Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про скасування наказів № 211 від 16.09.2013 року та № 212 від 18.09.2013 року про застосування до неї дисциплінарного стягнення . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що накази № 211 від 16.09.2013 року та №212 від 18 вересня 2013 року були винесені за порушення трудової дисципліни. Трудової дисципліни вона не порушувала. Порушення норм медичної деонтології, якщо вони і були, не є порушенням трудової дисципліни. Правила внутрішнього трудового розпорядку ДУ «ІМР НАМНУ» не містять норму, яка б зазначала, що медична деонтологія відноситься до трудової дисципліни. Законодавством не визначено поняття «медична деонтологія». Підставою для винесення наказу №211 була доповідна записка співробітника Інституту [PERSON], який виклав своє суб'єктивне бачення ситуації. Нею було надано письмове пояснення, що інциденту 25.06.2013 року не було, вона нікого не ображала. Комісією з розгляду скарг було встановлено, що факти, викладені в скарзі [PERSON] підтверджені частково. З пацієнткою [PERSON], вона поводилась відповідно до ст. 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» та її медичну документацію не вилучала. Історія хвороби [PERSON] знаходилась у неї в кабінеті. З [PERSON] 06.08.2013 р. не спілкувалась, оскільки з 01.08.2013 р. по 16.09.2013 р. знаходилась у відпустці. Також був порушений порядок застосування дисциплінарного стягнення відповідно до ст. 149 Кодексу законів про працю України, оскільки спочатку оголосили догани, а потім надали запрошення надати пояснення. Також позивач зазначила, що працює в ДУ «ІМР ім. С.П. Григор'єва НАМНУ» з 1991 року і за весь цей час до дисциплінарної відповідальності не притягалась. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що позивачем по справі було порушено п.2.32 Посадової інструкції завідувача відділення хемотерапії, якою є позивач, де зазначено, що завідувач відділення повинен дотримуватись принципів медичної деонтології. У випадку з [PERSON] , позивачка не повинна була повідомляти пацієнту про лікарську помилку в ході її лікування. Підставою для винесення доган стали висновки комісії з розгляду скарг, скликаною для розгляду скарг [PERSON] та пацієнтів [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до наказу директора Інституту. Порядок застосування дисциплінарного стягнення не був порушений, оскільки позивачу по справі надавались письмові запрошення до директора інституту для надання пояснень по інциденту від 25.06.2013 року та надання пояснень по зверненням [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підставі цього вважав, що догани оголошені правомірно й просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та правовідносини. Позивачка у справі працює в Державній установі «Інститут медичної радіології ім.. С.П. Григор’єва НАМНУ» з 1999 року , з 2004 року на посаді завідуючої відділенням хіміотерапії . Як встановлено судом до вересня 2013 року позивачка не мала жодного дисциплінарного стягнення. Наказами № 211 від 16 вересня 2013 року та № 212 від 18 вересня 2013 року до [PERSON] були застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді доган, які вона вважає необґрунтованими , а тому звернулася до суду з зазначеним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана;звільнення. Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу /обрання, затвердження і призначення на посаду/ даного працівника. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тим часовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Так, наказом Державної установи «Інститут медичної радіології ім. С. П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» № 211 від 16.09.2013 року до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани відповідно до ст.ст. 147-149 Кодексу законів про працю України за порушення п. 2.32 посадової інструкції затвердженої 05.01.2009 року директором ДУ «ІМР ім. С.П. Григор'єва НАМНУ» [PERSON], щодо дотримання принципів медичної деонтології. Підставами для застосування дисциплінарного стягнення стали доповідна записка [PERSON] вх. №33 д (478) від 19.07.2013 р., висновки комісії з розгляду скарг ДУ «Інститут медичної радіології ім. С. П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» вих. № 989/09-10 від 23.07.2013 року, акт від 16.09.2013 року (а.с. 74,76,94 ). Відповідно до п. 2.32 Посадової інструкції завідувача відділення хемотерапії, завідувач відділення дотримується принципів медичної деонтології (а.с. 69-72 ). Лікарська етика - це сукупність принципів ( моралі ) і норм поведінки лікаря, що обумовлені специфікою його діяльності і становищем у суспільстві. Медична деонтологія - це наука про належне виконання професійних обов'язків медичними працівниками. Згідно доповідної записки [PERSON] вх. № 33 д (478) від 19.07.2013 р. [PERSON] 25.06.2013 року, під час заміру вікон у приміщенні Інституту ображала виконавців робіт, супроводжувала це грімкими криками, чим звертала увагу співробітників та відвідувачів, чим на його погляд порочила імідж установи. (а.с. 74). Доповідна записка [PERSON] датована 25 червня 2013 року, днем виникнення з його слів конфлікту, а передана до канцелярії 19 липня 2013 року, тоді коли і надійшли скарги [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить вхідний номер. Як пояснив у судовому засіданні [PERSON], доповідна записка [PERSON] знаходилася у нього в кабінеті з 25 червня 2013 року , а зареєстрована канцелярією 19 липня 2013 року . З 25 червня 2013 року по 19 липня 2013 року [PERSON] знаходилася на робочому місці та за цей час у неї не було відібрано пояснення по доповідній записці [PERSON]. Пояснення від [PERSON] попросили лише 16 вересня 2013 року. Згідно наказу ДУ «Інститут медичної радіології ім. С. П. Григор'єва НАМНУ» № 174 від 19.07.2013 року для розгляду скарг гр. [PERSON] та [PERSON], та заступника директора з АГР [PERSON] на дії співробітників Інституту було створено комісію в наступному складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 36 ). Згідно висновків Комісії з розгляду скарг ДУ «Інститут медичної радіології ім. С. П. Григор'єва НАМНУ» вих. № 989/09-10 від 23.07.13 року рекомендовано головному лікарю [PERSON] взяти під особистий жорсткий контроль виконання [PERSON] її функціональних обов'язків, свідомо провести виховну роботу із [PERSON] спрямовану на недопущення перевищення нею службових повноважень і порушень норм виробничої етики, створення скандальних ситуацій і суперечок зі співробітниками. Запропонувати [PERSON] вибачитися перед співробітниками, задіяними в інциденті від 25.06.2013 р. і не допускати в подальшому висловів, які порушують честь і гідність інших осіб, а також висловлювати погроз в бік співробітників і не перешкоджати виконанню ними своїх службових обов'язків (а.с. 76 ). Згідно акту від 16.09.2013 р. після ознайомлення з текстом листа № 1171/01 від 16.09.2013 року, [PERSON] у присутності працівників Інституту відмовилась розписатись в його отриманні та висловила відмову з'явитися на прийом до директора установи (а.с. 94 ). Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] відмовилась розписатися в отриманні виклику до директора установи. Згідно листа за вх. .№ 56-з від 16.09.2013 р. на ім'я в.о. директора [PERSON] [PERSON] надала пояснення, що 25.06.2013 року вона не мала ні з ким конфлікту, про що свідчить пояснювальна записка [PERSON] (а.с. 88 ). Відповідно до пояснювальної записки [PERSON], [PERSON] спостерігала за проведенням заміру вікон та залишила кабінет разом із нею (а.с. 91 ). Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] пояснив, що під час проведення заміру вікон 25.06.2013 року у нього з [PERSON] конфліктної ситуації не було, але позивач по справі гучно зазначала, що заміри проводяться у кімнаті, де зберігаються документи по міжнародним клінічним дослідам, доступ до цієї кімнати є обмеженим та здійснюється з дозволу головних дослідників і вона буде скаржитися в правоохоронні органи. Також свідок зазначив, що [PERSON] ображала виконавців робіт, що на його особистий погляд порушує імідж Інституту медичної радіології. Таким чином , якщо і мав місце 25 червня 2013 року вищевказаний інцидент, то це не є порушенням медичної деонтології . Як зазначено вище [PERSON] була притягнута до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 2.32 Посадової інструкції завідувача відділення хіміотерапії , який передбачає, що завідувач відділення дотримується принципів медичної деонтології. Наказом Державної установи «Інститут медичної радіології ім. С. П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» № 212 від 18.09.2013 до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани відповідно до ст.ст. 147-149 Кодексу законів про працю України за порушення п. 2.32 посадової інструкції затвердженої 05.01.2009 року директором ДУ «ІМР ім. С.П. Григор'єва НАМНУ» [PERSON], щодо дотримання принципів медичної деонтології. Підставами для застосування дисциплінарного стягнення стали заява [PERSON] (вх. № 31-з від 18.07.2013 року); заява [PERSON] (вх. № 32-з від 19.07.2013 року); скарга [PERSON] (вх. № 39-з від 06.08.2013 року); акт від 24.07.2013 року; звіт про роботу комісії з розгляду скарг ДУ «ІМР ім. С.П. Григор'єва НАМНУ» (вх. № 43-звіт від 19.08.2013 року) (а.с. 101). Згідно заяви [PERSON] [PERSON] пройшла повз неї до свого кабінету, відмовила в лікуванні, в результаті чого пацієнтка [PERSON] відмовилась приймати ліки (а.с. 78 ). Відповідно п.1 звіту про роботу комісії з розгляду скарг ДУ «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва НАМНУ» було встановлено, що факти викладені в скарзі громадянки [PERSON], підтверджено частково. Після інциденту, за сутністю якого написана скарга, цій пацієнтці було проведено симптоматичне лікування. В теперішній час пацієнтка отримує належну медичну допомогу (а.с. 81-83 ). Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що пацієнтка [PERSON] поводилася агресивно, у наданні медичної допомоги їй не відмовляли, навпаки, пацієнтка сама відмовилась від приймання ліків під впливом близьких осіб. Таким чином, судом не встановлено той факт,що позивачка відмовилась лікувати хвору [PERSON]. Згідно заяви [PERSON] вона прийшла до [PERSON] для оформлення медичних документів для проходження хіміотерапевтичного лікування. Під час прийому [PERSON] зазначила, що їй було неправильно поставлено діагноз, та відмовилась повернути медичну документацію (а.с. 77 ). Відповідно до п. 2 звіту про роботу комісії з розгляду скарг ДУ «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва НАМНУ» комісія ухвалила визнати дії завідувачки відділення хемотерапії [PERSON] в інциденті за скаргою громадянки [PERSON], а саме несанкціоноване вилучення медичної документації, такими, що порушують Розпорядження директора інституту № 4 від 15.01.2009 року «Про порядок зберігання медичних карт хворого», а також такими, що перешкоджали продовженню лікування пацієнтки [PERSON] і призвели до розголошення конфіденційної інформації третім особам. З огляду на викладене, рекомендувати головному лікарю винести відповідне дисциплінарне рішення за фактом порушення Розпорядження № 4 від 15.01.2009 р. [PERSON](а.с. 81-83 ). Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що метою її звернення було отримання на руки медичної документації. Відповідно до п. 3 Розпорядження № 4 від 15.01.2009 р. лікарям, реєстраторам та працівникам архіву категорично забороняється видача карт хворих пацієнтам, їхнім близьким чи стороннім особам (а.с. 39). Відповідно до акту від 24.07.2013 року, складеному в.о. головного лікаря клініки [PERSON], в.о. завідуючою відділення хемотерапії [PERSON], в.о. старшої медичної сестри [PERSON] історія хвороби пацієнтки [PERSON] була прийнята від [PERSON] (а.с. 21 ). Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що акт було складено зі слів в.о. старшої медичної сестри [PERSON], відсутність історії хвороби в Інституті вона підтвердити не може, оскільки в кабінеті завідуючої відділенням хемотерапії [PERSON] історію хвороби не шукали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що історію хвороби [PERSON] вона до Інституту медичної радіології не приносила, а приносила до Інституту ключ від кабінету завідуючої відділенням хемотерапії [PERSON], відчинила кабінет, де медична сестра взяла зі столу історію хвороби. Потім зачинила кабінет та пішла до дому. Таким чином дії [PERSON], яка не передала хворій [PERSON] її історію хвороби , відповідають вимогам п. 3 Розпорядження № 4 від 15.01.2009 року. Згідно скарги [PERSON] від 06.08.2013 року під час прийому [PERSON] зазначила, що лікар [PERSON] поставив її сестрі невірний діагноз і просила збирати людей проти директора (а.с. 79). Як вбачається з заяви [PERSON], така не зазначила кому з хворих вона являється сестрою, коли вона була на прийомі у [PERSON]. Відповідно до наказу ДУ «Інститут медичної радіології ім. С. П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» № 73-к/в про надання відпустки з 01.08.2013 р. по 12.09.2013 р. [PERSON] знаходилась в основній щорічній відпустці. Таким чином, суд дійшов висновку що наказ № 211 від 16.09.2013 року підлягає скасуванню, оскільки відповідач не довів факт порушення трудової дисципліни, а саме порушення позивачем медичної деонтології. Показання свідка [PERSON] спростовуються показаннями позивача та пояснювальною запискою [PERSON] Службова записка працівника [PERSON] щодо інциденту 25.06.2013 року не зазначена в наказі № 211 від 16.09.2013 року як підстава винесення дисциплінарного стягнення, тому суд вважає її недопустимим доказом факту порушення [PERSON] медичної деонтології 25.06.2013 року. Наказ № 212 від 18.09.2013 року підлягає скасуванню, оскільки висновками Комісії з розгляду скарг та свідком [PERSON] спростовується факт порушення трудової дисципліни, а саме: не надання медичної допомоги та факт порушення [PERSON] медичної деонтології за скаргою пацієнтки [PERSON] За скаргою пацієнтки [PERSON] відповідачем не доведено несанкціоноване вилучення медичної документації та порушення Розпорядження № 4 від 15.01.2009 р. Факт звернення [PERSON] до [PERSON] спростовується наданим до позовної заяви наказом № 73-к/в про надання відпустки. У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача, стягнувши їх на користь позивача та держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved