Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 17.06.2015 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором, за яким відповідач отримувала кредит на суму 25740,99,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача станом на 29.12.2016р. заборгованість за кредитним договором в сумі 32470,92 грн., яка складається з наступного: 24915,67 заборгованість за кредитом, 2495,79 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2989,86 - заборгованість за пенею та комісією, 1969,60 штраф, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Окрім того, позивач просить стягнути на свою користь судовий збір 1600 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У судовому засіданні встановлено, що 17.06.2015 року між позивачем та відповідачем була укладена Генеральна угода б/н про реструктуризацію заборгованості і приєднання к Умовам та правилам надання продукту кредитних карток, згідно з умовами якої останній отримав від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів у розмірі 25740,99 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.06.2018 року. Дана угода складається з самої Генеральної угоди б/н про реструктуризацію заборгованості і приєднання к Умовам та правилам надання продукту кредитних карток та Умов і правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши відповідачу кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів в сумі 25740,99 грн., яку (картку) відповідач отримав та використав кредитні кошти в своїх цілях. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого, станом на 29.12.2016р. заборгованість за кредитним договором в сумі 32470,92 грн., яка складається з наступного: 24915,67 заборгованість за кредитом, 2495,79 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2989,86 - заборгованість за пенею та комісією, 1969,60 штраф, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Генеральною угодою б/н про реструктуризацію заборгованості і приєднання к Умовам та правилам надання продукту кредитних карток від 17.06.2015 року у розмірі 32470,92 грн. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір 1600 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved