Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і доводи мотивує тим, що їй на праві власності на підставі договору дарування належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі крім неї та її сина [PERSON] зареєстровані її чоловік [PERSON] та син від першого шлюбу [PERSON] У 2015 році між нею та [PERSON] зіпсувалися подружні відносини, у разі чого чоловік зібрав свої речі та виїхав з зазначеної квартири. Незабаром до нього переїхав і [PERSON] . Вона, як власник квартири сплачує комунальні послуги за осіб, які зареєстровані у її квартирі, але довгий час не проживають. Реєстрація відповідачів позбавляє її можливості здійснювати право власності у повному обсязі, чим порушує її права, тому вона вимушена звернутися до суду та просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у своїй заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З договору дарування квартири від 24.07.2007 року вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 10-11). Згідно Витягу з Державного реєстру правочинів №4335481 від 24.07.2007 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16194909 від 08.10.2007 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування від 24.07.2007 року (а.с. 12-13). З довідки про склад сім`ї Донської селищної ради Волноваського району Донецької області №1515 від 16.10.2019 року вбачається, що склад сім`ї [PERSON] становить: [PERSON] - власник, [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] син (а.с. 14). З акту обстеження фактичного проживання від 25.11.2019 року Донської селищної ради Волноваського району Донецької області вбачається, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не проживають, їх особисті речі відсутні (а.с. 15). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , в будинку зареєстрований і мешкає. Відповідач по даній справі був зареєстрований в будинку, але не мешкає з 25.11.2014 року, його особистих речей в будинку не має, про те відповідач за адресою позивача зареєстрований. Враховуючи, що відповідач добровільно не мешкає в ньому без поважних причин більше одного року, його особистих речей в будинку не має, добровільно не знявся з реєстрації, до суду за викликом не з`явився, що дає право суду визнати, що він перешкоджає позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved