Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому вказав, що з листопада 2013 року він проживає у незареєстровану шлюбі із [PERSON] у с. Мала Шурка Новоушицького району. [INFO] у них народилась донька [PERSON]. У зв'язку із тим, що позивач та [PERSON] не перебували у шлюбі, позивач надав останній письмову заяву для здійснення відповідного актового запису в органах реєстрації актів цивільного стану. У січні 2016 року, укладаючи контракт на військову службу, він подав свідоцтво про народження доньки, з якого дізнався, що батьком дитини записаний не він , а [PERSON], який є колишнім чоловіком [PERSON], оскільки шлюб між ними розірвано 11 липня 2016 року. Відповідач [PERSON] є громадянином Республіки Узбекистан та постійно проживає в м. Кагли Шоватського району Хорезмської області, протягом останніх п'яти років в Україну не приїжджав, а [PERSON] не виїжджала за кордон України. Просить виключити із актового запису про народження доньки [PERSON] відомості про батька дитини [PERSON] та визнати його батьком дочки [PERSON]. Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно не повідомляла позивачу , що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та , що батьком дочки [PERSON] записаний останній, оскільки боялась зіпсувати відносини із позивачем. Також підтвердила, що дійсно позивач являється біологічним батьком [PERSON]. Відповідач [PERSON] є громадянином Республіки Узбекистан та постійно проживає в м. Кангли, Шоватського району, Хорезмської області, у зв'язку з цим, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] був допитаний згідно з умовам Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 р., Договору між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах, який ратифіковано 05.11.1998 р., Шоватським міжрайонним судом по цивільних справах Республіки Узбекистан і в судовому засіданні позов визнав, просив розглянути справу у його відсутності, про що свідчить протокол судового засідання від 02 жовтня 2016 року та заява від його імені. Дослідивши докази справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11 липня 2016 року, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. З листопада 2013 року по даний час сторони [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, про що свідчить довідка Новоушицької селищної ради № 760 від 17 серпня 2016 року. [INFO] у відповідачки [PERSON] народилася донька [PERSON], про що 26 листопада 2014 року зроблено актовий запис № 65. Батьком дитини, згідно свідоцтва про народження , був записаний [PERSON]. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Також в ч. 2 ст. 129 Сімейного кодексу України зазначено, що до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гронмарк проти Фінляндії» вказав, що він не може прийняти той факт, що національні органи влади дозволили юридичній реальності суперечити біологічній реальності, покладаючись на абсолютну природу строку позовної давності. Суд встановив, що навіть звертаючи увагу на межі розсуду Держави, суд вважає, що застосування негнучкого строку позовної давності щодо справ встановлення батьківства, незважаючи на обставини конкретної справи і, особливо, обов'язок позивача вчинити певні дії у межах цього строку позовної давності, порушує основу права на повагу до особистого життя особи, закріпленого статтею 8 Конвенції. У справі «Роман проти Фінляндії» (заява № 13072/05 від 29 січня 2013 року) суд встановив, що негнучкі строки позовної давності або інші перешкоди щодо позовів оскарження батьківства, які застосовуються без винятків, порушують статтю 8 Конвенції. Відповідач [PERSON] заперечує проти свого батьківства відносно дитини [PERSON], позивач визнає батьківство повністю, вважає дитину своєю, відповідач [PERSON] також підтвердила батьківство дитини [PERSON], достовірно знаючи походження своєї доньки. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред»являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, судом встановлено, що подружжя [PERSON], будучи в зареєстрованому шлюбі, припинили шлюбно-сімейні відносини. Натомість з листопада 2013 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, що дає підстави суду вважати можливим визнати факт батьківства позивача відносно дитини - [PERSON], [INFO].

Outcome: approved