Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 15.11.2013 року відповідача визнано винним у скоєнні по відношенню до нього злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: шахрайстві. Внаслідок дій відповідача йому було завдано матеріальну шкоду в сумі 3310 грн., а також моральні страждання, що виявились у психологічному дискомфорті, порушенні душевної рівноваги, погіршенні самопочуття. Завдану моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 3310 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу в сумі - 300 грн.. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав з підстав, у ньому зазначених, просив їх задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечуючи свою вину у заподіянні позивачу матеріальної та моральної шкоди, але просив суд при постановленні рішення врахувати його матеріальне становище, оскільки він нещодавно влаштувався на роботу та отримує невелику зарплату. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у лютому 2013 року, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, під приводом придбання коня для потерпілого [PERSON], заволодів грошовими коштами останнього в сумі 3310 грн. Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області [PERSON] засуджено за ст. 190 ч. 1 КК України до одного року обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік. Даний вирок набрав законної сили 16 грудня 2013 року. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 56 КПК України також передбачає право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, враховуючи вище викладені обставини, а також той факт, що вина [PERSON] встановлена, причинний зв'язок між його неправомірними діями та наслідками, що настали, є вчинення протиправної дії, за яку наступила кримінальна відповідальність, суд прийшов до переконання, що вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3310 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім матеріальної шкоди, відповідач своїми діями заподіяв позивачу і моральну (немайнову) шкоду. Так, внаслідок вчиненого відносно [PERSON] злочину, у останнього, який є інвалідом третьої групи, погіршився стан здоров'я, що виявилося у психологічному дискомфорті, порушенні душевної рівноваги, погіршенні самопочуття, внаслідок чого він змушений був витрачати час на лікування, звернення до суду за захистом своїх прав, тобто відбулася зміна його звичайного способу життя та порушення звичайних життєвих стосунків. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав, що призвело до душевних страждань. Відповідно до ст. 23 ч. 2 п.2 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Ст. 1167 ЦК України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Винною особою у вчиненні злочину є відповідач [PERSON], а тому саме з нього на користь позивача необхідно стягнути моральну шкоду. У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В силу п. 9 вище вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. За таких обставин, виходячи з вимог розумності та справедливості, ступеню та тривалості моральних страждань позивача, суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, в сумі 1000 грн. Також, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрачені останнім кошти на правову допомогу в сумі 300 грн. На підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial