Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з ним у шлюбі з 01 листопада 2008 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склались через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні суперечки. З березня 2011 року шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, наміру зберігати сім'ю не має, просила розірвати укладений шлюб. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечив проти задоволення позову. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 листопада 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 01 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Яхнівською сільською радою Миронівського району Київської області. Встановлено, що між подружжям фактично не існує сімейних стосунків. З березня 2011 року шлюбних відносин сторони не підтримують. Сімейні відносини між подружжям розладились через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, що призводило до постійних суперечок. Сторони не змогли створити в сім'ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сім'я розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. За частиною 3 вказаної статті чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно довідки поліклінічного відділення Миронівської ЦРЛ від 17 березня 2014 року позивач [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації, оскільки є вагітною. До заяви позивачем додано заяву [PERSON] від 17 березня 2014 року, зі змісту якої вбачається, що він визнає своє батьківство зачатої дитини, яку народить [PERSON] Справжність підпису даного громадянина на заяві засвідчена нотаріусом. Вказані обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. У відповідності до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатила 114 гривень 70 копійок судового збору, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією від 20 серпня 2013 року. Вказані понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved