Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій пояснив, що 06 березня 2012року [PERSON] під розписку позичив у [PERSON] гроші в сумі 11560грн. зі строком їх повернення до 10.04.2012року. Позивач 11 квітня 2012 року предявив відповідачу вимогу про повернення боргу в сумі 11560грн, але відповідач відмовився повертати борг, мотивуючи це фінансовими труднощами. На цій підставі позивач вимушений звертатися до суду та просити стягнути з відповідача борг у сумі 11560грн, а також 3% річних за несвоєчасний розрахунок в сумі 570,64грн. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимог підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що підставою для написання розписки стало те, що в той час у [PERSON] знаходився на ремонті його автомобіль [NUMBER], який потрапив у ДТП. Автомобіль він передав [PERSON] в вересні 2011року.При передачі автомобіля попросив [PERSON] оцінити вартість робіт, на що останній запевнив, що робота буде виконана якісно та за доступною ціною. Ніякого договору на ремонт мого автомобіля сторони не укладали..Фактично ремонт автомобіля відбувався в листопаді 2011року. На вимоги [PERSON] відповідач передавав йому гроші для придбання матеріалів та оплати робіт. Його автомобіль знаходився на ремонті з вересня 2011 року до березня 2012року. За весь цей період він передав [PERSON] гроші в сумі 11000грн. та придбав запчастин на суму 900грн. На при кінці січня 2012 року [PERSON] надав Заказ-наряд від 02.01.2012року згідно якого вартість ремонту склала16470грн та вартість запчастин - 10966грн, а всього на суму 27436грн. На питання чому така вартість ремонту, [PERSON] пояснив, що вигідно щоб вартість ремонту була більшою, оскільки страхова компанія буде орієнтуватися не на висновок експерта, а на Заказ-наряд. В березні 2012року він звернувся з проханням прискорити виконання ремонту автомобіля. [PERSON] надав ще один екземпляр Заказ-наряд № 84, але вже від 26.09.2011року, згідно якого вартість робіт по ремонту автомобіля склала 19442,00грн, а вартість запчастин - 12557,00грн. , а всього на суму 32999,00грн. Домовилися, що відповідач залишився винен ще 11560грн, про що написав розписку. Саме позивач наполягав на існуючому тексті розписки та заперечував проти посилання у розписці, на ту обставину, що борг виник за послуги по ремонту автомобіля. Якщо не буде написано розписки вказаного змісту, то [PERSON] не поверне автомобіль. Таким чином розписка була написана під тиском та погрозою не повернення автомобіля. Написання боргової розписки для позивача було здійснено під впливом насильства, оскільки позивач погрожував мені не повернути автомобіль, який знаходився в той час на ремонті. Тому відповідач вважає за необхідне залишити позовні вимоги позивач без задоволення. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити за наступними обставинами: Згідно копії розсипки (а.с.3) [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші в сумі 11560грн до 10.04.2012року. Згідно Заказ-наряду № 84 від 02.01.2012року (а.с.14-15) автомобіль відповідача [PERSON] перебував на ремонті в автосервісі «Avto-Graff», вартість ремонту складала 27 436,00грн. Згідно Заказ-наряду № 84 від 26.09.2011 року (а.с.16-17) автомобіль відповідача [PERSON] перебував на ремонті в автосервісі «Avto-Graff», вартість ремонту складала 31999,00грн., заказ наряд складений та підписаний позивачем [PERSON] Згідно статті 214 ЦПК України, Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; Судом з пояснень сторін та досліджених матеріалів, встановлено, що між сторонами існували правовідносини, по договору побутового підряду, а саме виконання робіт по ремонту автомобіля. Вказаний факт встановлено з пояснень сторін у судовому засіданні, які підтверджені Заказ-наряд № 84 від 26.09.2011року та від 02.01.2012року (а.с. 14-17). Таким чином вказані правовідносини регламентуються ст. 865 ЦК України. Згідно положеннь статті 231 ЦК України 1. Правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. 2. Винна сторона (інша особа), яка застосувала фізичний або психічний тиск до другої сторони, зобов'язана відшкодувати їй збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Згідно статті 215 ЦК України. 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Посилання позивача на статті закону що регулюють правовідносини по договору позики є некоректними та протиправними, оскільки у судовому засіданні доведено, що укладення договору позики між сторонами не мало місця. Пояснення відповідача в тій частині, що він написав розписку під впливом психічного тиску з боку позивача, підтверджено тим, що дійсно автомобіль відповідача перебував на ремонті у позивача і існувала загроза не повернення автомобіля власнику за дорученням. . Таким чином суд вважає обґрунтованими пояснення відповідача, щодо того, що він писав розписку під психічним впливом з боку позивача. Таким чином суд вважає укладений між сторонами договір позики нікчемним, удаваним право чином, який приховує майновий спір між сторонами та таким, що укладений внаслідок застосування до відповідача психічного тиску з боку позивача.

Outcome: dismissed