Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28.09.2012 року виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 28.09.2012 він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від шлюбу у подружжя народилася дитина, донька - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з березня 2016 року, з цього ж часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Позивач вважає, що подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачкою є недоцільним, так як сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення сумісного побуту і господарства. Спору з приводу проживання дитини, сторони не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явилася про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду (а.с. 14). Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28.09.2012 виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області, актовий запис № 27, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с. 8). Позивач стверджує, що спільно з відповідачкою не проживають з березня 2016 року. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним та документально підтверджений судовий збір в розмірі 640,00 гривень (а.с.1).

Outcome: approved