Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить з ФОП [PERSON] на його, [PERSON] користь майнову шкоду у розмірі 4486,47 грн., стягнути з ФОП [PERSON] на його, [PERSON] користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а також стягнути з ФОП [PERSON] на його, [PERSON] , користь понесені ним та підтвердженні судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 30.06.2018 року приблизно о 08-30 год. він їхав на велосипеді з мікрорайону в м.Лозова на роботу, на будівельний об`єкт, який знаходиться в [ADDRESS] . Разом з ним на своєму велосипеді їхав його друг [PERSON] , який був попереду нього. Вони переїхали закритий переїзд та стали проїжджати біля магазину - кафе « [INFO] » по [ADDRESS] . На вулиці ліворуч від входу у вказаний магазин - кафе була розташована велика торгівельна пивна палатка червоного кольору з надписом « [INFO] », як на його погляд із брезентового матеріалу з полімером або резиною. Далі він вирішив по дорозі заїхати до вказаного магазину - кафе, щоб купити води, тому проїжджав повз палатки на відстані приблизно біля одного метру. Коли він під`їжджав до вікна палатки (першого до переїзду) та переднє колесо велосипеду як раз знаходилося на рівні з краєм вікна, в цей момент сильний порив вітру відхилив брезентову завісу (штору) вікна, внизу якої була закріплена металева труба, яким чином вона була закріплена він не бачив. Край труби завіси (штори) вікна, який був далі від нього, був або зафіксований, або уперся в стойку палатки, як точно не бачив, а той край труби, який знаходився ближче до нього, разом з брезентовою завісою видуло вітром. Він побачивши це різко загальмував, однак незважаючи на те, що швидкість велосипеда була невеликою, по інерції його все рівно протягло вперед іще на деяку відстань, та ближній край труби завіси вікна торцем врізався йому у ліву частину живота. Він відразу відчув різкий біль у животі та впав із велосипеда, [PERSON] підбіг до нього, а невідома жінка, яка проходила біля них, підійшла та викликала швидку допомогу. Поки вони чекали швидку допомогу до них вийшла продавець із магазину - кафе « [INFO] » у якої [PERSON] запитав, чому не зафіксовано край труби із завісою вікна, на що остання повідомила, що вона тут не до чого, та повернулася до магазину, і більше із магазину до них ніхто не виходив. Швидка допомога забрала його до лікарні з підозрою на внутрішню кровотечу. В лікарні останньому було зроблено операцію. У хірургічному відділенні Лозівської ЦРЛ на стаціонарному лікуванні він перебував з 30.06.2018 по 09.07.2018. Відповідно до висновку судового-медичної експертизи Лозівського міжрайонного відділення Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи №12-14/234-ЛЗ/18 від 15.11.2018 у [PERSON] мала місце закрита тупа травма живота у вигляді розриву брижі сигмовидної кишки з внутрішньочеревною кровотечею та поверхневої забитої рани в лівій клубовій області наслідком загоєння якої в теперішній час є рубець і яка утворилася від ударної дії тупого предмету і яким могла бути і металева труба (опора палатки), можливо в строк і за обставин вказаних в настановні частині ухвали і потерпілим. Покази данні потерпілим [PERSON] та свідком [PERSON] в ході проведення слідчих експериментів 10.09.2018 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним в частині способу спричинення та механізму утворення у потерпілого тілесних ушкоджень. За степенем тяжкості вищевказана закрита тупа травма живота - це тяжке тілесне ушкодження,що небезпечне для життя, згідно пункту 2.1.3. (л) правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. Йому відомо, що приблизно 17-18 липня 2018 року вищевказану палатку працівники магазину - кафе « [INFO] » розібрали. 13.07.2018 він звернувся до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. 10.12.2019 постановою начальника відділення СВ Лозівського ВП ГУП в Харківській області Гангура О.С. кримінальне провадження №12018220380001497 від 10.08.2018 за ст.128 КК України, на підставі ст.284 ч.1 п.2 КК України, було закрито, у зв`язку із наявністю фактичних цивільно-правових відносин між сторонами та наявністю спору між ними, який вирішується виключно в судовому порядку, яка ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.03.2020 була скасована. Також зазначав, що вказані обставини, а саме те, що ним було отримано ушкодження здоров`я саме в наслідок неправильного використання господарем палатки « [INFO] », яка була розташована біля магазину-кафе « [INFO] » в [ADDRESS] , усіх її деталей, а саме не були підняті та зафіксовані завіси вікна з прив`язаною внизу металевою трубою підтверджується матеріалами вказаного кримінального провадження. Позивач [PERSON] та його представник-адвокат Бусуєк Л.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив, просили їх задовольнити, при цьому пояснили, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження та зазначалося самою відповідачкою під час її допиту слідчим, [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, її чоловік [PERSON] володіє будівлею, в якій розташований магазин « [INFO] » по [ADDRESS] та прилежної до нього території. Вона орендує дане приміщення та займається торговельною діяльністю магазину « [INFO] ». На території магазину, а саме перед будівлею магазину, розташовані зонти (парасольки) зі столами та стільцями. Чи була пивна палатка біля магазину « [INFO] » з надписом «[INFO]» станом на кінець червня 2018, вона не пам`ятає. Може лише сказати, що протягом сезону вони кілька разів міняють палатки, торговельні зонти, торговельні меблі. По документах у них ніде не закріплено, які торговельні палатки торговельні зонти чи торговельні меблі знаходяться на території магазину. Рішення, які саме торговельні палатки, зонти або меблі будуть знаходиться на прилежній до магазину території, приймає вона як господарка магазину. Оскільки територія, прилежна до магазину є приватною територією, тому вона ніде не бере дозволи на установку, торговельних та пивних палаток та інших меблів. Рішення, що саме встановлювати на даній території приймає вона як орендатор вказаної будівлі та території, а також її чоловік як володілець. Також зазначили, що вказаний факт під час проведення досудового розслідування підтверджується матеріалами кримінального провадження та показами свідків. Посилання представників відповідача щодо неналежності наданих позивачем доказів, які були здобуті слідчим під час досудового розслідування, є безпідставним, оскільки належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також зазначили, що посилання у відзиві на те, що позивач нібито мав ознаки алкогольного сп`яніння є надуманими й не підтверджені допустимими доказами. Велосипед позивача на час пригоди, яка мала місце 30.06.2018 був у справному стані й гальма його працювали, що підтверджується протоколом огляду предмету 21.08.2019 та показаннями свідка [PERSON] , а тому посилання представників відповідача на порушення з його боку ПДР, є безпідставними. Щодо вимагання грошових коштів та погрожувань, зазначали, що дійсно позивач телефонував відповідачці один раз, однак не вимагав, а лише просив допомогти відшкодувати витрати пов`язані із його лікуванням і тим, що після виписки із стаціонару, він іще кілька місяців не міг працювати. А тому просив відповідачку відшкодувати йому 17000 грн. До того ж, звертали увагу на те, що якби відповідачка належним чином здійснювала використання своєї палатки, позивачу б не було необхідності використовувати гальма свого велосипеду,бо взагалі б й пригоди б не було. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 21.04.2021 на адресу суду від її представника-адвоката Борбунюк О.О. надійшов відзив на позов, згідно якого останній просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає його необґрунтованим бо ФОП [PERSON] є неналежним відповідачем у справі, позивачем не надано доказів наявності у відповідача шатра або іншої тимчасової конструкції, використання позивачем матеріалів, у якості доказів, які були здобуті слідчим під час проведення досудового розслідування, по якому було винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю суб`єктивного складу злочину, передбаченого ст.128 КК України, а також посилався на порушення позивачем правил дорожнього руху та просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу. Представник позивача-адвокат Науменко В.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з викладених у відзиві на позов та додатку до відзиву, підстав, оскільки вважає їх безпідставними, вважає, що наслідком завдання шкоди позивачу була обставина непереборної сили, тобто вітру, що призвело до раптового порушення нормальної діяльності людини, яке характеризується непередбаченістю та неможливістю своєчасно попередити. Вказана обставина не заперечується самим позивачем. Крім того, згідно з постановою слідчого про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, не встановлено протиправності дії особи, яка завдала шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою, вина особи, яка завдала шкоди. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 29.03.2001 перебуває на обліку в Лозівському управлінні ГУ ДФС у Харківській області як фізична особа-підприємець. Відповідно до даних єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом підприємницької діяльності ФОП [PERSON] є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11). Відповідно до поданої заяви «Про застосування спрощеної системи» від 27.05.2016 ФОП [PERSON] здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомості, за адресою: [ADDRESS] , перебуває у власності [PERSON] (а.с.29,31). Дозвіл на встановлення тентових конструкцій (шатрів, палаток, павільйонів), за адресою: [ADDRESS] , виконавчим комітетом та відділом містобудування, архітектури та земельних відносин міської ради, не видавалося (а.с.28,33,35). 09.08.2018 до ЄРДР за №12018220380001497 були внесені відомості, на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від за 06.08.2018 заявою [PERSON] за ст.128 КК України. Як вбачається з вказаного витягу з ЄРДР, 30.06.2018 близько 08-00 год. [PERSON] проїжджав біля торгової палатки кафе « [INFO] » в м.Лозова. Від пориву вітру опора, яка утримувала палатку відірвалась та вдарила [PERSON] у черево, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черева, розриву брижі сигмовидної кишки (а.с.19). 10.12.2019 постановою начальника відділення СВ Лозівського ВП ГУП в Харківській області Гангура О.С. кримінальне провадження №12018220380001497 від 10.08.2018 за ст.128 КК України, на підставі ст.284 ч.1 п.2 КК України, було закрито у зв`язку із наявністю цивільно-правових відносин між сторонами та наявністю спору між ними, який вирішується виключно в судовому порядку (а.с.55). Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.03.2020 вказана постанова була скасована, тобто досудове розслідування до теперішнього часу не закінчено. Підозра по даному кримінальному провадженню нікому не вручалася (а.с.127-128). Позивачем та його представником у якості доказів надано до суду низку документів, які були здобуті в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №12018220380001497 від 09.08.2018, зокрема офіційні відповіді низки державних органів на запити слідчого. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Однак, матеріали кримінального провадження на які посилається у якості доказу сторона позивача, до суду передані не були, вирок або ухвала суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню, відсутні. Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідносини, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Під час судового розгляду встановлено, що дійсно подія, внаслідок якої було завдано шкоди здоров`ю позивача (закрита тупа травма живота у вигляді розриву брижі сигмовидної кишки з внутрішньочеревною кровотечею та поверхневої забитої рани в лівій клубовій області наслідком загоєння якої в теперішній час є рубець і яка утворилася від ударної дії тупого предмету і яким могла бути і металева труба (опора палатки), відбулась біля входу в магазин « [INFO] » по [ADDRESS] , у якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] та земельна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомості, за адресою: [ADDRESS] , перебуває у власності [PERSON] . Торгівельні палатки (шатри) надаються в тимчасове користування, підприємцям, торговельним підприємствам і іншим організаціям та встановлюються торговими представниками підприємств, за умови реалізації їх продукції з метою реклами. Заперечуючи щодо задоволення заявлених позовних вимог, крім іншого, сторона відповідача, як на доказ відсутності своєї вини в заподіянні шкоди позивачу, посилалися на довідку метеорологічної станції Державної служби України з надзвичайних ситуації від 07.12.2018, зі змісту якої, по даним метеостанції м.Лозова 30.06.2018 в період часу з 06 год. до 12 год. спостерігався Південно-Східний вітер порив якого сягав 9м/сек. (а.с.37). Непереборна сила - це дія надзвичайної ситуації техногенного, природного або екологічного характеру, що виникли внаслідок стихійного лиха, несприятливих погодних умов, у тому числі пожежі, повені, посухи, заморозків, граду, землетрусу, військових дій або суспільних збурень, а також з інших обставин, які впливають на звільнення від цивільно-правової відповідальності. Будь-яких доказів, що прямо вказують на приналежність відповідачу ФОП [PERSON] тимчасової конструкції (палатки), що знаходилася 30.06.2018 біля входу в магазин « [INFO] » по [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №761/15111/18, провадження № 61-6199св19. Сторона відповідача на підтвердження доводів про відсутність своєї вини у вчиненні шкоди, що металева конструкція шатра могла вдарити позивача внаслідок сильного пориву вітру, посилалась на довідку метеорологічної станції Державної служби України з надзвичайних ситуації від 07.12.2018. Відповідач не мав на своїй території пошкоджених торгівельних палаток, а причиною удару металевою трубкою віконної завіси був порив вітру згідно з довідкою метеорологічної станції Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.12.2018, а тому вина відповідача у завданні шкоди позивачу недоведена, відсутній причинний зв`язок між шкодою і неправомірними діями відповідача та підстави покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності. Вказані докази стороною позивача не спростовані, а тому суд приходить до висновку про відсутності причинного зв`язку між шкодою і неправомірними діями відповідача та підстав покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду позивачу. Отже, позивачем та його представником не доведено, що майнова шкода, якої зазнав позивач у зв`язку з ударом металевої конструкції, завдана внаслідок протиправних дій або бездіяльності відповідача, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу шкоди. Так, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу. У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог. В матеріалах справи міститься платіжне доручення №194 від 17.04.2020 про оплату відповідачем ФОП [PERSON] гонорару адвокатському бюро «Бобунюк» у розмірі 3000 грн., рахунок на оплату №16 від 16.04.2020 за договором про надання правової допомоги №15/00 від 16.04.2020 за консультацію та складання відзиву на позовну заяву до Лозівського міськрайонного суду Харківської області у цивільній справі №629/1226/20, ордер про надання правничої допомоги ФОП [PERSON] адвокатом Борбунюк О.О. виданий адвокатським бюро «Борбунюк» від 16.04.2020 (а.с.99-100,101,102,103). Таким чином, до матеріалів справи відповідачем подано документального підтвердженні витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., а тому з позивача на користь відповідача належить стягнути витрати на правову допомогу у зазначеному розмірі.

Outcome: approved