простроченим кредитом та простроченими процентами, надавши відповідний розрахунок (а.с.6). Наданий розрахунок (а.с.6) суд вважає правильним. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 135571,33 грн., яка складається з: 88999,64 грн. тіло кредиту; 37398,19 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 56,91 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01 жовтня 2016 р. по 30 листопада 2016 р.; 7890,84 грн. інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 01 жовтня 2014 р. по 30 листопада 2016 р.; 10,27 грн. 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 03.10.2016 р. по 15.12.2016 р.; 1215,48 грн. 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 01.10.2014 р. по 15.12.2016 р. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved