Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 січня 2019 року, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Форд транзіт», державний номерний знак [NUMBER] , в м. Буча по вул. Вокзальна, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , який стояв позаду, власником якого є [PERSON] . Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2019 року у справі № 367/938/19, водія [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в АТ «ПРОСТО-страхування» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АК /8680218, терміном дії з 23.04.2018 року по 22.04.2019 року. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 17 235,12 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілій відшкодована не була, у зв`язку з чим, потерпіла [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування 25 січня 2019 року звернулась до МТСБУ з відповідною заявою. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято відповідне рішення, згідно якого [PERSON] , було виплачено грошові кошти в розмірі 17 235,12 грн. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» за оплату послуг аварійного комісара, (за огляд авто та збір документів) у розмірі 800,00 грн. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою Відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги саме до Відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 18 035,12 грн., (17 235,12 + 800,00), оскільки, дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Просили стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдані збитки в порядку регресу в розмірі 18035,12 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено що 23 січня 2019 року, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Форд транзіт», державний номерний знак [NUMBER] , в м. Буча по вул. Вокзальна, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , який стояв позаду, власником якого є [PERSON] . Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2019 року у справі № 367/938/19, водія [PERSON] , [INFO] , визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в АТ «ПРОСТО-страхування» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АК /8680218, терміном дії з 23.04.2018 року по 22.04.2019 року. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту вих. №9775 від 06 лютого 2019 року про визначення вартості матеріального збитку, складеного оцінювачем-автотоварознавцем ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 17 235,12 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була, у зв`язку з чим, потерпіла [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування 25 січня 2019 року звернулась до МТСБУ з відповідною заявою. Згідно Наказу № 5394 від 03.06.2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] виплачено грошові кошти в розмірі 17 235,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 966246 від 05.06.2019 року. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 закону України № 961-VI. Зокрема подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяну внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 17 235,12 грн. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на послуги оцінювача-автотоварознавця ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», [PERSON] в розмірі 800 00 грн., суд відмовляє у цій частині з огляду на наступне. Згідно Положення п. 34.2., 34.4. ст.34, п. 40.3. ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які регулюють повноваження МТСБУ щодо залучення аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, а також інші норми вказаного Закону не передбачають право МТСБУ на відшкодування з боку винної особи витрат, пов`язаних із залученням вказаних вище осіб. Крім того, як вбачається з вказаних вище положень законодавства, залучення аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, замість власних працівників для вирішення питань, пов`язаних із страховим відшкодуванням, є правом, а не обов`язком МТСБУ. Нормами вказаного Закону, а саме п. 34.3, передбачено лише обов`язок страховика (МТСБУ) відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) в разі, якщо потерпілий самостійно обирає аварійного комісара або експерта. Будь-яких інших випадків, коли витрати на аварійного комісара, експерта або юридичну особу, у штаті якої аварійні комісари чи експерти, підлягають відшкодуванню, вказаним Законом не передбачено. Як вбачається з положень ст. 28, 29 вказаного вище Закону, до складу витрат, що відшкодовуються страховиком (МТСБУ) та які можуть бути стягнуті в порядку регресу, витрати на аварійного комісара, експерта або оплату послуг юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, також не входять. За таких обставин, відсутні підстави для відшкодування відповідачем витрат в розмірі 800,00 грн., що пов`язані із залученням позивачем на власний розсуд іншої особи. Відповідно до ст.141ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 2008,76 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial