Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2005 року по 10.10.2013 року. Від даного шлюбу у них з відповідачкою є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. За час їх шлюбу вони з відповідачкою придбали автомобіль Nissan X-trail, 2003 року випуску, трикімнатну квартиру [ADDRESS], житловий будинок [ADDRESS], житловий будинок [ADDRESS]. У зв'язку з чим, позивач просив суд здійснити поділ майна подружжя, а саме автомобіля Nissan X-trail, 2003 року випуску; трикімнатної квартири [ADDRESS]; житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0, 0324 га, кадастровий номер 6510136600:03:001:0077; житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0, 0266 га, кадастровий номер 6510136600:03:001:0072, що є спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за кожним із них право власності по ? частині вищевказаного майна, а також стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу в розмірі 5 500 грн. В судовому засіданні позивач та його адвокат підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач та її адвокат в судовому засіданні позов визнали частково, а саме були не згодні з тим, щоб за [PERSON] було визнано право власності на майно яке було придбане у шлюбі, а саме 1/2 частина. Вважали, що за відповідачем необхідно визнати 2/3 частини права власності на квартиру, оскільки з нею проживає малолітня дитина, а позивач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 30.09.2005 року у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, що також підтверджується довідкою Дніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції № 704/07-78 від 06.10.2005 року. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.10.2013 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 30.09.2005 року, Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 578 було розірвано. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.01.2013 року власником автомобіля Nissan X-trail, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу від 11.06.2012 року, [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0, 0324 га, кадастровий номер 6510136600:03:001:0077, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 11435106 від 11.06.2012 року, технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 07.11.2008 року, державним актом на право власності на земельну ділянку від 20.04.2011 року. Відповідно договору купівлі-продажу від 11.06.2012 року, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0, 0266 га, кадастровий номер 6510136600:03:001:0072, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 11435058 від 11.06.2012 року, витягом про державну реєстрацію прав № 34491024 від 14.06.2012 року, державним актом на право власності на земельну ділянку від 17.05.2010 року. Згідно договору купівлі-продажу від 13.10.2012 року, [PERSON] придбала у [PERSON] трикімнатну квартиру житловою площею 36, 6 кв.м., загальною площею 61, 7 кв.м., яка розташована [ADDRESS], що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 36114439 від 05.11.2012 року, витягом з Державного реєстру правочинів № 12049804 від 30.10.2012 року, технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] від 24.10.2012 року. У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. В ч. 4 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд, згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Так відповідачем не було надано до суду жодного доказу, передбаченого в ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК України, а посилання [PERSON] на те, що з нею проживає малолітня донька, суд не бере до уваги, оскільки позивач також утримує дитину та сплачує аліменти. Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, роботи з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» установлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, для відшкодування витрат на правову допомогу особі, яка їх понесла, мають бути надані докази, що особа, яка надала таку допомогу, є фахівцем у галузі права та, що вона має право за законом на надання правової допомоги. Так, позивачем не було надано суду розрахунку понесених витрат на правову допомогу. До позовної заяви не додано доказів та не обґрунтовано: за що надавалися правова допомога, яким чином розраховано оплату за надані послуги. Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно визнати за позивачем та відповідачем право власності по ? частині кожному на автомобіль Nissan X-trail, 2003 року випуску, трикімнатну квартиру [ADDRESS], житловий будинку [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0, 0324 га, кадастровий номер 6510136600:03:001:0077, житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0, 0266 га, кадастровий номер 6510136600:03:001:0072. Також, ціна позову становить 544 400 грн., позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір в розмірі 2 722 грн., а оскільки за відповідачем визнається 1/2 частина права власності на вищевказане майно, то із [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2 722 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial