Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 листопада 2012 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є постійні суперечки, внаслідок чого між ними втрачено взаєморозуміння. Вважає, що збереження сім'ї не можливо. В зв'язку з чим просить суд розірвати між ними шлюб, укладений 24 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати позовну заяву без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - «[PERSON]». У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб 24 листопада 2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 178, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER], виданого 24 листопада 2012 року. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 червня 2013 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарство вони не ведуть, мешкають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені, мешкають окремо, а також суд враховує думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved