Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що у 1997 р. йому була надана квартира [ADDRESS] , в якій він на даний час проживає та зареєстрований. З 2018 р. у вказаній квартирі зареєструвала та проживає його донька [PERSON] Він звернувся до відповідача з заявою про приватизацію вказаної квартири, однак йому було відмовлено у приватизації, у зв`язку з тим, що в нього був відсутній ордер на жиле приміщення. На момент вселення в квартиру діяли нормативно-правові акти, відповідно до яких ордер на приміщення діяв протягом 30 днів, а при вселенні в житлове приміщення громадяни здавали ордер у ЖЕК. З часу вселення в квартиру і до дійсного часу житловий будинок обслуговувався декількома житлово-експлуатаційними організаціями. Вважає відмову відповідача у приватизації квартири незаконною. Просить суд: зобов`язати відповідача вчинити дії по передачі у спільну часткову власність (приватизації) та члену її сім`ї доньці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав просив задовольнити. Представник відповідача Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи КП «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради у судове засідання не з`явився. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1997 р. зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Також за вказаною адресою зареєстрована донька позивача [PERSON] . Листом від 28.08.2019 р. Департаменту забезпечення ресурсних платежів позивачу [PERSON] було відмовлено у проведенні приватизації квартири [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. З аналізу вказаної норми вбачається, що вищезазначений перелік підстав для відмови в приватизації житлового приміщення є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому на спірне житлове приміщення не розповсюджується. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ст. 59 Житлового кодексу Української РСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Ордер на квартиру [ADDRESS] у судовому порядку не визнавався не дійсним, тому у відповідача фактично було відсутнє право відмовляти позивачу у приватизації займаного ним житла.

Outcome: approved