Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що йому відповідно до договору купівлі-продажу від 18.12.1996 року належить на праві приватної власності квартира за адресою [ADDRESS]. Крім нього у вказаній квартирі зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та їх спільна донька [PERSON] 23.10.2001 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. Відповідачі ще в 2000 році в добровільному порядку виїхали до помешкання за адресою: [ADDRESS], а потім на придбану квартиру за адресою: [ADDRESS]. З моменту виїзду до іншого місця проживання відповідачі квартирою не цікавляться і не проживають за місцем реєстрації з моменту від'їзду. Наявність в реєстрації відповідачів, порушує право власності позивача на користування та розпорядження квартирою, призводить до нарахування витрат за комунальні послуги, на утримання житла з розрахунку і на відповідачів. За таких обставин позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації вказаних осіб. У судове засідання позивач не з'явився. Від позивача [PERSON] надійшла заява згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач будучи повідомленим через офіційне видання «Сумщина» № 11 від 26.03.2014 року про час та місце розгляду справи до суду не з'явився та про причини неявки суд не сповістив. Представник управління державної міграційної служби в Сумській області до суду не з'явився, про причини не явки суд не повідомив. Представник служби у справах дітей Сумської міської ради до суду не з'явився, про причини не явки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 18.12.1996 року позивач придбав у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7) 23.10.2001 року на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між подружжям розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 510 (а.с.8) Як вбачається з довідки КП «Сумижитло» № 1295 від 31.10.2013 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрований позивач, [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі (а.с.4) Відповідно до положень ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідачів без поважних причин за місцем реєстрації понад один рік [ADDRESS] знайшов своє підтвердження на підставі досліджених письмових доказів, зокрема квитанцій за користування комунальних послуг за адресою: [ADDRESS], особистої заяви [PERSON] з зазначенням адреси мешкання - [ADDRESS] (а.с.38-41). Таким чином, враховуючи положення норм цивільного законодавства, позовна вимога [PERSON] про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Натомість позивач одним із способів захисту своїх прав просить зобов'язати відповідачів знятись з реєстрації за вказаною адресою, однак суд задовольняючи вимогу про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням фактично вирішив питання про їх зняття з реєстрації. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, позовна вимога про зобов'язання відповідачів знятись з реєстрації за адресою: [ADDRESS] задоволенню не підлягає.

Outcome: partial