Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу 9000 грн., судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що ним було надано послуги з ремону автомобіля відповідачу на суму 30000 гривень, 21000 гривень відповідач сплатив йому , а на 9000 гривень написав розписку та зобов'язався сплатити кошти протягом 43 днів. На неодноразові нагадування відповідач кошти не сплатив, тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за розпискою. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач позов не визнав та суду пояснив, що в червні 2013 року він звернувся до Бердо з приводу ремонту двигуна, останній повідомив, що вартість робіт буде складати 17-18 тис.гривень. Він погодився та залишив автомобіль, сплатив аванс 7000 гривень. В 20-х числах липня 2013 року Позивач зателефонував йому та повідомив, що вартість ремонту складає 32 тис.гривен. Він поїхав за автомобілем та надав позивачу 14 тис.гривень. Всього передав 21 тис.гривень. Оскільки він не передав всі кошти , то позивач злив з автомобіля масло та став вимагати написати розписку. Після того, як він написав розписку позивач повернув автомобіль. До правоохоронних органів він не звертався, доказів того, що писав розписку під тиском не має. Вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні позивач [PERSON] здійснював ремонтні роботи по капітальному ремонту двигуна автомобіля Мерседес Спринтер. Згідно наданої розписки [PERSON] від 22 липня 2013 року вартість ремонту складає 30000 гривень, із них 21 000 гривень передано [PERSON], а 9000 гривень зобовязався повернути частинами протягом 41 дня. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом було встановлено та визнано самим відповідачем, що позивачем були виконані ремонтні роботи у повному обсязі. До теперішнього часу відповідач гроші позивачу не повернув. Відповідач [PERSON] в обґрунтування своїх заперечень проти позову стверджував про те, що розписка ним начебто дана позивачу не у зв'язку з заборгованістю, а для того, щоб позивач повернув його автомобіль. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. У судовому засіданні відповідачем не тільки не було доведено, що він у момент укладання даного договору позики не був здатним усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а навпаки зазначив, що усвідомлював факт написання розписки, тобто він усвідомлював значення своїх дій і розумів наслідки невиконання даних зобов'язань. До правоохороних органів з часу написання розписки до теперішнього часу Відповідач не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 64 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідачем не спростовані сумніви того, що він вимушений був написати розписку. Таким чином, борг відповідача на день розгляду справи складає 9 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved