Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з первісним позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2011 року. Просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, в зв'язку з чим сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини. В судовому засіданні позивач за первісним позовом позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, стосовно зустрічного позову частково заперечував. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог не заперечувала. Також, [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею, та знаходяться на її утриманні, а [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 % від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягненням повноліття дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов, слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2011 року (а.с.8). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач за первісним позовом посилається на ті обставини, що протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони, не ведуть спільного господарства, з червня 2014 року не підтримують шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим, тому первісний позов підлягає задоволенню. Крім того, суд, заслухавши пояснення сторін за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, неповнолітній син сторін [PERSON] проживає разом з матір'ю, та знаходяться на її утриманні, а [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., щомісячно, починаючи з 25.03.2015 р. та до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial