Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки загальною площею 0,50 га, яка розташована на території Боронявської сільської ради Хустського району. У поточному році відповідачка [PERSON] неправомірно використала вищевказану земельну ділянку, а саме виорала її та засіяла. Жодних договорів, які б надавали [PERSON] право користуватися цією земельною ділянкою позивач з нею не укладав. Дії відповідачки із самовільного зайняття земельної ділянки порушують його права як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування та розпорядження нею. Просить суд винести рішення яким зобовязати відповідачку звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, земельну ділянку площею 337,5 кв.м., яка розташована на території Боронявської сільської ради в с. Бороняво вул. Горького та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив суд заяву задоволити з мотивів, викладених у ній. Відповідача [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що вона правомірно користується земельною ділянкою, а тому вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,50 га на території с. Бороняво Боронявської сільської ради для будівництва житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 025300, виготовленого 28 грудня 2002 року на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Боронявської сільської ради від 05 лютого 2002 року. Згідно опису зовнішніх меж земельної ділянки позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є суміжними землекористувачами. Позивач стверджує, що відповідачка самовільно захопила частину належної йому на праві власності земельної ділянки, виорала її та засіяла. Дана обставина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, зокрема з дослідженого акту обстеження земельних ділянок від 19.04.2016 року, затвердженого Боронявським сільським головою вбачається, що комісія у складі землевпорядника та депутатів сільради у присутності [PERSON] та [PERSON] провівши обстеження на місці та провівши проміри земельної ділянки [PERSON] встановила, що [PERSON] дійсно встановила межові колики, захопивши таким чином частину земельної ділянки, а саме розміром 13.5 м на 25 м, тобто 337,5 кв. м. громадянина [PERSON], на яку виготовлено державний акт на право приватної власності на землю від 28 грудня 2002 року, порушивши тим самим ст. 211 ЗК України. [PERSON] зізналася, що вона пригородила вказану земельну ділянку, позаяк то була ділянка батька її чоловіка, і стверджувала що [PERSON] виготовив державний акт, не погоджуючи з ними межу. Згідно частин 2 і 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які с самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підставними, оскільки відповідачкою без будь-яких законних на те підстав було самовільно зайнято належну позивачу частину земельної ділянки, що є порушенням прав позивача. В порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають до стягнення із відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved