Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд встановити факт належності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Богуславська (бувша Піонерська), 25 в с. Дубівка Таращанського району Київської області, загальною площею 51,10 кв. м. та визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер 26 травня 2015 року, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Богуславська (бувша Піонерська), 25 в с. Дубівка Таращанського району Київської області, загальною площею 51,10 кв. м.. В судове засідання позивач не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі та без участі його представника, а також без фіксування судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 11 липня 2014 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі усе те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право заповідає [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 18. 26 травня 2015 року помер [PERSON]. На момент йому смерті заповіт від 11 липня 2014 року не був скасований. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Богуславська (бувша Піонерська), 25 в с. Дубівка Таращанського району Київської області, загальною площею 51,10 кв. м.. Спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON]. Інших спадкоємців, які претендують на майно спадкодавця за законом та заповітом немає. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, позивач подав заяву до приватного нотаріуса Таращанського нотаріального округу Київської області [PERSON] про прийняття спадщини померлого [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 09 лютого 2016 року приватним нотаріусом Таращанського нотаріального округу Київської області [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкодавця, розташованого по вул. Богуславська (бувша Піонерська), 25 в с. Дубівка Таращанського району Київської області по тій причині, що спадкодавець не мав свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок (правовстановлюючого документу) та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що житловий будинок належав на праві власності померлому [PERSON] стверджується довідкою № 02-31/13 від 15.01.2016 року, виданою виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області, виписками із погосподарської книги Дубівської сільської ради Таращанського району Київської області за 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010 та 2011-2015 роки, згідно яких померлий був власником житлового будинку по вул. Богуславська (бувша Піонерська), 25 в с. Дубівка Таращанського району Київської області. З цього випливає, що житловий будинок після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивача в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців за законом та заповітом, які претендують на майно спадкодавця немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved