Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 листопада 2012 року його було прийнято на роботу на посаду виконавця робіт Державного підприємства з реконструкції та будівництва майнового комплексу Національної академії державної податкової служби України на підставі наказу № 41-к від 23.11.2012 року. Наведена обставина стверджується трудовою книжкою та наказом ДП „ПРБМК НАДПСУ № 41-к від 23.11.2012 року. З 20 червня 2013 року Державне підприємство „Підприємство з реконструкції та будівництва майнового комплексу Національного університету державної податкової служби України перейменоване на Державне підприємство „Центр капітального будівництва Міністерства доходів і зборів України на підставі наказу № 23-а від 20.06.2013 року ДП „ЦКБ МДІЗУ. З 14.05.2015 року Державне підприємство „Центр капітального будівництва Міністерства доходів і зборів України перейменоване на Державне підприємство „Центр капітального будівництва на підставі наказу № 8-а від l4.05.2015 року ДП „ЦКБ. Наказом № 25-к від 24.12.2015 року Державного підприємства „Центру капітального будівництва його було звільнено з роботи згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Однак, боржник за період часу з січня 2015 року по грудень 2015 року нарахував, але не виплатив йому заробітну плату у загальному розмірі 29965 (двадцять девять тисяч девятсот шістдесят пять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок та індексацію заробітної плати за період з січня 2015 року по грудень 2015 року. Наведена обставина стверджується довідкою ДП „ЦКБ № 7 від 09.02.2016 року. Крім того, при звільненні йому не була виплачена компенсація за невикористану відпустку, що підтверджується довідкою № 7/1 ДП „ЦКБ від 09.02.2016 року. На день предявлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний був сплатити на його користь за час затримки розрахунку становить 9877 гривень 15 копійок = 103,97 грн. /розмір середньоденної заробітної плати за останні 2 місяці/ х 95 днів / кількість днів затримки за період з 25.12.2015 року по 28.03.2016 року/. Також з відповідача підлягає стягненню невиплачена йому компенсація за невикористану відпустку у розмірі 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) гривень 10 (копійок) відповідно до довідки № 7/1 ДП „ЦКБ від 09.02.2016 року. Крім того, такими діями відповідач завдав йому моральної шкоди. Так, відповідач по справі своїми діями, які виразились у невиплаті йому заробітної плати поставив його та мою сімю у скрутне матеріальне становище, що призвело до душевних страждань і йому необхідно багато часу для організації свого життя. Розмір спричиненої йому моральної шкоди він оцінює у розмірі 10000 ( десять тисяч) гривень У звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з Державного підприємства „Центру капітального будівництва на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.12.2015 року по 28.03.2016 року у розмірі 9877 гривень 15 копійок. Стягнути з Державного підприємства „Центру капітального будівництва на його користь компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1167 грн. 10 коп. та моральну шкоду в сумі 10\~000 грн. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи про отримання рекомендованого повідомлення (а.с.26), про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 26 листопада 2012 року позивача було прийнято на роботу на посаду виконавця робіт Державного підприємства з реконструкції та будівництва майнового комплексу Національної академії державної податкової служби України на підставі наказу № 41-к від 23.11.2012 року. Наведена обставина стверджується трудовою книжкою та наказом ДП „ПРБМК НАДПСУ № 41-к від 23.11.2012 року. З 20 червня 2013 року Державне підприємство „Підприємство з реконструкції та будівництва майнового комплексу Національного університету державної податкової служби України перейменоване на Державне підприємство „Центр капітального будівництва Міністерства доходів і зборів України на підставі наказу № 23-а від 20.06.2013 року ДП „ЦКБ МДІЗУ. З 14.05.2015 року Державне підприємство „Центр капітального будівництва Міністерства доходів і зборів України перейменоване на Державне підприємство „Центр капітального будівництва на підставі наказу № 8-а від l4.05.2015 року ДП „ЦКБ. Наказом № 25-к від 24.12.2015 року Державного підприємства „Центру капітального будівництва позивача було звільнено з роботи згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Однак, боржник за період часу з січня 2015 року по грудень 2015 року нарахував, але не виплатив [PERSON] заробітну плату у загальному розмірі 29965 (двадцять девять тисяч девятсот шістдесят пять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок та індексацію заробітної плати за період з січня 2015 року по грудень 2015 року. Наведена обставина стверджується довідкою ДП „ЦКБ № 7 від 09.02.2016 року. Крім того, при звільненні позивачу не була виплачена компенсація за невикористану відпустку, що підтверджується довідкою № 7/1 ДП „ЦКБ від 09.02.2016 року. На день предявлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний був сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку становить 9877 гривень 15 копійок = 103,97 грн. /розмір середньоденної заробітної плати за останні 2 місяці/ х 95 днів / кількість днів затримки за період з 25.12.2015 року по 28.03.2016 року/. Також з відповідача підлягає стягненню невиплачена позивачу компенсація за невикористану відпустку у розмірі 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) гривень 10 (копійок) відповідно до довідки № 7/1 ДП „ЦКБ від 09.02.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у визначені законом строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум , що належить йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Суд відмовляє позивачу в частині стягнення моральної шкоди, поскільки судом не здобуто безспірних доказів того, що позивачу діями відповідача спричинено моральні страждання, які оцінюються в розмірі 10,000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved