Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом за договором №26254500156846/02-ДК від 14.05.2012 року. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» уклав з [PERSON] договір №26254500156846/02-ДК від 14.05.2012 року про відкриття та обслуговування рахунку, та надання платіжної картки. На підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 6600,00 грн. зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Відповідно до п.6.1.2 договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати грошові кошти у вигляді заборгованості за овердрафтом та основною сумою кредиту. Пунктом 7.2 відповідач зобовязався сплачувати проценти в порядку та розмірі, передбачених договором. Але з боку Відповідача наявні порушення кредитного договору. На сьогоднішній день Відповідачем не виконані зобовязання, відповідно до п.6.1.2, 7.2, 7.5 Договору, а саме: не сплачені Позивачу грошові кошти. У зв'язку з цим станом на 13.06.2017 року виникла заборгованість в розмірі 10923,41 грн., яка складається з: 5826,29 грн. основного боргу; 2989,45 грн. - заборгованості за відсотками; на підставі ст. 625 ЦК України 1802,12 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 305,55 грн. 3% річних від суми заборгованості. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10923,41 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Одночасно з позовом надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання не зявився повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області веб-порталу Судової влади України. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не зявився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не надав своїх заперечень проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобовязального права. Судом встановлено наступне. 14 травня 2012 року між ПАТ «Державний Ощадбанк банк України» та [PERSON] було укладено договір №26254500156846/02-ДК про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою (далі по тексту - Договір), за яким відповідачу було відкрито кредитну лінію. Під час укладання Договору для можливості користуванням картрахунком Відповідачу була видана платіжна карта (а.с.5-7). Відповідно до заяви-анкети на відкриття рахунку фізичній особі та випуск платіжної карти [PERSON] від 17 квітня 2012 року відповідачу банком було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 6600,00 грн. Відповідно до розділу 7 Договору, банк відкриває клієнту кредитну лінію за заявою клієнта з лімітом кредиту 6600,00 грн.. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії банківської платіжної картки, в тому числі при випуску банківської платіжної картки на новий строк. Процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 24 % річних. Проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 35 % річних. Проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману клієнтом суму кредиту та на строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно та до дня фактичного повернення кредиту (його частини). Споата нарахованих процентів за користування кредитом та процентів за перевищення витратного ліміту (овердрафту) здійснюється щомісячно до 25 числа, шляхом договірного списання коштів з рахунку клієнта. (а.с.6). Отримання коштів відповідачем підтверджується випискою за рахунком [PERSON]А за період з 26.07.2013-13.06.2017 року (а.с.15). Відповідач станом на 13.06.2017 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним з [PERSON], (а.с.11) вбачається, що станом на 13.06.2017 року існує заборгованість, яка складається з основного боргу (тіло кредиту) в розмірі 5826,29 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту в розмірі 2989,45 грн. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати нараховані на прострочену суму боргу (тіла кредиту) та прострочених процентів та 3% річних за простроченим кредитом та простроченими процентами, надавши відповідний розрахунок (а.с.12-14). Наданий розрахунок (а.с.12-14) суд вважає правильним. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 10 923,41 грн., яка складається з: 5\~826,29 грн. основного боргу; 2\~989,45 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 809,85 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01 серпня 2016 року по 31 травня 2017 року; 992,27 грн. інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 01 вересня 2014 року по 31 травня 2017 року; 150,85 грн. 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 03.08.2016 р. по 13.06.2017 р.; 154,70 грн. 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 26.08.2014 року по 13.06.2017 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved