Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 14.07.2008 р. між ПАТ «Креді агріколь банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 139/08-Ф, згідно п. 1.1 якого був наданий кредит в сумі 50000 дол. США зі сплатою 15 відсотків річних, строком до 13.07.2015 р., для будівництва житлового будинку. 25.05.2009 р. між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору, відповідно до якого встановлено строк користування кредитом до 24.11.2021 р., змінено Графік погашення кредиту та змінено деякі інші умови договору. Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконуються, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачуються. Станом на 16.02.2015 р. [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 1195,50 дол. США, що за курсом НБУ 25,918523 складає в еквіваленті 30985,59 грн., за відсотками в сумі 500,49 дол. США, що складає в еквіваленті 12971,96 грн. Прострочена заборгованість відповідача обліковується з вересня 2014 р., платежі вносяться відповідачем нерегулярно, прострочена заборгованість не сплачена. Згідно п. 5.2 кредитного договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами та комісією позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежу. У звязку із простроченням [PERSON] платежів за кредитним договором станом на 16.02.2015 р. нарахована пеня в сумі 1793,82 грн. Відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 16.02.2015 р. в загальному розмірі 37186,47 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 16.02.2015 р. 25,918523 складає 963818,37 грн., в тому числі: строкова заборгованість за кредитом 35073,69 дол. США, що еквівалентно 909058,24 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 1195,50 дол. США, що еквівалентно 30985,59 грн.; нараховані відсотки 347,58 дол. США, що еквівалентно 9008,76 грн.; прострочені відсотки 500,49 дол. США, що еквівалентно 12971,96 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків 69,21 дол. США, що еквівалентно 1793,82 грн. З метою забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором 14.07.2008 р. між ним, банком та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого поручитель, тобто [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед банком відповідати в повному обсязі по зобовязаннях позичальника [PERSON], які виникають із вищевказаного договору. Також з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором 14.07.2008 р. між ним, банком та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед банком відповідати в повному обсязі по зобовязаннях позичальника [PERSON], які виникають із вищевказаного кредитного договору. 30.12.2014 р. (поручителям 13.01.2015 р.), 19.02.2015 р. з метою досудового врегулювання спору банк надіслав відповідачам вимоги про погашення заборгованості. Вимоги було отримано 17.01.2015 р. Проте порушення умов кредитного договору та договорів поруки відповідачами не усунуто. Позивач просить стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Креді [PERSON]» заборгованість за кредитним договором № 139/08-Ф від 14.07.2008 р. з подальшими змінами та доповненнями в загальному розмірі 37186,47 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 16.02.2015 р. 25,918523 складає 963818,37 грн., а також витрати зі сплати судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позов уточнив, просить стягнути із відповідачів загальну суму заборгованості у розмірі 37184,41 дол. США, що за курсом НБУ на 16.02.2015 р., становить 963764,98 грн. та просить його задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просять у їх задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, заперечення проти позову, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 526,530,1054,626,627,11,553-555,559 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк (позикодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобовязаний повідомити про це боржника, а в разі предявлення до нього позову подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 2,24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р. оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15-16, частини другої статті 118 ЦПК України при визначі судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією із сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов»язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи позичальника і до юридичної особи поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин отримання кредиту. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. … строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання в повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред»явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Судом досліджені: Розрахунок заборгованості станом на 16.02.2015 р. перед ПАТ «Креді [PERSON]» по кредиту, наданому [PERSON], кредитний договір № 139/08-Ф від 14.07.2008 р. Загальна сума боргу до стягнення 37186,47 дол. США, 963818,37 грн.; Кредитний договір № 138/08-Ф від 14.07.2008 р. укладений між АТ «Індустріально-експорний банк» та [PERSON], додаток № 2 до кредитного договору; Валютний меморіальний ордер № 4020 від 14.07.2008 р.; Договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 139/08-Ф від 25.05.2009 р.; Графік погашення заборгованості за кредитним договором; Договір поруки № 139/08-Ф-П від 14.07.2008 р. укладений між АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON], [PERSON]; Додаткова угода № 1 до договору поруки № 139/08-Ф-П від 14.07.2008 р. Договір поруки № 139/08-Ф-П/1 вд 14.07.2008 р. укладений між АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON], [PERSON]; Додаткова угода № 1 до договору поруки № 139/08-Ф-П/1 від 14.07.2008 р.; Вимога про повне дострове виконання зобовязань від 30.12.2014 р. до боржника [PERSON], повернуте рекомендоване повідомлення за закінченням терміну зберігання; Вимога про повне дострове виконання зобовязань від 13.01.2015 р. до поручителів [PERSON], [PERSON] та зворотні рекомендованні повідомлення про отримання листів; Повідомлення-вимога про погашення заборгованості від 19.02.2015 р. до [PERSON], [PERSON], [PERSON] з розрахунком заборгованості та повернуті рекомендовані повідомлення за закінченням терміну зберігання з описом листа, фіскальні чеки про оплату цінного листа. Відстеження пересилання поштових відправлень; Копія паспорта [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], ІПН; Витяг з Статуту ПАТ «Креді [PERSON]» (нова редакція) 2013 р., Свідоцтво про державну рестрацію юридичної особи ПАТ «Креді [PERSON]» [PERSON] А 01 № 795121, Довідка АА № 369988 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; Оборотна відомість по рахунку 22332735210501; Протокол № 68 зібрання Комітету з проблемних кредитів ПАТ «Креді [PERSON]» ; Заперечення проти позовну заяву про стягнення заборгованості; Відповідь ПАТ «Креді [PERSON]» від 22.05.2014 р., 22.04.2015 р., від 27.04.2015 р.; Відповідь НБУ від 27.04.2015 р. про відносини з ПАТ «Індустріально-експертний банк»; Форма звернення клієнта [PERSON] від 25.06.2015 р. Судом встановлено, що 14.07.2008 р. між ПАТ «Креді агріколь банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 139/08-Ф, згідно п. 1.1 якого був наданий кредит в сумі 50000 дол. США зі сплатою 15 відсотків річних, строком до 13.07.2015 р., для будівництва житлового будинку. 25.05.2009 р. між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору, відповідно до якого встановлено строк користування кредитом до 24.11.2021 р., змінено Графік погашення кредиту та змінено деякі інші умови договору. З метою забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором 14.07.2008 р. між ним, банком та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого поручитель, тобто [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед банком відповідати в повному обсязі по зобовязаннях позичальника [PERSON], які виникають із вищевказаного договору. Також з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором 14.07.2008 р. між ним, банком та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед банком відповідати в повному обсязі по зобовязаннях позичальника [PERSON], які виникають із вищевказаного кредитного договору. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість перед банком. Станом на 16.02.2015 р. [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 37184,41 дол. США, що станом на 16.02.2015 р. за курсом НБУ 25,918523 складає 963764,98 грн., в тому числі: строкова заборгованість за кредитом 35092,59 дол. США, що еквівалентно 909548,10 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 1176,60 дол. США, що еквівалентно 30495,73 грн.; нараховані відсотки 347,58 дол. США, що еквівалентно 9008,76 грн.; прострочені відсотки 500,49 дол. США, що еквівалентно 12971,96 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків 67,15 дол. США, що еквівалентно 12971,96 грн. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 3) свобода договору; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст.ст. 549,625 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 37184,41 дол. США, що за курсом НБУ станом на 02.10.2015 р. 21,1533 складає 786572,98 грн., із якої: строкова заборгованість за кредитом 35092,59 дол. США, прострочена заборгованість за кредитом 1176,60 дол. США, нараховані відсотки 347,58 дол. США, прострочені відсотки 500,49 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків 67,15 дол. США, що еквівалентно 1420,44 грн. Вказані суми заборгованості, суд вважає, є законними, розумними та справедливими, такими, що відповідають загальним засадам цивільного законодавства. Суд не може погодитися із вимогами позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно, виходячи із наступного. Згідно з договорами поруки № 139/08-Ф-П/1, № 139/08-Ф-П від 14.07.2008 року (пункт 4.1.) сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання усіма сторонами та втрачає свою дію з моменту повного виконання забезпеченого ним зобовязання. При цьому, сторони констатують, що строк закінчення цього договору не вказується сторонами конкретно, так як він визначається моментом повернення суми кредиту за Кредитним договором. Згідно з Правовим Висновком правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 29 січня 2014 р. при розгляді справи № 6-155цс13 (справа за позовом ПАТ «[PERSON] Аваль» до особа 1, особа 2, особа 3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором): відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Установивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, не предявить протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобовязання, суд дійшов правильного висновку про те, що зобовязання за договором поруки припинилося. Суд зазначає, що договорами поруки № 139/08-Ф-П/1, № 139/08-Ф-П від 14.07.2008 року не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється. При цьому суд зазначає, що вказані у п. 4.1. договору поруки строк припинення його дії «сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підпиання усіма сторонами та втрачає свою дію з моменту повного виконання забезпеченого ним зобовязання. При цьому, сторони констатують, що строк закінчення цього договору не вказується сторонами конкретно, так як він визначається моментом повернення суми кредиту за Кредитним договором» свідчить про те, що у договорі поруки не зазначений не вказаний конкретний строк, термін, після закінчення якого порука припиняється, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За таких обставин суд вважає, позивач (кредитор) мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання по кредитному договору, предявити вимогу до поручителя про виконання зобовязання позичальника [PERSON] У звязку з тим, що, згідно розрахунку заборгованості позичальника ПАТ «Креді агріколь банк» за кредитним договором, який наданий представником позивача, період розрахунку зазначений з 26.09.2014 р., а кредитором (банком) до поручителя [PERSON], [PERSON] вимога про виконання зобовязання предявлена (згідно штампа на конверті- звернення із позовом до суду 16.04.2015 р.) тобто після перебігу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, застосування права на повернення кредиту достроково, суд вважає, що зобовязання [PERSON], [PERSON] за договором поруки припинилися. Суд, враховуючи викладене, вважає заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню із відповідача [PERSON], який отримав кредит у банку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таке ухвалене рішення, суд вважає, буде законним, розумним та справедливим, таким, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства, обраним судом способом захисту прав та інтересів позивача. Відповідно до ч.3 ст. 208, ч.1,2 ст. 209, ч.2,3 ст. 213 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 3,202,204,207,526,625,629,1046,1047,1049,1050,1051 ЦК України, правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-155цс13,6-63цс13,

Outcome: partial