Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що рішенням Дніпровського районного суду від 28.10.2014 року стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , 1998 р.н, та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісячно з 08.10.2014 року до повноліття дітей, але не більше 30% від установленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зросли. 17.05.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50%. На сьогоднішній день прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено в розмірі 1426 грн. на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 1777 грн. на місяць. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дитину віком з 6 до 18 років збільшено з 533,10 грн. до 888,50 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , 1971 р.н., на свою користь на підставі рішення Дніпровського районного суду від 28.10.2014 року, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнав частково у частині відрахування 1/6 частини усіх видів заробітків щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.10.2014 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] р.н, та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісячно з 08.10.2014 року до повноліття дітей, але не більше 30% від установленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати в сумі 2235,00 грн. Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 19.09.2018 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2018 року змінено. Зменшено розмір стягнутих з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з ј частини усіх видів доходу щомісячно, до 1/6 частини усіх видів доходу щомісячно, з моменту звернення 30.08.2016 року і до закінчення навчання, або до досягнення 23-х років, або за умови яка з цих подій настане раніше. Зменшено розмір стягнутих з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з 7245,33 грн. до 4070,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3\~ст. 184 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже з урахуванням того, що з відповідача за рішенням суду від 19.09.2018 року стягуються аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу щомісячно, з моменту звернення 30.08.2016 року і до закінчення навчання, або до досягнення 23-х років, або за умови яка з цих подій настане раніше,\~суд вважає,\~за необхідне\~збільшити розмір\~аліментів,\~які стягуються\~з [PERSON] ,\~1971\~р.н.,\~на користь\~позивача на\~підставі рішення\~Дніпровського районного\~суду від\~28.10.2014\~року,\~на утримання\~неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~визначивши аліменти\~у розмірі\~1/6\~частини від\~усіх видів\~заробітку,\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~з дня\~набрання рішенням\~законної силиі до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial