Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 30.08.2016 року та просив суд визнати за ним право власності на нерухоме майно. А саме: садівничий будинок [NUMBER], у складі садівничий будинок А-2 загальною площею 56,8 кв.м., замощення І, що розташований в СТ «РАССВЕТ» с. Чкалівка Криворізького району Дніпропетровської області, в порядку набувальної давності. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у 2005 році він з дозволу власника садівничого будинку [NUMBER], що розташований за адресою СТ «РАССВЕТ» с. Чкалівка, Криворізький район, Дніпропетровська область, [PERSON], почав користуватися належним їй вказаним будинком, якій належав їй на підставі свідоцтва про право власності. З 2005 року по теперішній час, позивач фактично володіє даним будинком безперервно та відкрито, за власні кошти здійснює поточний та капітальний ремонт, сплачує всі необхідні комунальні платежі. [INFO] [PERSON] померла. За місцем знаходження свого нерухомого майна не з'являлася з 2005 року по день своєї смерті, залишивши позивачу правовстановлюючі документи на садівничий будинок [NUMBER], що розташований за адресою СТ «РАССВЕТ» с. Чкалівка, Криворізький район, Дніпропетровська область. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], є її онук, відповідач по справі [PERSON], який не претендує на належне їй нерухоме майно, а саме на садівничий будинок [NUMBER], що розташований за адресою СТ «РАССВЕТ» с. Чкалівка, Криворізький район, Дніпропетровська область. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі (а.с.74). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові конверти, які повернулися на адресу суду, із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 61,69,73). Отже на підставі ст.ст. 74, 76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. Представник третьої особи СТ «РАССВЕТ» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника СТ «РАССВЕТ», проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи Криворізької РДА Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок - садівничий будинок від 26.05.1993 року, належав садівничий будинок [NUMBER], розташований у с. Чкалівка на території Садівничого товариства «РАССВЕТ» (а.с.8). Згідно довідки КП ДОР «КБТІ» № 665 № 10.04.2017 року (а.с. 70), станом на 31.12.2012 року право власності на садівничий будинок [NUMBER], розташований у с. Чкалівка на території Садівничого товариства «РАССВЕТ» зареєстровано в КП ДОР «КБТІ» на ім'я [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.04.2011 року Центрально - міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 415 (а.с.9), [PERSON] померла [INFO]. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (а.с. 57,58), видно, що після смерті [PERSON], померло [INFO], з заявою про прийняття або про відмову від спадщини до першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в шестимісячний термін ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Заповіт від імені [PERSON] першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області - не посвідчувався. В своїй позовній заяві позивач стверджує, що понад десять років користується та володіє спірним майном, що також підтверджується актом про вільне та відкрите володіння нерухомим майном, засвідченим головою СТ «РАССВЕТ» Коваль Ю.В. (а.с. 12). Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно, володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За змістом зазначеної норми для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю необхідне добросовісне заволодіння і наявність умов, які б свідчили про те, що встановити попереднього власника не має можливості, а майно, на яке претендує особа, надійшло до неї законно, як-то із правочину чи як безхазяйна річ. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений у Кодексі строк, що розрізняється залежно від речі (рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи, і для нерухомого майна складає 10 років. Відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В своїй позовній заяві позивач стверджує, що дбає про спірне домоволодіння, підтримує його в охайному стані, веде дрібне підсобне господарство, а також сплачує комунальні платежі, всі необхідні внески та податки, але всупереч цьому, не надає про це суду належних доказів. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що [PERSON], мала намір передати у власність оспорювань домоволодіння позивачу, та, що саме перешкоджало оформити дану волю власника у період часу з 2005 по 2011 років. З матеріалів справи видно, що [PERSON], померла у 2011 році (а.с. 9), тобто з моменту її смерті і до часу подання до суду позивачем даної позовної заяви не минуло десяти років. З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно на підставі ст. 344 ЦК України.

Outcome: dismissed