Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10.12.2013 року між Публічним акціонерним товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 121920/31/к03. Позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі, в сумі 22700,00 грн., строком на 36 місяців з 10.12.2013 року по 10.12.2016 рік за користування кредитом процентна ставка є фіксованою і становить 23,7 % річних, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок до закінчення строку дії договору, процентна ставка становить 38 %. Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п. 1.4 Договору та 5 процентів річних (п.4.3. Кредитного договору). Пунктом 1.1. Кредитного договору передбачено, що відповідач зобов`язується використати кредитні кошти на цілі, визначені Кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов`язання за Кредитним договором, та повернути кредитодавця кредит на умовах та в строки (терміни) визначені Кредитним договором. Кредитним договором передбачено, що кінцевий строк повернення кредиту є 10.12.2016 року (п.1.3 Договору). Відповідно до п. 5.2.1 Кредитного відповідач була зобов`сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі за Кредитним договором, та повернути кредит позивачу в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється щомісячно в сумах і термінах, визначених в Додатку № 1 до Договору. Пунктом 5.2.5 Кредитного договору відповідач зобов`ячалася отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати від підприємства, яке було його роботодавцем на момент укладення договору, тільки на поточний(картковий) рахунок, відкритий у позивача, протягом всього строку (терміну) дії договору. Станом на 01.06.2016 року сума простроченої заборгованості по кредиту становить 18286,08 грн. сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 6709,86грн. Згідно п. 6.1 Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавця завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором. Згідно п. 6.2 Кредитного договору, за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов`язання за кожен день прострочення. Пунктом 6.3 Кредитного договору передбачено, що за прострочення позичальником виплаченого договором (терміну) повернення кредиту ( в тому числі строку (терміну) дострокового повернення кредиту визначеного кредитодавцем) в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавця пеню в розмірі подвійної облікової Таким чином, відповідач має сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту, що становить 4588,08 грн., та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, яка складає 1231,09 грн. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана позиція з питань практики застосування ст. 625 ЦК України висвітлена в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» 30.03.2012 № 5. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач має сплатити позивачу інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту в розмірі 2802,84 грн. Згідно довідки по рахунку № [NUMBER] останнє зарахування коштів (заробітної плати) на даний рахунок відбулося 06.08.2015 року, отже відповідач перестала отримувати заробітну плату на рахунок, відкритий у позивача, чим порушила умови договору. Таким чином, за дане порушення вона повинна сплатити 2270,00 грн. Станом на 01.06.2016 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 35887,95 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в його відсутність, подавши про це письмову заяву, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON], яка зареєстрована в м. Коростені, Житомирської області, та проживає: в [ADDRESS] належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток на 10-20 годину 02.09.2016 року, на 09-30 годину 07.10.2016 року, які відповідач отримала, що згідно ст.74 ч.6 ЦПК України є належним судовим викликом та до суду не з'явилася, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Судовий розгляд проведено в заочному порядку. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Встановлено, що 10.12.2013 року між Публічним акціонерним товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 121920/31/к03. Позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі, в сумі 22700,00 грн., строком на 36 місяців з 10.12.2013 року по 10.12.2016 рік за користування кредитом процентна ставка є фіксованою і становить 23,7 % річних, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок до закінчення строку дії договору, процентна ставка становить 38 %. Також Кредитним договором передбачено сплату пені, штрафних санкцій, інфляційних. Згідно довідки по рахунку № [NUMBER] останнє зарахування коштів (заробітної плати) на даний рахунок відбулося 06.08.2015 року, отже відповідач перестала отримувати заробітну плату на рахунок, відкритий у позивача, чим порушила умови договору. Таким чином, за дане порушення вона повинна сплатити 2270,00 грн. Станом на 01.06.2016 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 35887,95 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по кредиту - 18286,08 грн.; сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 6709,86 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4588,08 грн.; сума пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 1231,09 грн.; інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту (згідно ст.. 625 ЦК України) - 2802,84 грн.; сума штрафу згідно п. 6.4 Кредитного договору - 2270,00 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Сума заборгованості стверджується представленими позивачем розрахунком відповідач спростувань розрахунку не надав. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved