Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який за життя був власником земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Глибочицьке, яке знаходиться в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області, розміром 2,62 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивач вказав, що після смерті батька звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Глибочицьке, яке знаходиться в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області, розміром 2,62 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). У судове засідання учасники справи або їхні представники не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав (а.с. 30). Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позов визнав (а.с. 28). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є сином [PERSON] (а.с. 5), який помер [INFO] (а.с. 4). Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Н. В. для отримання свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Глибочицьке, яке знаходиться в с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області, розміром 2,62 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на це майно (а.с. 10). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Н. В. від 27 травня 2017 року відомості про інших спадкоємців [PERSON] у спадковій справі відсутні (а.с. 11). Згідно з довідкою Управління Держгеокадастру в Житомирському районі Житомирської області від 15 липня 2016 року № 29-603-99.5-3818/2-16 на ім`я [PERSON] на підставі рішення РДА Житомирського району № 170 від 19 червня 1997 року зареєстрований та виданий сертифікат серії ЖТ № 0228672 на площу 2,62 умовних кадастрових га, про що свідчить запис № 72 у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видавались членам КСП Глибочицьке Житомирського району Житомирської області (а.с. 7-9). У матеріалах справи наявна копія вищезазначеного сертифіката (а.с. 6). Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність наявності у батька позивача права власності на спірну земельну частку (пай), а також неможливість оформлення позивачем права на спадщину після смерті батька у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на майно, у зв`язку з чим, для реалізації позивачем спадкових прав, вважає за потрібне задовольнити позовну заяву.

Outcome: approved