Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 06005824589 від 16.11.2007 р., укладеного між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» в загальній сумі 68929,17 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 37205,33 грн.; заборгованості за відсотками 29423,44 грн. та заборгованості за комісією 2300,40 грн. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що [PERSON] отримавши від ТОВ «ПростоФінанс» кредит в розмірі 42600,00 грн. під 12,5 % річних на строк до 10.11.12 р. за вказаним вище договором, право вимоги за яким перейшло до позивача згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеним між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» 18 травня 2012 року, незважаючи на направлення відповідачу неодноразових повідомлень про необхідність належного виконання своїх кредитних зобовязань, не виконав належним чином умови кредитного договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 10.05.16 р. утворилась заборгованість на вказану вище суму. До початку судового засідання від представника позивача в судове засідання надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за їх відсутності, був не проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу заочно за його відсутності за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання, крім обов'язку виконати взяті зобов'язання, повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем дійсно 16 листопада 2007 року був укладений кредитний договір № 06005824589, за яким відповідач отримав для купівлі автомобілю FUKA0001_Daewoo_ZAZ_Zaporog, модель TF699P, рік випуску 2007 року випуску, шасі Y6DTF699P7W368276, реєстраційний номер [NUMBER], кошти в сумі 42600,00 грн. під 12,5% річних. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобовязувався погашати отриманий кредит щомісячними платежами в розмірі 1001,01 грн.. Положеннями ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю, що було укладено 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», до останнього перейшли права кредитора згідно укладеного кредитного договору №06005824589. Розрахунком заборгованості підтверджується факт того, що станом на 10.05.16 р. у відповідача перед позивачем була наявна заборгованість на загальну суму 68929,17 грн., в тому числі по тілу кредиту 37205,33 грн., по відсотках - 29423,44 грн., з них прострочена заборгованість: по тілу кредиту 37205,33 грн., по відсотках - 29423,44 грн., заборгованість за комісією 2300,40 грн. Наявність простроченої заборгованості перед позивачем свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення позичальником умов кредитного договору, де встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець вправі вимагати дострокового повернення позики, що залишилася зі сплатою процентів, а також вимагати розірвання цього договору. Наведене переконало суд в обґрунтованості позову, отже з відповідача слід стягнути наявну заборгованість перед позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід також стягнути усі понесені ним документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved