Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №556/07/2013/0316 від 24.07.2013 року в сумі 118537,07 грн. В обґрунтування своїх вимог у позові зазначено, що 24.07.2013 року між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №556/07/2013/0316 відповідно до умов якого банк надати відповідачу кредит в розмірі 131 121,00 грн. із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 16,7 % відсотків річних, строком до 23.07.2018 року. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором встановлена процентна ставка в розмірі 21,7%. Відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірах і в строки, передбачені графіком погашення кредиту. Банк виконав свої зобов`язання, а відповідач порушив свої зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 19.02.2019 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 118537,07 грн., яка складається з: 103 787,23 грн. - заборгованості за кредитом; 14 749,84 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року. Як поручитель за виконання [PERSON] договірних зобов`язань перед АБ «Укргазбанк» виступила [PERSON] згідно договору поруки №2203/104-01 від 24.07.2013 року, яка поручилась перед кредитором боржника в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі [PERSON] зобов`язань по кредитному договору. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 118537,07 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. В позовній заяві представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялись поштою за адресою фактичного місця проживання, яка міститься в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та шляхом розміщення оголошення про їх виклик до суду на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області веб-порталу Судової влади України. Відповідач [PERSON] також викликалась шляхом телефонограми. Будь-яких клопотань від відповідачів на адресу суду не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надавали. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але не з`явились в судове засідання без повідомлення причин та не подали будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобов`язального права. Судом встановлено наступне. Між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №556/07/2013/0316 від 24.07.2013 року, за яким останній отримав кредит у розмірі 131121,00 грн. зі сплатою 16,7 % річних за користування кредитом. За користування кредитними коштами, що не повернуті у термін, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 21,7% річних, відповідно до пункту 1.4.2 кредитного договору (а.с.7-10). Відповідно до п.1.3.1 договору, кредит надавався з 24.07.2013 року по 23.07.2018 року. Відповідно до п.1.4 договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом. Пунктом 1.5 договору передбачено, що кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок ТОВ «Автосан Моторс» № [NUMBER] , відкритий в ПАТ «ВТБ БАнк» МФО 321767, код ЄДРПОУ 32458237 з призначенням платежу оплата за автомобіль Focus MCA, згідно рахунка [NUMBER] від 19.07.2013 року від [PERSON] в тому числі ПДВ 21853,50 грн. Згідно виписки з особового рахунку клієнта [PERSON] з 24.07.2013 року по 19.02.2019 року, банк надав кошти за кредитним договором №556/07/2013/0316 від 24.07.2013 року за автомобіль Focus MCA, в розмірі 131121,00 грн. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] взяв у АБ «Укргазбанк» кредит на автомобіль Focus MCA, в свою чергу банк перерахував кредитні кошти на поточний рахунок ТОВ «Автосан Моторс» № [NUMBER] на придбання відповідачем [PERSON] автомобіля. Згідно п.3.1, позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком у додатку №2 до договору та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів в розмірі 2186,00 грн. щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, шляхом внесення коштів на рахунок № [NUMBER] . Проценти за користування кредитом коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом. Проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування нараховуються на залишок строкової заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту, до дня повного погашення заборгованості за кредитом або до дня перенесення кредиту на рахунки простроченої заборгованості (пункти 3.5, 3.5.1 кредитного договору). Відповідно до п.4.2.4, банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань по договору, у тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобов`язань. Вимога про дострокове виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Як зазначено у п.2.3 кредитного договору, кредит забезпечується фінансовою порукою [PERSON] . В забезпечення виконання зобов`язання за договором №556/07/2013/0316 від 24.07.2013 року було укладено договір поруки №2203/104-01 від 24.07.2013 року з [PERSON] (а.с.11-12), за яким [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору (п.1.2 договору). Відповідно до умов договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №556/07/2013/0316 від 24.07.2013 року, укладеному між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах викладених у кредитному договорі не пізніше 23.07.2018 року повернути кредит у розмірі 131121,00 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування (пункт №1.1. договору поруки). Відповідач [PERSON] станом на 19.02.2019 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитним договором, яка складається з: 103 787,23 грн. - заборгованість за кредитом; 14 749,84 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року. Вищевказані обставини підтверджуються розрахунками заборгованості станом на 19.02.2019 року за кредитним договором №556/07/2013/0316 від 24.07.2013 року (а.с.23). За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем [PERSON] встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів і тому з останнього підлягають стягнення вказані суми. Що стосується стягнення вказаних сум з поручителя, то при вирішенні цього питання суд керується таким. Згідно з ч.1, 3 ст.553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Стаття 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 118537,07 грн., яка складається з: 103 787,23 грн. - заборгованості за кредитом; 14 749,84 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року. Але відповідно до пункту 5.2 договору поруки №2203/104-01 від 24.07.2013 року, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладання цього договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мав повертати банку кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами в строки, передбачені графіком, який є додатком до кредитного договору. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Враховуючи те, що виконання кредитного зобов`язання повинно було здійснюватися щомісячно, то відповідно до ч.4 ст.559 ЦПК України строк поруки обчислюється за кожною частиною зобов`язання, кожного щомісячного зобов`язання. Таким чином, з наведено вбачається, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Згідно умов кредитного договору позичальник повинен був здійснювати погашення кредиту щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 2186,00 грн.. У зв`язку з тим, що позивач звернувся до суду з позовом до позичальника та поручителя 28.03.2019 року суд вважає, що солідарно з поручителя підлягає стягненню лише заборгованість за кредитом, яка виникла станом на 19.02.2019 року та яку [PERSON] повинен був сплачувати згідно графіку погашення кредиту з 01.04.2016 року по 23.07.2018 року в розмірі 61169,00 грн., а залишок суми кредитної заборгованості в розмірі 42618,23 грн., який утворився до 01.04.2016 року, підлягає стягненню лише з відповідача [PERSON] Нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року в розмірі 14749,84 грн. підлягають стягненню тільки з [PERSON] , оскільки в даному випадку строк дії поруки в цій частині припинився. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: partial