Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 21.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2103/0508/45/019 на загальну суму 25 000 доларів США. Зі сплатою 11.9% річних за користування кредитними коштами. Для забезпечення виконання цього кредитного договору був укладений договір поруки №2103/0508/45-019-Р-1, відповідно до умов якого, позивач поручався перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В 2012 році між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ВАТ «Сведбанк» передав ПАТ «Дельта банк» право вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами. Як зазначає позивач, інформацію про те, що було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитом та забезпечувальними позовами він дізнався з досудової вимоги від 30.04.2013 року, хоча відповідач повинен був його повідомити одразу. Також, позивач вказує на те, що відповідно до п.1 договору поруки передбачено плату за користування кредитними коштами в розмірі 11.90% річних, однак, ПАТ «Дельта Банк» без погодження з ним та без його згоди вніс істотні зміни в кредитний договір №2103/0508/45/019, а саме змінив процентну ставку за користування кредитом, шляхом збільшення останньої до 12.9% річних, і про таку зміну позивача також не було повідомлено. Крім цього, позивач посилається на те, що відповідно до розрахунку, який він додає по позовної заяви, враховуючи процентну ставку в сумі 11.9% відсотків, заборгованість по тілу кредиту на момент укладення договору купівлі-продажу кредитного договору за період з 21.05.2008 року по 24.05.2012 року склала 24557,48 доларів США. ПАТ «Дельта Банк» у своєму розрахунку заборгованості за договором кредиту вказує суму у розмірі 24 555, 72 доларів США. Різниця у розмірі 1,76 доларів США може бути пояснена або незначною переплатою [PERSON] або арифметичними заокругленнями відсотків та накопиченням такого розходження за період з 21.05.2008 року по 24.05.2012 року. Свідченням того, що саме ПАТ «Дельта Банк» підвищив річну ставку до 12.9% є розрахунок заборгованості за договором кредиту, в якому нараховані відсотки за період з 24.05.2012 року по 09.06.2012 року та складають 131.99 дол. США. ПАТ «Дельта Банк» не надав позивачу повідомлення про підвищення відсоткової ставки, а якщо таке підвищення було здійснено ВАТ «Сведбанк», то таке повідомлення він також не отримував. 14.05.2013 року ПАТ «Дельта банк» надіслав досудову вимогу № 31.4-08/5453/13 від 30.04.2013 року поручителю, у якій вказав, що у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань банком виставлена претензія на загальну суму 27 617,97 доларів США. Позивач зазначив, що строк виконання основного зобов'язання по кредитному договору після направлення вимоги позичальнику повинен настати через 30 календарних днів від 14.05.2013 року, тобто дати надіслання вимоги, а саме 12.06.2013 року. Крім цього, на думку позивача граничний строк подачі позову до суду є 11.12.2013 року, тобто шестимісячний строк з дня невиконання вимоги банку. Просить визнати договір поруки №2103/0508/45-019-Р-1 від 21.05.2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони таким, що припинив свою дію на підставі закону. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на відсутність угоди між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], а відповідно, на думку позивача, не діє забезпечення угоди. Також, позивач вказує на відсутність змін в договорі поруки про нового кредитора, а відповідно до п.13 договору поруки усі зміни та доповнення до договору дійсні в тому випадку, якщо вони оформлені письмово і підписані сторонами, тому, позивач ввжав що на підставі п. 2 ст. 547 ЦК України ця угода є нікчемною. Крім цього, як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що ПАТ «Дельта банк» в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку, але відповідно до п. 11 договору поруки сторони не мають права в односторонньому порядку відмовитися від прийнятих на себе зобов'язань за договором або змінити його умови, що є підставою для припинення договору поруки. Також, позивач вважав, підставою для припинення поруки є подача позову ПАТ «Дельта банк» до нього та [PERSON] про стягнення кредитних коштів. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні просила задовольнити позов в повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права, що означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлено, що 21.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк» з однієї сторони, [PERSON] з другої сторони та [PERSON] з третьої сторони було укладено договір поруки №2103/0508/45-019-Р-1, згідно умов якого позивач зобов'язався перед банком відповідати за виконання зобов'язання щодо повернення коштів, наданих [PERSON] у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором №2103/0508/45-019 від 21.05.2008 року у сумі 25 000 доларів США, строком до 21.05.2008 року, з процентною ставкою 11.90% річних за їх використання. Згідно договору, поручитель несе солідарну відповідальність. Відповідно до п. 11 вищевказаного договору поруки, сторони не мають права в односторонньому порядку відмовитися від прийнятих на себе зобов'язань за договором або змінити його умови. Сторони домовились, що будь-які зміни до основного зобов'язання, крім змін, наслідком яких є збільшення відповідальності поручителя за договором, погоджуються між позичальником та банком самостійно, без повідомлення поручителя про такі зміни. 25.05.2012 року між АТ «Сведбанк» та АТ «Дельта банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимог, які виникли на підставі договору про надання кредиту №2103/0508/45-019 від 21.05.2008 року. На виконання умов договору від 25.05.2012 року між АТ «Сведбанк» та АТ «Дельта банк» про купівлю продаж прав вимоги, від імені первісного кредитора на ім'я [PERSON] було направлено лист повідомлення про відступлення прав за кредитним договором від 05.06.2012 року за №SDK/250512-3027/1, з зазначенням банківського рахунку нового кредитора, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень за №039150842952. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №2103/0508/45-019 від 21.05.2008 року, сума заборгованості за кредитом складає 24 555,72 доларів США., а відсоткова ставка становить 12.9%. Таким чином спростовуються ствердження позивача про неповідомлення [PERSON] про укладення договору 25.05.2012 року між АТ «Сведбанк» та АТ «Дельта банк». В цьому випадку не вимагається укладення договору між АТ «Дельта банк» та [PERSON] Згідно п. 2 договору поруки №2103/0508/45-019-Р-1, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком усім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідно по п. 3 цього ж договору поруки, відповідальність Поручителя за договором обмежується сумою кредиту, визначеного згідно з основним зобов'язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основними зобов'язаннями. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 11.06.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона було винесено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Відповідно до цього рішення, судом було встановлено відсутність факту збільшення обсягу відповідальності [PERSON] як поручителя, оскільки така відповідальність була передбачена в розділі 8 «відповідальність сторін» кредитного договору №2103/0508/45-019 від 21.05.2008 року і є лише однією із форм відповідальності за неналежне виконання зобов'язання за вказаним договором, яке було погоджене сторонами Крім цього, представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідно до п. 5.7 кредитного договору №2103/0508/45-019 від 21 травня 2008 року, позичальник зобов'язався на момент передачі зазначеного в п.1.4 об'єкта нерухомості в іпотеку застрахувати на користь банку предмет іпотеки на суму, не менше, ніж сума оцінки предмета іпотеки за іпотечним договором, та забезпечити наявність та дійсність договорів страхування (страхового полісу) протягом усього строку дії цього договору. У випадку, якщо термін дії укладеного договору страхування закінчується, а зобов'язання позичальника за цим договором залишаються невиконаними, позичальник зобов'язаний не пізніше наступного календарного дня до закінчення терміну існуючого договору страхування укласти новий договір страхування таким чином, щоб предмет іпотеки залишався застрахованим протягом усього строку дії кредитного договору та надати банку оригінал платіжних документів, що підтверджують сплату страхових платежів на наступний період страхування, а також оригінал страхового договору. У зв'язку з тим, що останній договір страхування був наданий [PERSON] до ПАТ «Сведбанк» 19.05.2011 року та строк його дії закінчувався 20.05.2012 року і після цієї дати не до ПАТ «Дельта Банк» ні до ПАТ «Сведбанк» жодних договорів страхування позичальником надано не було, а тому [PERSON] порушив п.5.7. Кредитного договору. Відповідно до п.8.4 кредитного договору сторони, за взаємною згодою, домовились без укладення будь-якої додаткової угоди до цього договору, у випадках невиконання зобов'язань, що передбачені п.п. 5.6, 5.7, 2.2 встановити порядок змін умов цього договору. Відповідно до п. 8.4.1 кредитного договору відсоткова ставка підвищується на один відсоток за кожен факт такого порушення, від рівня поточної ставки на дату порушення зобов'язання позичальника. Відсоткова ставка підвищується з дня, наступного за днем порушення строків виконання зобов'язання передбаченого п.п. 5.6, 5.7, 2.2. У випадку, якщо такий день припадає на небанківський, то відсоткова ставка збільшується з першого наступного дня, без укладання додаткової угоди. Таким чином позивач був ознайомлений про умови п.8.4.1 кредитного договору та надав згоду про підвищення відсоткової ставки, у разі порушення вимог, стосовно страхування об'єкту іпотеки, шляхом підписання договору поруки. Відповідно до цього, згоди його як поручителя, для застосування відповідальності боржника, за невиконання умов кредитного договору та укладення з ним якоїсь додаткової угоди не передбачено. Будь-яких доказів на спростування цих пояснень суду не надано. При цьому суд не може прийняти як доказ надані представником третьої особи копії договорів страхування, оскільки належним чином ці копії не завірені, а оригіналів цих договорів не представлено. За таких обставин є необґрунтованим посилання позивача на одностороннє підвищення відсоткової ставки ПАТ «Дельта банк». Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, та і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. 14.05.2013 року ПАТ «Дельта Банк» направив [PERSON] досудову вимогу №31.4-08/5450/13 від 30.04.2013 про розглядання претензії та зауважив, що у разі незадоволення цієї претензії, банк буде вимушений захищати свої права шляхом звернення до суду. 22.07.2013 року ПАТ «Дельта Банк» направив досудову вимогу за №31.4-08/08/453/13 від 30.06.2013 року поручителю [PERSON], вказавши, що заборгованість за кредитним договором станом на 29.04.2013 року становить 27 617, 97 доларів США. Таким чином, посилання позивача на припинення договору поруки 11.12.2013 року є передчасним, оскільки строк дії основного зобов'язання встановлений кредитним договором та визначений до 21.05.2038 року. Подача позову ПАТ «Дельта банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів не є підставою для припинення договору поруки на що посилається позивач. Відповідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача судові витрати не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed