Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з 28.11.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що в теперішній час діти мешкають з ним і після розірвання шлюбу залишаться проживати з ним. Спору про поділ спільного сумісного майна не мають. Причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки, свідками яких є їхні неповнолітні діти. Відповідач вихованням дітей не займається, їхнім життям не цікавиться, може в будь-який час піти з квартири, покинувши дітей та повернутися через декілька днів. Позивач також вказує, що поки він перебуває на роботі, вихованням дітей займається його мати. З 20.08.2018 року він з дітьми мешкає окремо. Внаслідок нехтування сімейними цінностями з боку відповідача він не має бажання в подальшому підтримувати з нею нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги, оскільки ці почуття були втрачені. В теперішній час їхня сімя фактично не існує і подальше перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 28.11.2009 року, судові витрати залишити за ним. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу без його участі, спір по поділ майна подружжя відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з ним, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 24-26, 31-38), причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала, у зв'язку з чим, зі згоди позивача, на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 424840, виданого повторно 11 вересня 2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 244 (а.с. 39). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~1-КИ\~№ 274493,\~виданого 12\~травня 2010\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Тернівського міського\~управління юстиції\~Дніпропетровської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 473319, виданого 18 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, внаслідок чого\~між ними\~постійно виникають\~сварки, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають за різними адресами. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як відповідач не скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище обране при реєстрації шлюбу [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved