Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 03.11.2011 року. Згідно з умовами договору відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості не більше 4 000 грн. на строк до 31.10.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 14.06.2018 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, що становить 13 812 грн. 40 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 27.07.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням\~ (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 03.11.2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 03.11.2011 року. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1, 2.4, 2.6 кредитного договору банк надає клієнту кредит з лімітом у розмірі не більше 4 000 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п.п. 2.5 кредитного договору кредит надається для оплати будь-яких проведених операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів Позичальника на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Відповідно до п.п. 2.10 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за процентною ставкою 30, 00 % річних. Згідно п. 7.3.2, 7.3.3 кредитного договору банк має право отримувати від клієнта кошти у погашення заборгованості за кредитом та за процентами за користування кредитом у строки, визначені цим договором та вимагати від клієнта дострокового повернення кредити та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору, а також у разі, якщо протягом 2 календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок. Відповідно до п. 7.2.15 договору у разі надіслання банком вимоги клієнту про дострокове повернення кредиту клієнт зобовязується погасити банку, не пізніше терміну, зазначеного в такій вимозі банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та за процентами за користування кредитом. 12.06.2015 року позивач направив відповідачу претензією про погашення заборгованості № 040-29-1/2935 з вимогою в строк до 30.06.2015 року здійснити повне погашення заборгованості за кредитною лінією в сумі 4 752 грн. 01 коп. Відповідач претензію отримав, однак кредит не погасив. Згідно п. п. 8.1.1, 8.1.2 кредитного договору відповідач сплачує пеню за кожний день прострочки до дати повернення кредиту або сплати процентів за кредитом, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 14.06.2018 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 13 812 грн. 40 коп., яка складається з наступного: 3 995,15 грн. прострочена заборгованість основного боргу за кредитом; 5 621,11 грн. прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом; 38,77 грн. пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом; 1 164,14 грн. - пеня за порушення строків погашення основного боргу за кредитом;\~ 563,12 грн. - 3 % річних, 2 430,10 грн. інфляційне збільшення суми основного боргу за кредитом. Судом також встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору від 03.11.2011 року був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані умови кредитного договору порушив. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 03.11.2011 року, яка станом на 14.06.2018 року становить 13 812 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 509, 526, 610, 611, 634, 1054 ЦК України,

Outcome: approved