Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Держави Україна в його користь 9,50грн. матеріальної шкоди та 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправними діями Львівського окружного адміністративного суду. Позов мотивовано наступним. Постановою Львівського окружного адміністративного суду йому відмовлено в задоволенні позову. У зв'язку з цим, ним направлено на адресу суду два поштові відправлення з апеляційною скаргою та копіями апеляційної скарги, вартістю 4,60грн. та 4,90грн. Загальна сума - 9,50грн. Оскільки Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду оскаржувана ним постанова скасована, вважає, що окружним адміністративним судом йому завдано матеріальну шкоду на суму 9,50грн. та моральну шкоду, яку він оцінює в 1 000 000грн. В судове засідання представник позивача Бурка В.В. не з'явився. Подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представники відповідача також не прибув. Надали суду наступні заперечення проти позову. Скасування судового рішення не свідчить про протиправність дій судді, який його прийняв та не тягне за собою дисциплінарної відповідальності. Жодного доказу, який свідчить про умисне порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов'язків позивачем д не долучено. Також, відсутні докази заподіяння матеріальної та моральної шкоди. Представник відповідача держаної казначейської служби, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання також не з'явився. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. Вислухавши представників відповідача, дослідивши докази, суд відмовляє в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що ФГ «Бурка В.В.» дійсно зверталося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в задоволенні якого відмовлено постановою від 09.11.2011р., що стверджується копіями позову та постанови. Дана постанова була оскаржена позивачем до Львівського апеляційного адміністративного суду та скасована постановою від 05.12.2012р., що вбачається з копії представленої постанови. Також, з копій фіскальних чеків вбачається, що за направлення поштовим зв'язком апеляційної скарги та її копій позивачем сплачено за послуги 9,50грн. (4,60грн. + 4,90грн.). Відповідно до вимог ст.1176 Цивільного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої незаконними рішення¬ми, діями чи бездіяльністю органу дізнання, поперед¬нього (досудового) слідства, прокуратури або суду, вказано, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, не¬законного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного засто¬сування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнен¬ня у виді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попе¬реднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Для настання відповідальності за ч.1 ст.1176 ЦК України необхідно, щоб вищеперераховані дії правоохоронних органів та суду були незаконними. Такий же порядок відшкодування шкоди встановлений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в т.ч. майнової та моральної шкоди. В даному випадку Бурка В.В. не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності і вищевказані заходи до нього судом не застосовувались. Крім того, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2011р. не визнана завідомо неправосудною, а тому, твердження позивача з цього приводу є безпідставними. Крім того, як роз'яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Слід врахувати і те, що відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. В свою чергу, позивач в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд в судовому засіданні не здобув. З огляду на зазначене, а також те, що відшкодування моральної шкоди не може слугувати позивачу джерелом для збагачення, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу матеріальної моральної шкоди. На підставі викладеного, ст.ст.1167, 1176 ЦК України,

Outcome: dismissed