Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року, померла його бабуся [PERSON]. 14.09.2011 року нею було складено заповіт, згідно якого все своє майно вона заповідала позивачеві. Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 1,7987 га, яка знаходиться на території Сьомаківської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства. Як єдиний спадкоємець за заповітом позивач вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном. Спадкоємцем який претендує на обов'язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON]. Позивач, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, так як знаходився на роботі за кордоном і не міг фізично подати заяву до нотаріуса, тому й пропустив установлений строк. В судове засідання сторони не з'явились, однак подали до суду заяви в яких просять справу розглянути в їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують. Оскільки в судове засідання сторони по справі не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому треба виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини: [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] ВІД 10.06.2013 (а.с. 4) За життя, 14.09.2011 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Сьомаківської сільської ради, згідно якого спадкоємцем є позивач по справі. (а.с. 7) Суд визнає за поважну причину пропуску строку прийняття спадщини те, що позивач знаходився на роботі за кордоном, а тому позов підлягає задоволенню. Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджена причина пропуску строку для прийняття спадщини, який пропущено з поважної причини, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ст.ст. 1223,1233, ч. 5 ст. 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved