Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно з кредитним договором № 574155 від 11 травня 2007 року [PERSON] було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості та платності грошові кошти в сумі 21 600 доларів США, строком на 218 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 12,99 % річних, а у випадку прострочення терміну виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків, відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі підвищеної відсоткової ставки у розмірі 25,98 %. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених Кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 11.05.2007 року, де предметом іпотеки виступає нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Крім того, в якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших обов'язкових платежів передбачених Кредитним договором , [PERSON] виступив поручителем відповідно до договору поруки від 11.05.2007 року, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник. Згідно із п.3.3.2 Кредитного договору [PERSON] повинна була щомісячно вносити мінімальний необхідний платіж у розмірі 262 доларів США. Натомість на сьогодні умови кредитного договору [PERSON] не виконуються належним чином. Станом на 10 червня 2015 року за кредитним договором виникла заборгованість перед банком зі сплати зобов'язань, яка становить 22 122,43 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 468 316,34 грн. Вказана заборгованість складається із : заборгованості за кредитом в сумі 17 621,53 доларів США; заборгованості по сплаті відсотків в тому числі прострочених 1 748, 42 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту - 58 268,07 грн., що еквівалентно за курсом НБУ 2752,48 доларів США, яка нарахована відповідно до п.5.2 Кредитного договору. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, позивач вимагає дострокового виконання зобов'язань за кредитами, відсотками та нарахованою пенею. Просив суд стягнути достроково солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість станом на 10.06.2015 року у розмірі 22 122,43 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 468 316,34 грн. за кредитним договором № 574155 від 11 травня 2007 року. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] надала зустрічний позов до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним, просила суд визнати недійсним кредитний договір № 574155 від 11.05.2007 року, укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Зарахувати із суми проведених платежів суму рівну вартості отриманого кредиту [PERSON] - 21 600 доларів США як суму повернутого кредиту. Зобов'язати відповідача повернути [PERSON] раніше сплачені платежі у рамках обслуговування кредиту у сумі 2064 долари США 33 центи. Підставою для визнання кредитного договору недійсним позивачка зазначає порушення Банком ст.11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 : зокрема в кредитному договорі не зазначено загальну сукупну вартість кредиту, з урахуванням процентної ставки за ним, вартості супутніх послуг та фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту; не зазначено графіку погашення кредиту, тому через ненадання позивачці за зустрічним позовом чіткої та незрозумілої інформації щодо вартості кредиту, кредитодавець ввів її в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Так, станом на 20.04.2015 року [PERSON] було здійснено плату за кредитом в сумі 23 664,33 доларів США, що на 2 064,33 доларів США перевищує суму отриманого нею кредиту. До подачі позову та отримання розрахунків їй не було відомо яким саме чином проводиться зарахування платежів по кредиту. Зазначена інформація не була їй роз'яснена під час укладення кредитного договору, вона вважала, що здійснює погашення кредиту в першу чергу, а потім проценти за його користування. Відповідно до ст. 215, 236,548 ч.2 ЦК України, позивач повинен повернути відповідачеві суму наданого кредиту 21 600 доларів США, а відповідач повинен повернути позивачеві - [PERSON] раніше сплачені платежі у рамках обслуговування кредиту в розмірі 2 064,33 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, зустрічний позов не визнав, пояснивши, що [PERSON] підписуючи кредитний договір, погодилася з усіма умовами щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у строки, встановлені цим договором. При цьому підписанням даного договору позичальник висловив свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов'язковими платежами, передбаченими чинним законодавством. Кредитний договір № 574155 від 11 травня 2007 року відповідає вимогам чинного законодавства, тому немає підстав для визнання його недійсним. [PERSON] не надано доказів, згідно з якими, відповідно до ст. 203 ЦК України, необхідно визнати кредитний договір недійсним, а посилання [PERSON] на несправедливість умов кредитного договору є суб'єктивним. Відповідачка [PERSON], її представник не визнали позову, підтримали зустрічний позов, з підстав викладених у зустрічній позовній заяві. Відповідач та третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, через оголошення в пресі. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, кредитну справу, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 574155, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 21 600 доларів США в порядку та на умовах, визначених цим договором для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири. П. 1.3 Договору передбачено плату за користування та управління Кредитом : відсотки за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних, у випадку прострочення терміну виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі підвищеної відсоткової ставки у розмірі 25,98 % річних (із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360). П.1.4 Договору передбачає строк надання кредиту - 218 місяців. П.3.3 передбачає повернення кредиту у розмірі щомісячної суми мінімально необхідного платежу у розмірі 262 долари США до 20 числа кожного місяця. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді, при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. П.5.1 - 5.4 Кредитного договору передбачена відповідальність за невиконання умов Договору, зокрема пеня в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначеного у п. 3.3.3 цього Договору. З розрахунку заборгованості наданого позивачем за первісним позовом станом на 10.06.2015 року слідує, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 17 621,53 доларів США за кредитом, 1748,42 долари США - заборгованість за відсотками, 2 752,48 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту. При цьому з 22.06.2007 року до 20.11.2014 року [PERSON] сплачувалися щомісячно платежі у розмірі зазначеному у кредитному договорі, в деяких місяцях в більшому розмірі, ніж мінімально необхідний щомісячний платіж, що підтверджується також квитанціями наданими [PERSON] Наступний платіж було здійснено 20.04.2015 року в сумі 130 доларів США і більше платежі за кредитним договором від відповідачки [PERSON] не надходили. Порушення умов кредитного договору відбувалося з квітня 2014 року, коли [PERSON] перестала своєчасно вносити плату за кредитним договором, тому з 10.06.2014 року позивачем нараховувалася пеня до 09.06.2015 року, розмір якої становить 2752,48 доларів США. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 11.05.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом іпотеки є квартира, розташована на 9 поверсі за адресою : [ADDRESS]. Також в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 11.05.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 5741 від 11.05.2007 року. П.1.2 вказаного Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим необумовлене та абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п.1.1 цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи слідує, що позивач та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір, за яким Банк надав позичальниці споживчий кредит в іноземній валюті в сумі 21 600 доларів США строком до 11.07.2025 року шляхом сплати суми щомісячного мінімально необхідного платежу - 262 долари США до 20 числа кожного місяця протягом 218 місяців (ануїтетний платіж), зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 12,99 % річних для придбання квартири. Крім того, з метою забезпечення зобов'язання Банк уклав договір поруки з [PERSON], за яким останній виступив поручителем [PERSON] і відповідає солідарно за невиконання зобов'язань [PERSON] в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] починаючи з дати укладення кредитного договору - 11.05.2007 року виконувала умови договру та сплачувала майже щомісячно необхідний мінімальний платіж, неустойку за порушення умов кредитного договору до 20.11.2014 року, потім сплатила останній платіж 20.04.2015 року, і з цього часу припинила здійснювати оплату боргу за кредитним договором. Оскільки з 20.11.2014 року [PERSON] порушувала умови кредитного договору, позивач правомірно звернувся 18 серпня 2015 року до суду з позовом про дострокове стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в достроковому порядку, що передбачено ст. 1050 ч.2 ЦК України. Відповідач [PERSON] є солідарним боржником на підставі договору поруки від 11.05.2007 року, укладеного між ним та ВАТ КБ «Надра», тому заборгованість за вказаним Кредитним договором в сумі 22 122,43 доларів США підлягає стягненню з нього достроково солідарно із [PERSON] Оскільки відповідно 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня, тому суд вважає, що з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості визначена у іноземній валюті, але переведена в українську за курсом. Поте оскільки позивачем не було збільшено позовні вимоги та не надано додаткового розрахунку суми заборгованості за кредитом з часу подачі позову, у позовній заяві визначено курс гривні по відношенню до долару США станом на 10.06.2015 року, тому суд здійснює розрахунок заборгованості саме за курсом зазначеним позивачем. 22 122, 43 дол. США Х 21,16 = 468 316,34 грн., інакше збільшення суми заборгованості вважатиметься виходом за межі позовних вимог. З цих пістав первісний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ч.2 Закону України «Про захист прав споживачів» ( в редакції чинній на час укладення договору 11.05.2007 року), перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно зі ст. 18 цього Закону, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. За змістом ч. 2 ст. 19 Закону України « Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Зі ст. 215 ЦК України слідує, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Сукупною вартістю кредиту є інформація про процентну ставку, вартість сукупних послуг та інших фінансових зобов'язань позивача, варіанти погашення кредиту, кількість платежів, їх періодичність та обсяги. Із матеріалів справи вбачається, що п. п. 1.3, 3.3 укладеного кредитного договору були передбачені розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту, кількість платежів та їх періодичність (до 20 числа щомісяця), обсяги платежів (щомісяця ануїтет в розмірі 262 доларів США), кількість платежів (218 місяців). Позивачка за зустрічним позовом [PERSON], як вбачається з розрахунку наданого ПАТ КБ «Надра», протягом тривалого часу з 2007 року до 2014 року проводила оплату на виконання кредитних зобов'язань і з даним позовом звернулась лише після звернення банківської установи з позовом про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором, тому доводи позивача про те, що умови кредитного договору не містять загальної суми щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту, не є підставою для визнання кредитного договору недійсним, оскільки ця сума визначається шляхом однієї арифметичної операції, а саме множення 262 дол. США (щомісячний ануїтетний платіж) на 218 місяців (строк дії кредитного договору). Посилання позивачки на відсутність п. 1.3.1 та 1.3.2 в кредитному договорі № 5741 від 11.05.2007 року та викладення у п.8.6 Договору положень про недійсність окремих положень Договору, які не тягнуть за собою недійсність кредитного договору в цілому, на думку суду, не є підставою для визнання Кредитного договору недійсним, оскільки не впливає на визначення розміру плати за кредитним договором. З матеріалів кредитної справи, в якій містяться анкети позичальника та поручителя слідує, що [PERSON] під час укладення кредитного договору ознайомилася з усіма його умовами та умовами надання кредиту, тому відсутність письмових відомостей про повідомлення споживача перед укладанням кредитного договору про орієнтовну сукупну вартість кредиту не є підставою для визнання кредитного договору недійсним, умовами кредитного договору передбачений мінімальний щомісячний платіж, а тому відсутність графіку погашення кредиту не є підставою для визнання кредитного договору недійсним, позивачкою [PERSON] не доведена наявність помилки при укладанні кредитного договору та наявності умислу у діях відповідача і сам факт обману, не надано доказів того, що умови кредитного договору є несправедливими та існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позичальнику, спосіб виконання позичальником своїх зобов'язань є ануїтетним, який погоджений сторонами. До істотних умов кредитного договору належать предмет (сума грошових коштів, що надаються позичальникові), строк повернення та розмір сплачуваних відсотків, які передбачені умовами кредитного договору, тому підписавши зазначений кредитний договір, позивачка [PERSON] погодилася з усіма його істотними умовами. Таким чином суд вважає, що позивачкою не доведено факту недійсності кредитного договору з підстав, визначених нею у зустрічному позові, тому в його задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідачів [PERSON], [PERSON] в рівних частинах підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654 грн. на користь держави, з кожного по 1827 грн.

Outcome: approved