Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 14 квітня 2010 року між КП «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0042/2010 про надання кредиту у розмірі 40000 гривень строком на 11 років 5 місяців. Фактично [PERSON] отримала кредит на загальну суму 40000 грн. Відповідно до Кредитного договору, фактично отриманий кредит повинен повертатись щоквартально до 20 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу починаючи з 14.12.2011 року згідно з встановленим графіком. В порушення ст.ст. 526, 530 ЦК України боржник порушила умови кредитного договору - строки повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 26022,82 грн., відсоткам за користування кредитом у сумі 4793,83 грн., відсоткам за видачу та управління кредитом у сумі 5693,83 грн., всього 36510,48 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь КП «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» борг у сумі 36510,48 грн. та витрати на сплату судового збору. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 11 жовтня 2021 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву, з якої вбачається, що позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» підлягають задоволенню, так як встановлено факт наявності кредитного боргу відповідача [PERSON] перед Комунальним підприємством «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в розмірі 36510,48 грн. Даний факт підтверджується наданими суду доказами, відповідно яких: 14 квітня 2010 року між Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0042/2010 про надання кредиту для будівництва, добудови до будинку та господарських приміщень за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 35000 (тридцять п`ять) грн. строком на 11 років 5 місяців (а.с. 10). Фактично відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 35000,00 грн. і був складений примірний графік повернення кредиту та сплати відсотків (а.с. 12). Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, кредит надається поетапно частинами, відповідно до графіку будівництва. Згідно п. 2.5 кредитного договору, позичальник зобов`язаний здійснювати погашення кредиту рівними частинами чотири разі на рік по 875,00 грн. та одночасно вносити плату за користування кредитом, надання та управління кредитом чотири рази на рік згідно графіка щорічно. Дата початку повернення кредиту 14 грудня 2011 року, дата закінчення повернення кредиту 14 вересня 2021 року. Відповідно п.2.8 даного кредитного договору зазначається, що за користування кредитом встановлюється плата в розмірі 3% річних від суми кредиту, що знаходиться в користуванні. За надання та управління справляється плата у розмірі 3% річних від суми кредиту, що знаходиться в користуванні (п.2.9 кредитного договору). Згідно положень п. 4.1 Кредитного договору відповідач мала зобов`язання повертати отриманий кредит і вносити плату за користування, надання і управління кредитом у розмірах і в терміни , встановлені цим кредитним договором. 15 червня 2010 року між Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № 0042/2010 від 14 квітня 2010 року, яким погодили, що [PERSON] було надано кредит у сумі 40000 грн. для будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] , строком на 11 років 5 місяців. Відповідно до п. 2.5. кредитного договору у новій редакції, позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту рівними частинами щоквартально у розмірі 1300 грн. Дата початку повернення кредиту - 14 грудня 2011 року, дата завершення повернення кредиту 14 вересня 2021 року. Кредитний договір з дійсною додатковою угодою діє до 14 вересня 2021 року. (а.с. 13). У відповідності до розрахунку боргу, станом на 22.09.2021 року, розмір заборгованості відповідача [PERSON] становить 36510,46 грн., а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 26022,82 грн.,заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 4793,83 грн., заборгованість по відсоткам за видачу та управління кредитом у сумі 5693,83 грн. (а.с. 7-9). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст.. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки, суд прийшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved