Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та визнання на нього права власності. В позовній заяві вказував, що 24.04.2003 року ним був придбаний виробничий будинок (млин) у продавця ТОВ СГП «Україна Нова», який знаходиться в с. Нехайки по вул. Яблунева (Мічуріна), 2а. При підписанні договору купівлі-продажу, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору та вирішили, що продавець бере на себе зобовязання щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відбулося часткове виконання умов договору. Грошові кошти були внесені в касу господарства, підписаний акт приймання-передачі складу. Однак, продавець протягом тривалого часу всіляко ухилявся від виконання свого обовязку по нотаріальному посвідченню договору купівлі-продажу, посилаючись на незадовільний фінансовий стан. 22.08.2013 року ТОВ СГП «Україна Нова» припинило господарську діяльність, а потім взагалі було ліквідоване без правонаступництва. Такі дії продавця призвели до порушення його прав на придбане нерухоме майно і він не має можливості його зареєструвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд його задоволити. Представник відповідача пояснив, що питання позовних вимог розглядалося на сесії проте рішення прийнято не було, через відсутність документів на майно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного. З копії письмового договору купівлі-продажу виробничого приміщення від 24.04.2003 року вбачається, що позивач [PERSON] (покупець за договором) купив та прийняв від продавця (ТОВ СГП «Україна Нова») виробниче приміщення, а саме, млин, що знаходиться в с. Нехайки по вул. Мічуріна, 2а (п. 1 договору). За домовленістю сторін, продаж нежитлового приміщення вчинено за 108\~247 грн. 00 коп., які продавець одержав в повному обсязі від покупця до моменту підписання даного договору. Розрахунок за придбане нежитлове приміщення здійснено покупцем готівкою, шляхом внесення повної суми в касу ТОВ СГП «Україна Нова». На продавця покладається обовязок нотаріального посвідчення даного договору (п. 5 договору). Відповідно до копії акта приймання-передачі виробничого приміщення (млина) від 30.04.2003 року, на виконання п. 5 договору купівлі-продажу від 24.04.2003 року генеральний директор ТОВ СГП «Україна Нова» [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв виробниче приміщення (млин), розташований в с. Нехайки по вул. Мічуріна, 2а. Згідно технічного паспорта на виробничий будинок (млин), який знаходиться в с. Нехайки по вул. Мічуріна, 2а, загальна площа даного нежитлового приміщення складає 152,1 кв. м. Відповідно до копії витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ СГП «Україна Нова» припинило свою господарську діяльність за рішенням засновників та 22.08.2013 року була проведена державна реєстрація припинення юридичної особи. Відповідно до п. 1 прикінцевих та перехідних положень діючого на даний час Цивільного кодексу України, цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року. Згідно п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно п. 9 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення. Цивільні правовідносини в даному випадку виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року та не стосуються випадків, зазначених у п. 9 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому до них необхідно застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК УРСР 1963 року, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Згідно ст. 47 даного Кодексу, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно п.5 вищевказаного договору сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, та поклали цей обовязок на продавця. Суд прийшов до висновку, що можливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу втрачена внаслідок припинення юридичної особи-продавця нежитлового приміщення. Відсутність належним чином оформленого договору перешкоджає позивачу здійнисти реєстрацію свого права власності. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи, що згідно ч. 1\~ст. 128 ЦК УРСР\~\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, суд вважає що позивач набув прав власності на придбане майно, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved