Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 11.11.2011 року у Тишківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис №12. Від сумісного проживання вони мають дітей : [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Продовж останніх двох років, у зв'язку з різними поглядами на життя та ведення спільного господарства взаємовідносини між сторонами суттєво погіршилися, в зв'язку з чим, тривалий час подружжя проживає окремо, сімейних відносин не підтримує. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі , строк на примирення просив не надавати . Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Строк на примирення просила не надавати . Зазначила, що не перебуває в стані вагітності та не має на утриманні дитини віком до одного року . Додала, що після розірвання шлюбу їх спільні з відповідачем діти проживатимуть разом з нею . Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути за їх відсутності . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 11 листопада 2011 року у Тишківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис №12 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 12.08.2015 року ВДРАЦСРС Добровеличківського РУЮ у Кіровоградській області ( а.с.5 ). Від сумісного проживання подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.05.2012 року, видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградській області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.07.2013 року, видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградській області) ( а.с. 6-7 ) . Із довідки виданої Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 14.04.2016 року № 1199 встановлено, що [PERSON], дійсно зареєстрований та постійно проживає за адресою [ADDRESS] До складу його сім'ї входить дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Із пояснень позивача, які викладені у позовній заяві, встановлено, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що продовж останніх двох років, у зв'язку з різними поглядами на життя та ведення спільного господарства взаємовідносини між сторонами суттєво погіршилися, в зв'язку з чим, тривалий час подружжя проживає окремо, сімейних відносин не підтримує та не бажає їх відновлювати. На примирення сторони не погоджуються. Вказані обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved