Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], шляхом зміни способу їх присудження з ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2009 року і до повноліття сина, на тверду грошову суму в розмірі 150 (сто пятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2009 року і до повноліття сина. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 грудня 2009 року його було визнано інвалідом другої групи. Саме з 2009 року його стан здоров'я почав стрімко погіршуватися, і стали необхідні великі фінансові вкладення у медичне обслідування та лікування позивача. Однак, ще під час шлюбу відповідач повністю відмовилась надавати будь-яку допомогу своєму чоловікові. І, натомість, подала заяву до суду про стягнення з нього аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років та на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Рішенням Мелітопольського міськрайоппого суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року, було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.12.2009 року і до повноліття дитини. На виконання рішення суду від 11 лютого 2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий документ виконавчий лист, згідно якого було вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], інваліда 2 групи, на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.12.2009 року і до повноліття сина. Крім того, теперішній стан здоров'я його стрімко регресує. Він майже позбавлений фізичної можливості пересуватися і не може самостійно задовольняти власні фізіологічні потреби, постійно потребує стороннього догляду. Тому, на теперішній час він проживає разом з матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], яка доглядає його та піклується про нього. Таке існування позивача призвело до того, що він змушений витрачати значні кошти на діагностику, лікування та придбання лікарських препаратів. Перелік лікарських препаратів та частота їх приймання зазначаються у листі призначення, копія якого додається до позову. Так, згідно листа призначення позивачу необхідно щоденно приймати наступні препарати: Нейроптін, Армадин-Лонг, Циклоферон, Труксал, Поліоксидоній. Загальна вартість всіх вказаних лікарських препаратів становить 1884, 24 гривень. Враховуючи його доходи, а також постійні витрати на його лікування, позивач вважає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі, а саме 150 гривень 00 копійок на місяць. Таким чином, через те, що з позивача щомісячно утримуються аліменти на утримання його неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини, пенсії по інвалідності, йому не вистачає коштів на діагностику, лікування та придбання лікарських препаратів. А враховуючи тяжкість хвороби та велику вартість лікарських препаратів, утримання аліментів з пенсії по інвалідності загрожує життю та здоров'ю позивача. Оскільки відповідач не бажає добровільно врегулювати питання відносно зміни розміру аліментів та порядку їх присудження, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Позивач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили його задовольнити. Позивач пояснив, що його пенсія по інвалідності складає 1100 грн. Просить зменшити розмір аліментів до 150 грн. на місяць, оскільки йому не вистачає коштів на ліки. [PERSON] суду пояснила, що вона є матірю позивача. Здійснює за ним догляд, оскільки його стан погіршився настільки, що він самостійно не може себе обслуговувати. На його лікування та обслуговування йде багато коштів. Будь-якої нерухомості у сина немає. Її дохід в місяць становить 2000 грн. Пенсія сина після відрахувань по аліментам складає 1099 грн., а після збільшення прожиткового мінімуму, ця сума буде ще меншою. Сину у 2013 році встановлена 1 група інвалідності. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Відповідачка суду пояснила, що вона мешкає з дитиною, яка є інвалідом та страждає на аутизм. Дитина постійно потребує лікування та реабілітації, на що витрачається багато коштів. Вона працює медичною сестрою в інфекційному відділенні міської лікарні № 2 м. Мелітополя та її заробітна плата складає близько 2500 грн., дитина отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1247 грн. та аліменти від батька, інших осіб, які б могли надавати їй допомогу на утримання дитини немає. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представників, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в з наступних підстав. 16 вересня 2006 року позивач, [PERSON], з відповідачем, [PERSON], зареєстрували шлюб у Вознесенській сільській раді Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 025873 від 16 вересня 2006 року. 30 квітня 2008 року у сторін від шлюбу народився син, [PERSON], що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва про народженій: серії І-ЖС № 068099 від 23 травня 2008 року, виданого Вознесенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області. 25 грудня 2009 року [PERSON] визнано інвалідом другої групи. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року з [PERSON] [INFO], уродженця [INFO], інваліда 2 групи, на користь [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.12.2009 року і до повноліття сина. На даний час вказане рішення перебуває на примусовому виконанні, що визнається сторонами та підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2010 року та постановою від 25 травня 2011 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також довідкою Мелітопольського обєднаного управління ПФУ від 20 грудня 2016 року, з якої вбачаються щомісячні відрахування аліментів. 01 серпня 2011 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується копією рішення суду. На даний час позивач є інвалідом І «Б» групи, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою до [PERSON] огляду МСЕК від 25.11.2013 року (а.с.20). Згідно даного [PERSON] потребує диспансерного обліку лікарів невролога та психіатра та стаціонарного лікування. Єдиним доходом позивача є пенсія по інвалідності, яка становить 1665,83 грн., що підтверджується довідкою Мелітопольського обєднаного управління ПФУ від 20 грудня 2016 року. В період з січня 2016 року по грудень 2016 року позивачу було призначено пенсію у сумі 19 989 гривень 96 копійок, фактично виплачено 13 764 гривні 92 копійки у звязку з утриманням аліментів на суму 6 195 гривні 04 копійки. Щомісячні відрахування аліментів з пенсії позивача на утримання сина становлять на грудень 2016 року 566, 83 грн., що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, розмір аліментів, що був стягнутий з [PERSON] на час винесення рішення суду від 11 лютого 2010 року, встановлювався судом з урахуванням його фізичного здоров'я на той час. Однак, 25 листопада 2013 року було повторно проведено огляд медико-соціальною експертною комісією, за результатами якої [PERSON] надано першу групу інвалідності безстроково, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 10 ААБ № 502532. Тобто це свідчить про те, що стан здоровя [PERSON] на даний час значно погіршився. Також встановлено, що на лікування позивач витрачає значні кошти. Перелік лікарських препаратів та частота їх приймання зазначені у листі призначення, а також у оглянутій в судовому засіданні медичній картці на хворого [PERSON] в КУ « Мелітопольська БФЛ №2». Так, згідно листа призначення позивач щоденно приймає: Нейроптін, Армадин-Лонг, Циклоферон, Труксал, Поліоксидоній. Загальна вартість всіх вказаних лікарських препаратів становить 1884,24 гривень. Вказана вартість лікарських препаратів підтверджується витягами з реєстру оптово-відпускних цін на лікарські засоби, затвердженого наказом МОЗ України від 18.08.2014 № 574 «Про затвердження Положення про реєстр оптово-відпускних цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення, порядок внесення до нього змін та форм декларації зміни оптово-відпускної ціни на лікарський засіб та виріб медичного призначення» та роздруківкою з мережі Інтериет відносно середньої вартості препарату Поліоксидоній, а також наданими позиваем товарними чеками на придбання цих лікарських препаратів. Судом встановлено, що позивач проживає разом з матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], яка здійснює за ним догляд Вказаний факт підтверджується доданою до позову довідкою старшої по будинку від 27 грудня 2016 року та не заперечувався сторонами. Мати позивача є пенсіонеркою та отримує 2000 грн. в місяць. Син позивача, [PERSON], [INFO], також є інвалідом дитинства і йому призначено пенсію по інвалідності у розмірі 1247, 00 гривень, яку отримує його мати, [PERSON]. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05 лютого 2014 р. по справі № 6-143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, враховуючи стан здоровя позивача на даний час погіршився у порівнянні з часом вирішення питання про стягнення з нього аліментів, а також враховуючи майнове становище платника аліментів, його витрати на лікування та отримання дитиною допомоги від держави у вигляді пенсії по інвалідності, суд вважає, що розмір аліментів на користь відповідачки підлягає зменшенню з 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з даним позовом , тобто з 18 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial