Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 20.03.2012 року, о 13.30 годині на автодорозі Н-21, 113 км. + 200 м. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2108», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], на підставі довіреності, що належить йому (позивачу). ДТП сталася з тих підстав, що [PERSON] порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. 25.04.2012 року Ровенківський міський суд Луганської області визнав винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнув до адміністративної відповідальності [PERSON] Автомобіль «ВАЗ 2108», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], був застрахований за полісом обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/3658030 в ТДВ «Страхова компанія «Райп», яка є правонаступником ТДВ «Страхова компанія «Плюс». 22.03.2012 року він (позивач) звернувся до ТДВ «СК «Райп» з повідомленням про настання страхового випадку. За результатами автотоварознавчого дослідження від 04.04.2012 року сума збитку становить 40 312,66 грн. За проведення експертного дослідження ним (позивачем) сплачено 1 400,00 грн. Крім того, ним понесені додаткові витрати, які пов'язані із оплатою послуг евакуатора в розмірі 1 500,00 грн. 05.06.2012 року ним було надіслано відповідачу усі необхідні документи. Відповідач завів страхову справу № 225. Після чого між ним (позивачем) та відповідачем було погоджено розмір збитків, а саме сума - 40 312,66 грн. 04.10.2012 року страхова компанія надіслала лист, де було вказано про прийняте рішення про виплату йому (позивачу) страхового відшкодування. Останнім документом, який він надав страховій компанії є постанова суду та заява про виплату страхового відшкодування від 28.08.2012 року. В силу ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 26.11.2012 року. Однак, страхове відшкодування до цього часу не виплачено. Тобто, вже понад рік відповідач затримує виплату страхового відшкодування без пояснення причин. Працівники страхової компанії ігнорують його запити, не дають жодних коментарів ні по телефону, ні на отримані листи. У зв'язку з чим, просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 5 770,79 грн. за період прострочення з 27.11.2012 року по 28.11.2013 року. Крім того, просив стягнути і 3 % річних за вказаний період в сумі 1 219,32 грн., що передбачено ст. 625 ЦК України. З зв'язку з виникненням даної ситуації (не отриманням страхового відшкодування) він змушений був звернутися за юридичною допомогою до ТОВ «Арбітр Груп». Вартість юридичних послуг становить 2 400,00 грн., про що вказано у договорі про надання юридичних послуг № 15/11/13 від 15.11.2013 року. В процесі розгляду справи було надано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 40 312,66 грн.; штрафні санкції в розмірі 8 898,60 грн. за період з 27.11.2012 року по 17.03.2014 року в сумі 7 321,44 грн. (пеня) та (3 % річних) 1 577,16 грн.; кошти за проведення експертного дослідження - 1 400,00 грн.; кошти за послуги евакуатора - 1 500,00 грн.; кошти за юридичну допомогу - 2 400,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав усі обставини, які викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що пошкоджений автомобіль позивача самостійно не рухався, із місця ДТП його було перевезено на евакуаторі до СТО. Не заперечував того, що ст. 625 ЦК України не регулює дані правовідносини. За юридичні послуги позивач сплатив 1 200 грн., іншу частину - 1 200,00 грн. він має сплатити після фактичного надання повного обсягу юридичних послуг, як передбачено договором. Не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи у зв'язку з неявками відповідача в судові засідання. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що 20.03.2012 року, о 13.30 годині на автодорозі Н-21, 113 км. + 200 м. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2108», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить позивачу. 25.04.2012 року Ровенківським міським судом Луганської області винесено постанову № 3-975/12, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент скоєння ДТП автомобіль «ВАЗ 2108», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], був застрахований за полісом обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/3658030 в ТДВ «Страхова компанія «Райп», яка є правонаступником ТДВ «Страхова компанія «Плюс». Відповідно до висновку № 440/27-12 від 04.04.2012 року сума збитку, який було завдано автомобілю позивача становить 40 312,66 грн. 28.08.2012 року позивач подав ТДВ «СК «Райп» заяву про виплату страхового відшкодування. Листом від 04.10.2012 року страховик повідомив позивача про прийняття рішення щодо виплати суми страхового відшкодування. Однак, страхове відшкодування до цього часу не виплачено. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством України. з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial