Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором. Обгрунтовуючи позовні вимоги вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.06.2013 року [PERSON] (далі - відповідач) 01.06.2013 року отримав кредит у розмірі 300,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2015 року має заборгованість в розмірі 21 572,48 грн., яка складається з наступного: - 4 997, 98 грн. - заборгованість за кредитом; - 12 821,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 250,0 заборогованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина). - 1 003,45 грн.- штраф (процентна складова). Загальна заборгованність за договором становить 21 572,48 грн.. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 21 572,48 грн., за кредитним договором без номера від 01.06.2013 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечує проти розгляду справу у порядку заочного провадження ( а.с.33,38). В судове засідання відповідач не зявився повторно, про час та місце слухання справи вчасно та належним чином повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, про що свідчать копії повісток ( а.с.41, 43). Поштові повідомлення повернулись з поміткою за закінченням терміну зберігання, що суд розцінює як небажання відповідача отримувати повістки та з'являтись до суду. З метою запобігання тяганини при розгляді справи, суд , ухвалив слухати справу в порядку заочного провадження за останнім відомим місцем проживання в [INFO] ( а.с. 44). Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між позивачем і відповідачем дійсно укладений договір без номера від 01.06.2013 року (а.с.5-32), який складається з заяви позивача, Умов та правил надання банківських послуг, на підставі якого відповідачеві надано кредит. Відповідач неналежним чином виконував обовязки передбачені умовами договору. Згідно із розрахунком заборгованості за вищевказаним договором заборгованість за відповідачем за договором станом на 31.08.2015 року складає 21 572,48 грн. ( а.с.4 ). При зверненні до суду позивачем сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 218,0 грн. ( а.с. 1). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу України. Суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на підставі діючого законодавства та умов договору, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved