Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він перебував з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб розірвано. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Факт батьківства дитини підтверджується свідоцтвом про народження їхньої дитини, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області [NUMBER] від 05.06.2013 року. Зазначив, що після розірвання шлюбу його син залишився проживати з Відповідачем. Стверджував, що фактично з самого моменту розлучення, у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони Відповідача. Вважав, що це порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу суперечить інтересам дитини. Так, весь цей час він намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом 28.02.2012 року Позивач звернувся із заявою до служби у справах дітей виконкому Дніпровської районної у м. Херсоні ради щодо визначення його участі у вихованні сина, рішенням якої № 109 від 28.03.2012 року йому визначено час спілкування з його дитиною. Проте відповідач ігнорувала вказане розпорядження та продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з сином та участі у його вихованні. Внаслідок цього він був змушений знову звернутися до служби у справах дітей з питанням переглянути визначений графік побачень. Так, рішенням № 330 від 12.12.2014 року його заяву було задоволено, призначено графік побачень кожного 2 та 4 місяця з 09 год. 00 хв. суботи до 15 год. 00 хв. неділі, 1,5 місяця під час літніх канікул, 1 тиждень під час зимових канікул за місцем його проживання. Але, вказане рішення також Відповідачкою не виконувалось. Крім того, зазначив, що остання спроба побачитись із дитиною відбулась 30.08.2015 року, що завершилось викликом представників органу внутрішніх справ за місцем проживання Відповідача, які на місці прийняли у нього заяву про чинення йому перешкод Відповідачем у спілкуванні з дитиною. Просив суд зобов'язати Відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином, [PERSON], [INFO], шляхом визначення наступних способів участі у вихованні: -Побачення із дитиною кожного 2 та 4 тижня місяця з 09 год. 00 хв. суботи до 15 год. 00 хв. неділі за місцем проживання батька, -Побачення з дитиною у святкові дні: 01 вересня, на день народження дитини, Новий рік, -Відвідування дитиною місця проживання батька протягом 1,5 місяця під час літніх канікул та 1 тижня пі час зимових канікул, -Необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування. В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що Позивач має негативний вплив на дитину, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.02.2010 року шлюб між сторонами розірвано, та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно та до повноліття дитини, починаючи з 02.11.2009 року. Із свідоцтва про народження, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ч.1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності до норм ч.1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно з ч.1. ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Рішенням № 109 від 28.03.2012 року, Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, призначив Позивачу графік побачень з його малолітнім сином [PERSON], [INFO]: кожного тижня один вихідний день з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., 1 місяць влітку за домовленістю між батьками, без присутності матері дитини. Рішенням № 330 від 12.12.2014 року, Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, призначив Позивачу наступний графік побачень з його малолітнім сином [PERSON], [INFO]: кожного 2 та 4 тижня місяця з 09 год. 00 хв. суботи до 15 год. 00 хв. неділі, 1, 5 місяця під час літніх канікул, 1 тиждень під час зимових канікул, за місцем проживання батька. Рішення «Про призначення днів побачень з малолітнім [PERSON].» № 109 від 28.03.2012 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради, втратило чинність. Згідно Договору купівлі - продажу житлового будинку від 22.08.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Пестрецовим В.В. Нижньосірогозької державної нотаріальної контори Херсонської області, [PERSON], придбав житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], дане підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 27.08.2012 року. Згідно абз.1, 2 ч.2 ст.159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст.9 Конвенції прав дитини передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно ч.ч.1-4 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров'ю. До пояснень Відповідача, суд відноситься критично, оскільки Відповідач не надала жодних доказів, щодо негативного впливу Позивача на їх спільного сина [PERSON] Таким чином, враховуючи викладене, оскільки сторони не досягли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною в позасудовому порядку, в зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково та визначити порядок спілкування позивача з дитиною, шляхом визначення наступних способів участі у вихованні: побачення із дитиною кожного 2 та 4 тижня місяця з 10 год. 00 хв. суботи до 15 год. 00 хв. неділі за місцем проживання батька, побачення з дитиною у святкові дні: 01 вересня, на день народження дитини, Новий рік в присутності матері, відвідування дитиною місця проживання батька протягом 1 місяця під час літніх канікул та 1 тижня під час зимових канікул, необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, що буде відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial