Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. У звязку з невиконанням відповідачами своїх батьківських обовязків дитина у жовтні 2017 року була влаштована до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Шостка, а у грудні того ж року [PERSON] звернувся до служби у справах дітей з заявою, в якій попросив допомоги у вирішенні питання позбавлення батьківських прав його батьків. За інформацією обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Шостка батьки не цікавляться життям, здоровям, вихованням, потребами свого сина, не забезпечили його необхідними речами: одягом та взуттям відповідно до сезону, санітарно-гігієнічними засобами та канцелярським приладдям. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 16.03.2018 року [PERSON] та [PERSON] не заперечили проти позбавлення їх батьківських прав. Тому виконком Лебединської міської ради просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх сина [PERSON] та стягнути з них на його утримання аліменти. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі до суду не зявилися, в наданих заявах просили справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 28). У 2003 році рішенням суду шлюб між відповідачами було розірвано, дитину залишено проживати з матірю, а рішенням суду від 04.07.2011 року (а.с. 24) місце проживання дитини визначено з батьком. 29.09.2011 року Лебединським райсудом ухвалено рішення (а.с. 23), яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина. У квітні 2016 року до служби у справах дітей надійшла інформація, що неповнолітній [PERSON] посварився з батьком і з ним не проживає, а мати відмовляється нести відповідальність за його життя та здоровя, оскільки місце проживання дитини визначено з батьком, що вбачається з заяв (а.с. 21, 22). Наказом № 18 від 16.06.2017 року (а.с. 15) дитину будо поставлено на облік дітей, які опинилися у скрутних життєвих обставинах. 10.10.2017 року комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішенням про направлення [PERSON] за його заявою до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Шостка в звязку з непорозумінням з батьками, що вбачається з витягу з протоколу (а.с. 30-31). У жовтні 2017 року дитина була влаштована до вказаного центру (а.с. 7), а у грудні 2017 року [PERSON] звернувся до служби у справах дітей з заявою (а.с. 6), в якій попросив допомоги у вирішенні питання позбавлення батьківських прав його батьків, оскільки вони його матеріально не забезпечують, не мають можливості та бажання його виховувати. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 16.03.2018 року [PERSON] та [PERSON] не заперечили проти позбавлення їх батьківських прав. На цьому ж засіданні було прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх сина [PERSON], [INFO], що вбачається з протоколу (а.с. 32). 21.03.2018 року рішенням виконкому Лебединської міськради № 70 (а.с. 33) затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх сина. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларація прав дитини, як принципове положення визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, так як не виявляють будь-якого інтересу до її життя, не піклуються про її здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, а тому повинні бути позбавлені батьківських прав. Ухвалюючи рішення в частині стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на утримання їх сина до його повноліття. Розмір стягуваних аліментів слід визначити у частці від їх заробітку, але не менше мінімального розміру, визначеного закон. При цьому, розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], а також їх отримувача слід змінити та стягувати з 28.03.2018 року (дня предявлення даного позову до суду) аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідачки щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття та перераховувати аліменти на користь державної установи, де буде перебувати дитина. Попередній виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] відкликати. Розподіл судових витрат слід провести в порядку ст. 141 ЦПК України, поклавши їх на відповідачів.

Outcome: approved