Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно з кредитним договором № 5831355 від 21.11.2007 року та додатковою угодою № 7739757 від 19.06.2009 року до даного договору ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», надав [PERSON] кредит в сумі 170 000,00 доларів США, який остання зобов'язалася прийняти, використати за призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку частинами в розмірах, порядку та строки визначені кредитним договором. Отримавши вказану суму кредиту шляхом перерахування банком грошових коштів на рахунок, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 372143640 від 21.11.2007 року, [PERSON] не виконала своїх договірних зобов'язань, не повернула суму кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, а саме: 151 101,16 доларів США - заборгованість по кредиту та 60 177,39 доларів США - нараховані та непогашені проценти за кредитом. Відповідачем були порушені строки виконання зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого [PERSON] зобов'язана сплатити за період з 30.10.2012 року по 29.09.2013 року пеню, яка складає 26 858,67 доларів США, що еквівалентно 214 681,34 грн. в межах строку позовної давності. З відповідача у відповідності до п. 5.5 кредитного договору підлягає стягненню штраф в сумі 13 588,10 грн. Всупереч умовам кредитного договору [PERSON] не поновила дію договору страхування, не надавши документи в підтвердження сплати чергових страхових платежів в повному обсязі, що тягне за собою сплату штрафу в розмірі 131 115,70 грн. Таким чином, станом на 29.09.2013 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком складає 211 278,55 доларів США та 359 385,14 грн., яку позивач просить стягнути з останньої. Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань по даному кредитному договору з відповідачем [PERSON] (майновим поручителем) 21.11.2007 року було укладено договір іпотеки № 5831453, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 3418 зі змінами та доповненнями до нього, внесеними додатковою угодою № 5831453/20090619 від 19.06.2009 року, посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1278. Відповідно до умов договору іпотеки [PERSON] передав банку в іпотеку нерухоме майно - нежитлові приміщення, реєстраційний № 16203966, загальна площа 142,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. В порядку виконання умов договору іпотеки за невиконання або неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Оскільки відповідач [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту не виконує, виходячи з вимог ст. 33 Закону України «Про іпотеку», позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, якою позов підтримав, просив вимоги задовольнити та розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про можливість розгляду справи за їх відсутності від відповідачів не надходило. Враховуючи викладене та відсутність заперечень зі сторони представника позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 5831355 згідно у мовами якого надав [PERSON] кредит на суму 170 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за його користування згідно графіку погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 170 000,00 доларів США шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок, що підтверджується меморіальним ордером № 372143640 від 21.11.2007 року. Відповідно до п. 3.2.1 кредитного договору [PERSON] зобов'язувалась здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у додатку № 1 до кредитного договору, який є його невід'ємною частиною. Пунктами 3.1.2, 3.1.3 кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з залишку заборгованості за кредитом на початок кожного розрахункового періоду згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у додатку № 1 до кредитного договору, протягом усього строку кредитування починаючи з дня укладення договору по день повного погашення заборгованості за кредитом. Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно. Проценти за користування кредитом повинні сплачуватись відповідачем в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у додатку № 1 до Кредитного договору, який є його невід'ємною частиною. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту. Станом на 29.09.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитом складає211 278,55 доларів США, з яких: 151 101,16 доларів США - заборгованості за тілом кредиту та 60 177,39 доларів США - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом. Відмова відповідача від повернення боргу порушує майнові права позивача. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Проте, відповідач умови договору не виконав та кошти за договором кредиту не повертав. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов'язаний сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Відповідач повинен сплатити на користь позивача пеню за порушення строків виконання своїх зобов'язань з повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за період з 30.10.2012 року по 29.09.2013 року. Загальний розмір пені за неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору станом на 29.09.2013 року становить 26 858,67 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ встановленим станом на 29.09.2013 року, становить 214 681,34 грн. Пунктом 5.5 кредитного договору передбачено, що за кожний випадок порушення позивальником обов'язків, передбачених п.п. 5.4, 5.6 цього договору (неналежне виконання зобов'язання) позичальник зобов'язаний на користь банку сплатити штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. На вимогу банку у встановлений строк відповідач не повернула кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, тому відповідно до п. 5.5 кредитоного договору зобов'язана сплатити на користь позивача штраф у розмірі 1 700,00 доларів США, що еквівалентно станом на 29.09.2013 року сумі 13 588,10 грн. Згідно з п. 5.4 кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником обов'язків щодо поновлення договору страхування, передбачених п. 4.3.1 кредитного договору, [PERSON] зобов'язана сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту Кредитного договору має бути укладений договір страхування. На виконання умов кредитного договору [PERSON] уклала з ЗАТ «Страхова компанія «ВЕСКО» договір добровільного страхування майна громадян № 342 иг/07ЛВ від 21.11.2007 року, зі змінами внесеними до нього додатковою угодою № 2 від 21.11.2009 року, відповідно до умов якого застрахувала майнові інтереси, пов'язані з володінням, розпорядженням та користуванням майном. Згідно з п.5.1 цього договору його строк дії визначено до 20.11.2017 року, тобто до настання строку сплати чергового страхового платежу відповідачем у розмірі 1 863,62 грн. Всупереч положенням п. 4.3.1 кредитного договору [PERSON] не поновила дію вищезгаданого договору страхування та не надала банку оригінал договору страхування з поновленою дією, а також не надала документи, які б підтвердили сплату чергових страхових платежів в повному обсязі, тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача штраф в сумі 131 115,70 грн. Таким чином, станом на 29.09.2013 року загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] за кредитним договором, становить 211 278,55 доларів США та 359 385,14 грн. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочила погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, не повернула отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 546, 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, яка, в свою чергу, є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання. Так, у ст. 1 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором з відповідачем [PERSON] (майновим поручителем) 21.11.2007 року було укладено договір іпотеки № 5831453, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 3418, зі змінами та доповненнями до нього, внесеними додатковою угодою № 5831453/20090619 від 19.06.2009 року, посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1278. Відповідно до умов договору іпотеки [PERSON] передав банку в іпотеку нерухоме майно - нежитлові приміщення, реєстраційний № 16203966, загальна площа 142,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Згідно із ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Також, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно п. 4.1 іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця у разі невиконання чи неналежного виконання основного зобов'язання, у разі невиконання вимог іпотекодержателя про дострокове виконання основного зобов'язання, зробленої на підставі закону, кредитного договору чи договору, та в інших випадках передбачених договором. Оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань щодо сплати кредиту позивач має право на звернення стягнення на належний [PERSON] предмет іпотеки, а вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. Позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Приймаючи до уваги, що такий порядок звернення стягнення закону не суперечить і найбільш повно враховує інтереси відповідача, суд приходить до висновку про те, що ця вимога позивача підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3 441,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved