Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі - продажу нерухомого майна від 22.01.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 81, укладеного між Продавцем - Державним підприємством «Полтавське лісове господарство» та Покупцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «КП Лісні Поляни» останній є власником нежитлової будівлі, що знаходиться на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Чалівське лісництво, квартал 94, виділ 2, буд. 1, яка складається з А-2 - будинок лісника цегляний, загальною площею 321,0 м2, а - 1 - погріб. Зазначений договір було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 27.01.2009 року за № 3311629, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району » 27.01.2009 року було прийнято рішення про реєстрацію за ТОВ «КП Лісні Поляни» права власності на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою Полтавська область Полтавський район Микільська сільська рада Чалівське лісництво, квартал 94, виділ 2, буд. 1, та зареєстровано в книзі № 46 за номером 317. Підтвердженням цього також є Технічний паспорт на громадський будинок (інвентаризаційна справа № 2-578-07, реєстровий номер 46-317). На підставі рішення загальних зборів ТОВ «КП «Лісні Поляни», зазначений будинок відпочинку було передано [PERSON] як дачний будинок для позаміського проживання та відпочинку в користування, з подальшим переоформлення на нього права власності. У висновку «Містобудівного обґрунтування відведення земельної ділянки для рекреаційного призначення для реконструкції будинку лісника ...» яке 09.11.2011 року було схвалене на засіданні архітектурно - містобудівної ради при управлінні містобудування та архітектури облдержадміністрації зазначену вище будівлю було названо «Будинок відпочинку». Маючи намір на зміну цільового призначення земельної ділянки, позивач звернувся до проектної організації та замовив виготовлення відповідного проекту землеустрою. Згідно зі ст. 207 Земельного кодексу України йому було розраховано втрати лісогосподарського призначення. У відповідності до приписів статті 208 Земельного кодексу від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва звільняються громадяни та юридичні особи у разі використання земельних ділянок для будівництва шкіл, дошкільних закладів, державних об'єктів охорони здоров'я, культури, фізкультури та спорту, соціального забезпечення, державних об'єктів дорожнього будівництва, культових споруд релігійних організацій, кладовищ, ме\-ліоративних систем, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд, під будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель, для розміщення внутрігосподарських об'єктів сільськогосподарських, рибогосподарських і лісогосподарських підприємств, організацій та установ, видобування торфу за умови повернення земельних ділянок у стані, придатному для попереднього використання, під об'єкти і території природно-заповідного фонду. Посилаючись на вищевикладене, просив звільнити його від відшкодування втрат сільськогосподарського призначення. У судове засідання позивач не зявивися, надавши суду заяву, у якій позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи \~за їхньої відсутності не надали. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу нерухомого майна від 22.01.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 81, укладеного між Продавцем - Державним підприємством «Полтавське лісове господарство» та Покупцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «КП Лісні Поляни» останній є власником нежитлової будівлі, що знаходиться на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Чалівське лісництво, квартал 94, виділ 2, буд. 1, яка складається з А-2 - будинок лісника цегляний, загальною площею 321,0 м2, а - 1 - погріб. Зазначений договір було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 27.01.2009 року за № 3311629, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району » 27.01.2009 року було прийнято рішення про реєстрацію за ТОВ «КП Лісні Поляни» права власності на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою Полтавська область Полтавський район Микільська сільська рада Чалівське лісництво, квартал 94, виділ 2, буд. 1, та зареєстровано в книзі № 46 за номером 317. На підставі рішення загальних зборів ТОВ «КП «Лісні Поляни», зазначений будинок відпочинку було передано [PERSON] як дачний будинок для позаміського проживання та відпочинку в користування, з подальшим переоформлення на нього права власності. У висновку «Містобудівного обґрунтування відведення земельної ділянки для рекреаційного призначення для реконструкції будинку лісника ...» яке 09.11.2011 року було схвалене на засіданні архітектурно - містобудівної ради при управлінні містобудування та архітектури облдержадміністрації зазначену вище будівлю було названо «Будинок відпочинку». Відповідно до договору оренди землі від 27.02.2017 року, [PERSON] передана у строкове платне користування на 49 років земельна ділянка площею 0,6045 га(кадастровий номер 5324083900:00:002:0010) для рекреаційного призначення під обслуговування будинку відпочинку, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Відповідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Таким чином чинне законодавство не містить заборони щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності громадян, на землі для рекреаційного призначення та на будівництво багатоквартирних житлових будинків, оскільки власники земельних ділянок мають право на свій розсуд вільно розпоряджатися своєю власністю (земельною ділянкою), в тому числі і змінювати її цільове призначення. Згідно ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно ч.1 ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі, споруджувати житлові будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно ст. 207 ЗК України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування або - держави, а також у зв'язку з виключенням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу внаслідок встановлення охоронних, санітарних та інших захисних зон. Згідно ст. 208 ЗК України, від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва звільняються громадяни та юридичні особи у разі використання земельних ділянок для будівництва шкіл, дошкільних закладів, державних об'єктів охорони здоров'я, культури, фізкультури та спорту, соціального забезпечення, державних об'єктів дорожнього будівництва, культових споруд релігійних організацій, кладовищ, меліоративних систем, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд, під будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель, для розміщення внутрігосподарських об'єктів сільськогосподарських, рибогосподарських і лісогосподарських підприємств, організацій та установ, видобування торфу за умови повернення земельних ділянок у стані, придатному для попереднього використання, під об'єкти і території природно-заповідного фонду. Здійснення внутрігосподарського будівництва сільськогосподарськими або лісогосподарськими підприємствами, організаціями, установами, а також громадянами провадиться без відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. За даних обставин, враховуючи використання [PERSON] зазначеного приміщення як дачного будинку для позаміського проживання, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved