Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.07.2009 року він уклав шлюб з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі у них народилася дитина, син [PERSON], [INFO]. 17.12.2013 року на підставі рішення Вугледарського міського суду з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів заробітку, доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.12.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. 15.01.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Окрім цього рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11.01.2017 року було визначено місце проживання дитини разом із батьком, позивачем у справі. цим рішенням також було встановлено, що відповідачка разом із сином не проживає, та єдиним з батьків, хто проживає разом і з дитиною є батько. Таким чином вважає, що підстави для стягнення із нього аліментів на користь відповідачки відсутні. Тому просить суд звільнити його від сплати аліментів. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася. надала суду заяву у якій зазначила, про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити. Відповідно до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 680220 (а.с.7) Згідно рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 17.12.2013 року у справі № 223/1128/13-ц з [PERSON] було стягнуло аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з моменту подачі позову - 06.12.2013 року і до повноліття дитини. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11.01.2017 року у справі 221/6163/16-ц було визначено місце проживання дитини [PERSON] [INFO] разом із батьком [PERSON] який мешкає в Донецькій області, в [ADDRESS]. На даний час дитина проживає разом з батьком, та повністю знаходиться на його утриманні. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2ст.\~181\~Сімейного Кодексу\~України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3ст.\~181\~Сімейного Кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2ст.\~197\~Сімейного Кодексу\~України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови №3Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина 1\~статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192СКУкраїни тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.\~273\~СК України має на меті скасування їх присудження. Враховуючи встановлені судом обставини,а саме те,що наданий час неповнолітня дитина [PERSON] не проживає з матірю, з батьком дитина мешкає з 2015 року, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком. На підставі викладеного,

Outcome: approved