Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.11.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.12.4 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та « Тарифами Банку» які викладені на банківському сайті (http://privatbank.ua/terms/pages/70/) складає між ним та Банком Договір. При укладені договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач станом на 31.10.2016 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 13\~556,74 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 274,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 9094,04 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом 3066,95 грн., штрафу за п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) 621.75 грн. Банк, посилаючись на статті 525, 527, 598, 610, 1050, 1054 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13556,74 грн. і судові витрати 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, в якій позов не визнала, посилається на пропуск банком строків позовної давності, а справу просить розглядати без її участі. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Як встановлено, 25.11.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір без номера, за яким вона отримала кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб. Відповідач станом на 31.10.2016 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 13\~556,74 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 274,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 9094,04 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом 3066,95 грн., штрафу за п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) 621,75 грн. Таким чином, позовні вимоги Банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 31.11.2010 року б/н року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем підлягають задоволенню, окрім заборгованості по пені. Вимагаючи стягнення подвійної неустойки у виді штрафів 1121,75 грн. (500+621,75) та пені і комісії 3066,95 грн., позивач не дотримується положень статті 61 Конституції України, про те, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На цьому наголошує Верховний Суд України в правовій позиції по справі № 6-2003цс15 за позовом ПАТ «Апекс-Банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором. В постанові він констатує, що недопускається одночасне стягнення штрафу і пені за кридитним договором. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного суду має враховуватись місцевим судом. За вказаних обставин суд відкидає вимогу позивача про стягнення заборгованості за пенею та комісією 3066,95 грн., як подвійний розмір стягнення і залишає стягнення у виді штрафу в розмірі 500, 00 грн. та 621,75 грн. Тому загальна сума стягнення складе 10489,79 грн. (13\~556,74 грн. 3066,95 грн.). При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. Згідно із ч. ч. 1, 2\~ ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. На обґрунтування доводів позовних вимог, банком до суду було надано розрахунок суми заборгованості, підписаний представником банку, який судом\~ визнано належним та допустимим доказом та оцінено у відповідності з вимогами\~ ст. 212 ЦПК України, тому суд приходить до висновку, що цей доказ відповідає вимогам процесуального закону і підтверджує обставини, викладені в позовній заяві. Застосування ч.3 ст. 267 ЦК України (строку позовної давності) до даних правовідносин недоречне через те, що в 2015 році відповідачка сплатила в рахунок боргу за договором кредиту 233,5 коп., перервавши строк давності. Таким чином, позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 25 листопада 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями статті 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial