Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 04 вересня 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 127. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначив, що сімейне життя з дружиною не склалося через різні погляди на шлюб, сім'ю та обов'язки у шлюбі. Любові та поваги між ними немає, подружні відносини не підтримують та з початку 2016 року проживають окремо. Дочка проживає з матір'ю, але він бажає бачити свою дочку, піклуватися про неї, приділяти їй якомога більше часу. Однак, дружина перешкоджає його спілкуванню з дитиною. У липні 2016 року, з цього приводу між ним та дружиною виникла сварка, але вони досягли мирової угоди. На цей час дружина знов погрожує йому перешкодами, та він побоюється, що відповідачка буде перешкоджати йому спілкуватися з дитиною. Позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, та усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO], яка проживає окремо від нього, з дружиною [PERSON] У даному судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, надавши пояснення відповідно до поданої заяви. Відповідачка позов визнала частково, не заперечувала проти розірвання шлюбу та пояснила суду, що сімейне життя з позивачем не склалося, вони не розуміють один одного, тому подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим. На примирення не погодилась, просила шлюб між ними розірвати. Вимоги позивача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною вважає необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами. Їх спільній дочці півтора року, на цей час дитина проживає з нею в с. Надежда Саратського району. Вона не перешкоджає чоловіку спілкуватися з дитиною. Підтвердила у судовому засіданні, що в липні 2015 року між нею та позивачем виникла сварка з цього приводу, оскільки чоловік прийшов побачитися з дитиною будучи на підпитку. З того часу будь-яких сварок або спору з приводу спілкування батька з дочкою між ними не виникало. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 127 (а.с. 8). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 8). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодекса України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з тим, що відповідачка бажає надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини без змін «[PERSON]». Вимоги позивача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не підлягають задоволенню з таких підстав. Статею 157 Сімейного кодексу України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що спільна дитина сторін проживає з матір'ю [PERSON], окремо від батька [PERSON]. Під час судового розгляду відповідачка пояснила, що перешкод у спілкуванні з дочкою батькові дитини не чинить. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували пояснення відповідачки представник позивача суду не надав, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial