Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано майнову шкоду в розмірі 256418, 47 грн., а саме пошкоджено автомобіль марки SEAT, моделі Leon, 2013 р. випуску, д/н Т2ТА9487. В звязку з тим, що відповідач зволікав добровільним виконанням зобовязання щодо відшкодування завданої шкоди, ТОВ «Інтерциклон +» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення грошових коштів та 16 жовтня 2013 року було відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом. Попередній розгляд справи було призначено на 29 жовтня 2013 р., в судовому засіданні якого представником позивача було заявлено клопотання про витребування доказів з метою отримання інформації щодо наявності майна належного відповідачу для подальшого накладення арешту на таке майно в порядку забезпечення позову. Тобто, саме 29 жовтня 2013 р. відповідач дізнався про намір позивача накласти арешт на його майно з можливістю в майбутньому виконати рішення суду шляхом звернення стягнення на таке майно. 27 листопада 2013 р. до Дарницького районного суду м. Києва надійшла відповідь на судовий запит з Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем МВС України, в якій зазначилося про те, що [PERSON] 05 листопада 2013 р. в МРЕВ м. Біла Церква зняв з обліку для реалізації автомобіль Subaru Legasy 2009 р.в., сірого кольору, транзитний номерний знак 10ВН5592, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САК 405411. Тобто, відповідач майже одразу після того як дізнався про наміри позивача щодо накладення арешту на майно, умисно зняв з реєстрації автомобіль Subaru, маючи на меті приховати належне йому майно, що призведе до неможливості накладання арешту на такий автомобіль та ухилення від звернення стягнення на нього при виконанні рішення суду. В звязку з тим, що транспортний засіб вибув із власності відповідача Дарницьким районним судом м. Києва було відмовлено в накладенні арешту на вищезазначений автомобіль. Також, прибувши на чергове судове засідання 11 грудня 2013 р. представник позивача помітив біля будинку суду вищезазначений автомобіль та за кермом знаходився [PERSON] Тобто відповідач навмисно зняв з реєстрації автомобіль з метою приховати належне йому майно та ймовірно уклад відповідний правочин щодо відчуження автомобіля без наміру створення правових наслідків щодо такого відчуження, а лише з метою приховати від суду та позивача таке майно, що за своєю природою є фіктивним правочином. При цьому фактична зміна власника користувача майна за таким правочином навіть не передбачалася, власника автомобіля було змінено лише формально. Позивач просить визнати недійсним правочин укладений [PERSON] щодо відчудження автомобіля SUBARU LEGASY, 2009 р.в., сірого кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER]; скасувати (анулювати) державну реєстрацію автомобіля SUBARU LEGASY, 2009 р.в., сірого кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER] за новим власником; скасувати (анулювати) зняття [PERSON] з обліку для реалізації автомобіль SUBARU LEGASY, 2009 р.в., сірого кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER]; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просить її задовольнити. В уточненому позові позивач просить визнати недійсним правочин - договір купівлі-продажу від 07.11.2013 р., скасувати технічну операцію від 07.11.2013 р. щодо вторинної реєстрації транспортного засобу за [PERSON], скасувати технічну операцію від 05.11.2013 р. щодо зняття [PERSON] з обліку для реалізації автомобіля. Представник відповідача позов не визнав, просить у його задоволені відмовити. Третя особа надіслала до суду пояснення на позов, в якому просить в задоволені позову відмовити, справу розглянути у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, заперечення проти позову, письмові пояснення третьої особи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 10,58,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 203,215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Судом досліджені: Копія виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Інтерциклон +» ; Копія постанови судді Апеляційного суду міста Києва від 17.10.2013 року; Копія позовної заяви ТОВ «Інтерциклон +» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди; Копія ухвал Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2013 року, 11.12.2013 року та рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2014 року; Копія відповіді центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем від 22.11.2013 року та 23.12.2014 року; Копія оголошення з інтернет сайту про продаж автомобіля Subaru Legacy 2009; Пояснення до позовної заяви ТОВ «Інтерциклон +»; Копія журналів судового засідання від 29.10.2013 року та 07.11.2013 року по справі № 753/16964/13; Копія заяви «ТОВ Інтерциклон +» про забезпечення доказів до Дарницького районного суду м. Києва; Заперечення відповідача проти позову; Копії реєстраційних карток ТЗ н.з. АІ2052СЕ та довідка-рахунок ВІА123324 від 07.11.2013 року; Копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] від 10.07.2002 року та свідоцтва про розірвання шлюбу від 08.10.2013 року; Копія свідоцтва про смерть [PERSON], помер 29.09.2013 р.; Копія кредитного договору № 1036-002/08Р від 21.10.2008 р. з додатком № 1; Пояснення на позов [PERSON] від 13.11.2015 р. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року позов ТОВ «Інтерциклон +» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою задоволено. Стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «Інтерциклон +» 256418,47 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, 1200 грн. витрат за проведення експертного дослідження, 2576,18 грн. судового збору. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відмовлено в накладенні арешту на автомобіль SUBARU LEGASY, 2009 р.в., сірого кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER] в звязку з тим, що транспортний засіб вибув із власності [PERSON] Суд зазначає, що позивачем не наданий суду договір купівлі-продажу вказаного автомобіля від 7.11.2013 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] Суд зазначає, що у письмовому поясненні [PERSON] від 13.11.2015 р., вона вказала, що вказаний автомобіль був придбаний у шлюбі з [PERSON] за спільні кошти. 8.10.2013 р. шлюб між нею та [PERSON] розірвано. 5.11.2013 р. вона з [PERSON] добровільно розділили спільне майно подружжя, вона сплатила [PERSON] вартість його ? частини вказаного автомобіля, а останній передав їй автомобіль в натурі. Відповідач [PERSON] у письмових запереченнях проти позову, третя особа [PERSON] у поясненні на позов, однаково тлумачать зміст правочину, який ними укладений стосовно вказаного автомобіля, що не суперечить вимогам ст. 213 ЦК України. Суд зазначає, що представником позивача не надані суду належні докази на підтвердження недійсності правочину, укладеного між [PERSON] та [PERSON], а саме договору купівлі-продажу автомобіля від 7.11.2013 р., передбачені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Суду не надані належні докази, не доказано, що зміст правочину здійснений [PERSON] та [PERSON] суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. [PERSON], [PERSON] при укладенні правочину, не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності. Волевиявлення [PERSON], [PERSON] не було вільним і не відповідало їх внутрішній волі. Правочин вчинений не у формі, встановленій законом. Правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме продаж автомобіля SUBARU LEGASY, 2009 р.в., [PERSON] колишній дружині [PERSON] Суд визнає відсутність підстав для визнання недійсності правочину укладеного [PERSON] щодо відчуження автомобіля SUBARU LEGASY, 2009 р.в., сірого кольору, оскільки відсутні недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК Кодексу. Суду не надані належні та допустимі докази (не доказано) позивачем, щодо недійсності правочину укладеного [PERSON] щодо відчуження автомобіля SUBARU LEGASY, 2009 р.в., сірого кольору. Суд зазначає, що відповідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суду не надані належні та допустимі докази неправомірності вчинення відповідачем [PERSON] дій по зняттю вказаного автомобіля з реєстрації для відчуження, дій відповідних державних органів з цього приводу. Суду не надані належні та допустимі докази неправомірності вчинення третьою особою [PERSON] дій по вторинній реєстрації вказаного автомобіля, дій відповідних державних органів з цього приводу. За таких обставин суд вважає позов не підлягає задоволенню. Згідно зі до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 208, ч.1,2 ст. 209, ч.2,3 ст. 213 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 3,203,204,207,213,215 ЦК України,

Outcome: dismissed