Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач проходив навчання та військову службу на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на посаді курсанта з 20.08.2013 року по 11.04.2014 року. Відповідно до розділу ІІ «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», з відповідачем 19.08.2013 року був укладений контракт, строком на п'ять років (термін навчання), згідно якого відповідач зобов'язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу не менше п'ять років після закінчення навчання. 11.04.2014 року контракт про проходження військової служби, укладений між Міністерством оборони України в особі начальника академії Сухопутний військ ім.. Гетьмана Петра Сагайдачного і відповідачем був достроково розірваний через небажання останнього продовжувати навчання, та був відрахований з числа курсантів. Дострокове розірвання контракту передбачає відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Згідно розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням відповідача з часу його зарахування по день виключення, загальна сума витрат склала 14 500,25 грн. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не відшкодував витрати, вони звернулися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та задоволення позовних вимог. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, та наказу від 20.08.2013 року № 159, проходив військову службу (навчання) у Академії сухопутних військ ім. Гетьмана П. Сагайдачного, та зарахований до списків особового складу факультету і на всі види забезпечення. Зарахований на продовольче забезпечення з вечері 20.08.2013 року. Підстава - контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу; витяг з наказу начальника Академії від 19.08.2013 року № 23-КС, приписи, продовольчі атестати. 04.04.2014 року [PERSON] звернувся до начальника курсу з рапортом про відрахування його з числа курсантів у зв'язку із небажанням проходження військової служби на посадах офіцерського кладу після закінчення навчання. Відповідно до наказу начальника гвардійського ордена Червоної Зірки факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 11.04.2014 року № 76 контракт з відповідачем про навчання на підставі п.п. 36, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України був припинений. Таким чином, він не виконав умови контракту. З наданих до матеріалів справи встановлено, що витрати на утримання [PERSON] в період з 20.08.2013 року по 11.04.2014 року, складають 14 500,25 грн., що складається з: витрати за проживання - 3 187,24 грн., витрати на речове майно - 1 745,75 грн., витрати за харчування 7 735,26 грн., витрати на медичне забезпечення - 168,00 грн., витрати по підготовці «Інженерна механіка» - 1 664,00 грн. Даними витратами [PERSON] був ознайомлений під особистий підпис, погодився, претензій не мав. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Оскільки, відповідач не виконав умови договору, він має відшкодувати на користь позивача витрати, пов'язані з утриманням його в навчальному закладі в сумі 14 500,25 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 218,00 грн., і дані кошти відповідач має сплатити позивачу. Підсудність даної справи визначена Апеляційним судом м. Києва згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved