Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між Банком та відповідачем 02.08.2012 року був укладений кредитний Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0332019648БН/2012. Згідно з умовами Договору Банком відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки, з лімітом заборгованості по кредиту не більше 15 000,00 грн., на строк до 31.07.2014 року включно, зі сплатою процентів в розмірі 28,00 % річних. Позичальник зобов'язався повністю повернути кредит. Однак, позичальник умови договору не виконує. Станом на 04.02.2016 року сума боргу становить 1 587,79 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 626,70 грн., заборгованість за процентами - 452,44 грн., пеня на прострочену заборгованість по тілу кредиту - 182,05 грн., пеня на прострочену заборгованість по процентах - 326,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що між позивачем та відповідачем 02.08.2012 року був укладений Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0332019648БН/2012. Згідно з умовами Договору Банком відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки, з лімітом заборгованості по кредиту не більше 15 000,00 грн., на строк до 31.07.2014 року включно, зі сплатою процентів в розмірі 28,00 % річних. Позичальник зобов'язався повністю повернути кредит. Банк взяті на себе зобов'язання виконав. Позичальник умови договору не виконав. Станом на 04.02.2016 року сума боргу становить 1 587,79 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 626,70 грн., заборгованість за процентами - 452,44 грн., пеня на прострочену заборгованість по тілу кредиту - 182,05 грн., пеня на прострочену заборгованість по процентах - 326,60 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі - 1 378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved