Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що він перебуваючи у шлюбі з відповідачкою, на підставі рішення правління та профспілкового комітету ВАТ «Херсонські комбайни» від 11.05.2005 року, отримав у користування кімнати №3+4а у гуртожитку по пр. Ушакова, 71 в м. Херсоні, що підтверджується ордером від 13.05.2005 року №161 та зареєстрували місце проживання у відповідних органах. У звязку з тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, остання забрала свої речі, виїхала із вищевказаного приміщення та не проживає в ньому без поважних причин більше шести місяців, а проживає в іншому місці однією сімєю з іншим чоловіком. За період з 26.08.2012 року відповідач жодного разу не зявилась за вказаною адресою, що підтверджується актом від 15.03.2013 року та показами свідків. Також позивач зазначає, що всі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені на нього. З огляду на наведене вважає відповідачку такою що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою у звязку з її відсутністю понад шість місяців. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], за довіреністю [PERSON], вимоги викладенні в позові підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. В судовому зсіданні адвокат відповідачки [PERSON] [PERSON] заперечила проти вказаного позову, просила суд в його задоволенні відмовити повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Херсонської міської ради в судове засідання не зявився, одночасно надіслав на адресу суду клопотання, яким просить суд слухати вказаний цивільний позов без їх участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - управління Державної міграційної служба України у Херсонській області в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідачка у травні 2012 року виїхала за місцем проживання своєї матері та з того часу її не бачила. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що останній раз бачила відповідачку в кінці літа 2012 року, більше за вказаною адресою її не бачила. В судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив, що відповідачку бачив в останній раз бачив приблизно два роки тому, також зазначив що речей відповідачки в квартирі позивача відсутні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб яки брали участь у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 11 травня 2005 року [PERSON] перебуваючи у шлюбі з [PERSON], на підставі рішення правління та профспілкового комітету ВАТ «Херсонські комбайни» отримав у користування кімнати 3 та 4а у гуртожитку по пр. пр. Ушакова, 71 в м. Херсоні, що підтверджується ордером від 13.05.2005 року №161. Відповідно до заочного рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10.04.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У зв'язку з тим, що в кімнаті, яка надана Позивачу в користування зареєстрована Відповідач, яка фактично в ній не проживає з 2012 р., Позивач не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне користування майном. Відповідач жодної участі в оплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану приміщення не приймала, Позивач самостійно утримує його в належному стані, здійснює поточний ремонт. Факт того, що Відповідач дійсно не сплачує комунальні послуги та плату за користування житловим приміщенням підтверджується оглянутими в судовому засіданні квитанціями, які Позивач оплачував самостійно. Відповідно до вимог ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Згідно зі ст. 129 ЖК України визначено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на дану жилу площу. [PERSON] Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року N 208 затверджене Примірне положення про гуртожитки, яким, відповідно до ст. 131 ЖК України, визначається порядок користування останніми, передбачається, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян. Разом з тим, а також відповідно до частини восьмої статті 8 ЦПК України та з урахуванням подібності за змістом правовідносин саме щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами статей 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа (за відсутності підстав для виселення). Згідно ст. 71 ЖК України право користування жилим приміщенням зберігається за особою протягом 6 місяців, а за період відсутності за постійним місцем проживання більш встановленого строку, тільки в передбачених законодавством випадках. Відповідач не проживає за місцем постійного проживання більше року без поважної причини і згідно з вимогами ст. 71 ЖК України втратила право користування жилим приміщенням. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право користування жилим приміщенням у зв'язку з відсутністю цієї особи понад встановлених строків проводиться у судовому порядку. Згідно зі ст.64ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 3 Сімейного Кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. В частині 4 статті 156 Житлового кодексу України зазначено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 статті 64 ЖК України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Отже, у відповідності до ст. 156 ЖК України, Відповідач є колишнім членом сім'ї Позивача. Так як Відповідач не є членом сім'ї Позивача, а також оскільки у Позивача особисто з Відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному помешканні, Позивач має право на захист своїх прав і вправі вимагати визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, в судовому засіданні належним чином доведено, що Відповідач фактично в житловому приміщенні не проживає більше одного року, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню приміщення та не приймає участі в спільному побуті. З огляду на те, що адвокатом відповідача не надано належних, в розумінні статей 57-60 ЦПК України, доказів поважності причин не проживання у спірному приміщенні, суд вважає наявними підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Для зняття Відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про втрату Відповідачем права користування житловим приміщенням. Доказів відмови органу міграційної служби у знятті з реєстраційного обліку відповідача суду не представлено, отже в цій частині, відповідно до вимог ст.3 ЦПК України, позовні вимоги задоволенню не підлягають, як заявлені передчасно.

Outcome: partial