Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в якій зазначає, що [INFO] року помер її батько, [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини [ADDRESS] Через деякий час після смерті батька, вона звернулася до державної нотаріальної контори м. Тернівка для оформлення спадщини. 06 липня 2015 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Наприкінці листопада 2013 року у її батька погіршився стан здоров'я, у зв'язку з чим, в грудні 2013 року вона переїхала проживати до батька, щоб допомогти йому стати на ноги, але в липні 2014 року її батько помер. Інші спадкоємці відсутні. У зв'язку з чим, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її інтереси представляє представник [PERSON] на підставі довіреності від 15.03.2017 року (а.с. 16). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення (а.с. 49). Представник відповідача - Тернівської міської ради Дніпропетровської області Немцева І.В. у судове засідання не з'явилася, але раніше надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що проти позову заперечує, покладається на рішення суду (а.с. 41). Крім того, представник позивача раніше надала до суду письмове заперечення, в якому просила відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач пропустив 6 місяців необхідних для прийняття спадщини, не надав документів, які підтверджували спільне проживання позивача з спадкодавцем на час смерті. Також, свідчення сусідів не можуть підтверджувати факт проживання позивача. В акті не зазначено конкретного періоду проживання позивача з спадкоємцем. Позивачем не надано копії трудової книжки або іншого доказу, які б свідчили, де та в якому місті вона працювала та могла б вона постійно проживати зі спадкодавцем на день його смерті разом. Вважає, що позивач пропустила строк прийняття спадщини без поважних причин та на день смерті вона разом з спадкодавцем не проживала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 01.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного міського управління юстиції у Дніпропетровській області та лікарським свідоцтвом про смерть № 397 від 31.07.2014 року (а.с. 7-8). Померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 29.01.1974 року Амур-Нижньодніпровським РайЗагс м. Дніпропетровська та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 12.11.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська (а.с. 14-15). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частку [ADDRESS] яка йому належала на підставі приватної спільної часткової власності, що підтверджується витягом на нерухоме майно від 29.04.2011 року, виданого Комунальним підприємством «Тернівське житлово-комунальне підприємство», витягом про державну реєстрацію прав від 29.04.2011 року, виданого Колективним підприємством «Тернівське бюро технічної інвентаризації» та технічним паспортом, виготовленим 12.04.2011 року Колективним підприємством «Тернівське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 9-12). Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З спадкової справи № 123/2015, заведеної на ім'я [PERSON], померлого [INFO] року, встановлено, що 01 липня 2015 року до Тернівської державної нотаріальної контори надійшла заява від [PERSON], якому відомо про відкриття спадщини після смерті батька [PERSON] та який до суду з продовженням строку для прийняття спадщини звертатися не буде (а.с. 52). Крім того, з вищезазначеної спадкової справи видно, що позивач [PERSON] подала заяву до Тернівської державної нотаріальної контори 06.07.2015 року (а.с. 58), та 06.07.2015 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки в установлений законом шестимісячний строк вона заяву про прийняття спадщини не подала, документи, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем не надала (а.с. 13). Дослідивши матеріали спадкової справи, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем померлого є позивач по справі, згідно ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців, передбачених законодавством, немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався. Відповідно до акту від 07.11.2017 року, виданого управителем багато-квартирного будинку Комунального Підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство», видно, що [PERSON], [INFO], мешкала за адресою: [ADDRESS], з [PERSON] до дня його смерті [INFO] року. В правових позиціях, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим, нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, та те, що позивачем не надано рішення суду щодо встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем та в позовній заяві вимога щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем не заявлена, суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, а тому вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: dismissed