Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про зобов'язання не чинити йому перешкод у користуванні жилим приміщенням, площею 11,7 кв.м. та підсобними приміщеннями в квартирі [ADDRESS] та його майном за місцем реєстрації. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він 27 грудня 1996 року був зареєстрований у [ADDRESS], як член сім'ї співвласника квартири [PERSON], що доводиться йому матір'ю, якій на той час належало 3/8 частини вказаної квартири. З дня свого вселення до квартири, він почав користуватись разом з [PERSON] ізольованою кімнатою площею 11,7 кв.м., вони брали участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та сплачували комунальні платежі. Як стверджує позивач, згодом в дану квартиру вселилась сім'я [PERSON], який набув, право власності на частину вказаної квартири за договором дарування. І з того часу їх з матір'ю життя у вказаній квартирі стало «нелегким», між сім'ями виникали постійні конфлікти. А 26 вересня 2002 року повернувшись до квартири, вони виявили на сходовій клітині металеву перегородку, що була замкнута на замок та перекривала вхід до їхньої та сусідньої квартир. Внаслідок таких дій відповідача, позивач був позбавлений можливості користуватись квартирою та особистими речами, які там залишилися. Перелік майна міститься в додатках до позовної заяви (а.с. 109-110). Всі його намагання вирішити вказаний спір, шляхом звернення до працівників міліції, прокуратури, житлово-експлуатаційної організації м. Бровари, інших установ та посадових осіб виявилися марними, а тому він звернувся до суду із вказаним позовом з метою захисту своїх житлових прав. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити , пояснення надала аналогічні викладеним в тексті позовної заяви. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідно до рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2004 року було припинено право власності [PERSON] на 3/8 частини квартири [ADDRESS], а власником всієї квартири став [PERSON] А тому, усунення перешкод у користуванні [PERSON] спірною кімнатою буде порушувати його права, як власника квартири. Крім того, зауважила, що на час вселення у грудні 1999 року квартира була вільна від будь-яких речей позивача за зустрічним позовом. Вислухавши пояснення учасників процесу, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.1995 року [PERSON] була власником 3/8 частини квартири [ADDRESS]. З 1996 року, за її згоди, в даній квартирі зареєстрований її син - позивач за зустрічним позовом [PERSON], що підтверджується довідкою форми №3, виданої «ЖЕК №1» від 20 квітня 2004 року №882. Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2004 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] [PERSON] про визнання договорів дарування недійсними позов задоволено: припинено право [PERSON] на 3/8 частини квартири [ADDRESS], зі сплатою грошової компенсації на належну їй частку в розмірі 47 308 грн.; визнано [PERSON] власником всієї квартири, а зустрічний позов залишено без задоволення. Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В ході розгляду справи судом було встановлено, що питання про право користування [PERSON] спірним жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України) не вирішувалось, тобто його право на користування житлом зі зміною власника не припинилось. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено в ході розгляду справи, [PERSON] дійсно чинились перешкоди у користуванні ним жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В суді був підтверджений факт встановлення металевої перегородки на сходовій клітині, що перекрила вхід до житла позивача за зустрічним позовом та не надання ключів від неї. Дані обставини також підтверджується неодноразовими скаргами позивача та його представника до органів міліції, житлово-експлуатаційної організації м. Бровари та інших органів та посадових осіб, що наявні в матеріалах справи. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, площею 11,7 кв.м. та підсобними приміщеннями в квартирі [ADDRESS], При цьому , суд не бере до уваги послання представника відповідача за зустрічним позовом на те, що [PERSON], як повноправний власник квартири, може не допускати [PERSON] до спірної квартири, так як його право на користування спірним житлом не було припинено у встановленому законом порядку. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Проте право [PERSON] на користування жилим приміщенням за місцем своєї реєстрації у спірному житлі залишилось незмінним з моменту вселення, а тому він має право безперешкодно ним користуватись ним і на даний час, так як згідно ст. 9 Житлового Кодексу ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у користуванні ним інакше як із підстав в порядку передбачений законом. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05лютого 2007 року, що набрало законної сили, по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, відшкодування моральної та матеріальної шкоди було встановлено те, що на момент вселення відповідача [PERSON], до квартири [ADDRESS], в ній не залишалося особистих речей відповідачів. За таких обставин, з урахуванням того, що позивачем та його представником, в порушення норм ст. 60 ЦПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів того, що вказане в додатках до позовної заяви майно, яким нібито перешкоджає користуватись відповідач, дійсно залишалось у спірному житловому приміщенні. А тому, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод в користуванні його майном за місцем його реєстрації. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial