Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 03.07.2019 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.08.1990 року, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причиню звернення до суду з даним позовом є те, що протягом останніх років між ними розладились стосунки, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, з 2016 року вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують та взаємні права і обов`язки між ними відсутні, фактично сім`я розпалася, збереження шлюбу неможливо, тому просив шлюб розірвати. 05.07.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, 02.08.2019 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивач 01.08.2019 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до суду повторно не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.08.1990 року у відділі РАЦС Київського райвиконкому м. Донецька, актовий запис № 667, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили однак до одного почуття любові та взаєморозуміння, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі вище викладеного, враховуючи, що позивач має стійке волевиявлення щодо припинення шлюбу з відповідачем, а примушення до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 768,40 грн. ( а.с. 4), тому з відповідача на його користь стягуються вказані судові витрати.

Outcome: approved