Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачкою [PERSON], було укладено кредитний договір за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у тимчасове користування, відсотки за користування кредитом розраховуються на підставі відсоткової ставки у розмірі 3,1 % на місяць, з кінцевим терміном поверненням 17.01.2011 року. 26.01.2011 року ВАТ «Надра» було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ВАТ КБ «Надра» в ПАТ КБ «Надра». Оскільки відповідачка [PERSON] неналежним чином кредитні зобов'язання не виконує, позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки виниклу станом на 13.11.2013 року заборгованість у сумі 21794,49 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про проведення судового розгляду без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка двічі у судові засідання не з'явилася, хоча про час та місце проведення судових засідань була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила і з заявою про розгляд справи за її відсутності не зверталась, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд встановив, 06.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачкою [PERSON], було укладено кредитний договір за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у тимчасове користування, відсотки за користування кредитом розраховуються на підставі відсоткової ставки у розмірі 3,1 % на місяць, з кінцевим терміном поверненням 17.01.2011 року. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 1.1., п. 1.1.2, п. 1.1.3, п. 1.1.3.1, п. 1.1.4 кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані відсотки у строки та в розмірах, що встановлені кредитним договором щомісячно. Разом з тим, відповідачкою [PERSON] кредитні зобов'язання належним чином не виконуються, в результаті чого, згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 13.11.2013 року складає 21794,49 грн., яка складається з: 6479,09 грн. - основного боргу за тілом кредиту, 12016,37 грн. - процентів, 2469,03 грн. - пеня, 830,00 грн. - штраф, 773,32 грн. - індекс інфляції. 26.01.2011 року ВАТ «Надра» було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ВАТ КБ «Надра» в ПАТ КБ «Надра». Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язань щодо повернення чергової суми позички є право заявника вимагати дострокового повернення суми частини боргу що залишилася, та сплати процентів. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Судом враховано, що відповідачами не надано доказів на спростування позовних вимог, які суд знаходить обґрунтованими та, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved