Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він працював водієм автотранспортних засобів у ДП «Укрдорзвязок» з 16.12.1999 року по 11.04.2014 року, проте на день його звільнення відповідачем не була виплачена нарахована позивачеві, але не заробітна плата за період часу з жовтня 2012 року по квітень 2014 року в сумі 25 594,00 грн. Також при звільнені позивачеві не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 9 днів. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача ДП «Укрдорзвязок» в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності та постановити по справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював водієм автотранспортних засобів у ДП «Укрдорзвязок» з 16.12.1999 року по 11.04.2014 року. Звільнений відповідно до наказу № 17-к від 10.04.2014 року за власним бажанням. Відповідно до довідки № 87 від 22.09.2014 року [PERSON] на день звільнення нарахована, але не виплачена заробітна плата за період часу з жовтня 2012 року по квітень 2014 року, в сумі 25 594,00 грн. Також, як вбачається з матеріалів справи при звільненні [PERSON] не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 9 днів, що становить 628,20 грн.=25 477,04 грн. (нарахована заробітна плата за період квітень 2013 року по квітень 2014 року) / 365 днів = 69,80 (середня заробітна плата за невикористану відпустку) * 9 (кількість днів невикористаної відпустки). Згідно статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно абз. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.11.1995 року № 100 встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Отже, сума компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати становить 8 641,92 коп. де 3 163,81 грн. (нарахована заробітна плата за період березень 2014 року квітень 2014 року) / 41 (кількість робочих днів) = 77,16 грн. (середня заробітна плата) * 112 днів (кількість днів затримки виплати середнього заробітку з 14.04.2014 року по 25.09.2014 року) = 8 641,92 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 9 000 грн. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що не виплата заробітної плати більше ніж рік, що стало причиною звільнення з займаної посади позивача, нестача коштів у сім'ї призвело до великих душевних хвилювань, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved