Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про оспорювання батьківства та виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2007. 11.05.2015 відповідач народила доньку [PERSON], у свідоцтві про народження якої він записаний батьком. На даний час відповідач звернулася до суду з позовними заявами про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та про розірвання шлюбу. Подружні стосунки між ними були припинені з липня 2015 року, оскільки він перебував на військовій службі і безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції. 14.05.2018 у підготовчі судові засідання у справах про стягнення аліментів та розірвання шлюбу відповідач не зявилася, але потім у телефонній розмові з ним вона висловила думку про те, що він може не бути батьком дитини. Після цієї розмови у нього виник сумнів щодо того, чи дійсно він є біологічним батьком дитини, оскільки під час спільного проживання відповідач зраджувала йому. У звязку з викладеним він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, у якому просить виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] відомості щодо нього, як батька дитини. Представник позивача у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Зазначила, що на час реєстрації народження доньки позивач не знав, що не є біологічним батьком дитини. Відповідач та\~її представник\~у підготовчому\~засіданні предявлені\~позовні вимоги\~визнали повністю,\~не заперечували\~проти задоволення\~позову.\~Відповідач підтвердила\~той факт,\~що позивач\~не є\~біологічним батьком\~[PERSON],\~[INFO]\~та в момент реєстрації народження доньки позивач не знав, що не є біологічним батьком дитини. Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-ОЛ №024354 26.10.2007 сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Знамянка Знамянського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №198. Згідно зі свідоцтвом про народження серії I-ОЛ №178596 малолітня [PERSON] народилася 11.05.2015 і її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно зі\~ст.136\~СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктами 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 визначено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її\~смерті не\~допускається. Оспорити\~батьківство має\~право особа,\~яка записана\~батьком дитини\~в Книзі\~реєстрації народжень\~(ст.136\~СК),\~-\~шляхом пред'явлення\~позову про\~виключення відомостей\~про неї\~як батька\~з актового\~запису про\~народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач визнала позов та підтвердила той факт, що позивач не є біологічним батьком малолітньої [PERSON], [INFO], визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що пред'явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.134 СК України, яка регламентує порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у розмірі 352 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved