Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору від 17.03.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених умов відповідач належним чином договір не виконав, у звязку з чим, відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість 25 257 грн. 28 коп., яка складається з наступного: 10 446 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом; 11516 грн. 25 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1615 грн. 76 коп. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1178 грн. 92 коп. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру від 17.03.2010 року у розмірі 25257 грн. 28 коп. та судові витрати в розмірі 252 грн. 57 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, вказавши, що разом з пенсійною карткою йому видали кредитну картку, але підписуючи багато паперів він забув її забрати, грошовими коштами, що були на картці він не користувався, повідомлень від банку про необхідність сплатити заборгованість за кредитом не отримував, про існування боргу дізнався лише коли в нього почали утримувати грошові кошти із заробітної плати на підставі рішення суду. Просив суд застосувати строк позовної давності, оскільки кредитна картка не перевипускалася, строк її дії один рік, умови кредитування він не підписував, тому вважає, що підстав для стягнення з нього кредитної заборгованості немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Зі змісту ч.1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 256, 257, 258, 259, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідно до договору від 17.03.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторонами погоджено, що договір складається з заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг. На виконання договору позивачем на ім'я відповідача був відкритий картковий рахунок. Згідно п. 2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду; що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою» боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та або «[PERSON] позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна й сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.9.8- 2.1.1.9.13 «Умов та правил надання банківських послуг» держатель карти несе відповідальність за всі операції по картці, а також повинен вживати заходи для попередження втрати картки та вразі втрати картки повідомити негайно Банк за телефонами, вказаними в Умовах. Підтвердженням факту отримання кредитної картки відповідачем є його фото з карткою, надане позивачем. З виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що зняття коштів з картки відбулося 09.08.2012 року в сумі 900 грн., останній платіж здійснено 30.01.2013 року, тому з 26.02.2013 року починається перебіг строку давності до основного зобовязання, встановлений в три роки, позивач звернувся до суду 28.07.2015 року, тобто в межах строку позовної давності. В матеріалах справи наявна анкета заява та памятка клієнта, підписані [PERSON], з яких слідує, що [PERSON] надав згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та відкриття карткового рахунку на його імя. В довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, підписаній відповідачем 17.03.2010 року зазначено, що він ознайомлений з фінансовими умовами надання платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду» та зразками розрахунків суми плати за використання кредитних коштів. В картці зазначено, що розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн., строк внесення щомісячних платежів до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості пеня (1) базова процентна по договору /30 нараховується за кожен день прострочення; пеня (2) 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць; штраф за порушення строків платежу за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Посилання відповідача на пропуск позивачем строку давності у звязку з тим, що строк дії картки визначений в один рік є безпідставним, оскільки судом встановлено, що строк дії картки, виданої [PERSON] визначений до 01.02.2014 року, грошові кошти зняті з картки в серпні 2012 року, що підтверджує можливість відповідача користування грошовими коштами через два роки після видачі картки та спростовує заперечує відповідача на закінчення строку дії картки через один рік. До того ж, Умовами надання банківських послуг визначено строк дії договору 12 місяців, але в разі відсутності заяв сторін, строк дії вказаного договору продовжується, що має місце в даному випадку. З розрахунку заборгованості наданого позивачем при подачі позову вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 17.03.2010 року станом на 30.06.2015 року та становить 25257 грн. 28 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 10446,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11516,25 грн., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом 1615,76 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) 1178,92 грн., тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню в повному обсязі заборгованість за кредитом в сумі 10 446, 35 грн. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу того, що він не знімав грошові кошти та не користувався карткою, забув її в банку, оскільки відповідно до Умов надання банківських послуг, з якими ознайомився відповідач [PERSON] на нього покладена відповідальність за втрату картки та за всі операції по картковому рахунку, відкритого на його імя. Що стосується стягнення комісії в сумі 1615,76 грн., то вказана вимога підлягає задоволенню частково, оскільки в довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка універсальна» 55 днів пільгового періоду, підписаного [PERSON] зазначено про нарахування пені (2) в розмірі 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, що нараховується 1 раз на місяць, з виписки по рахунку вбачається, що починаючи 31.10.2012 року [PERSON] нараховувався штраф за прострочку платежу від 30 до 50 грн., що є пенею, а не комісією, як зазначив позивач. З цих підстав суд застосовує строк спеціальної позовної давності, встановлений в 1 рік, перебіг якого починається з 26.02.2013 року, який пропущений позивачем без поважних причин, тому стягненню підлягає пеня в сумі 600 грн., визначена банком як комісія. Відповідно до правової позиції, викладеній Верховним Судом України в справі № 6-160цс14, відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Що стосується стягнення процентів за користування кредитними коштами, то суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню проценти, нараховані банком до 01.02.2014 року, до закінчення строку дії договору, а з 01.02.2014 року в розмірі, що визначений за ставкою НБУ за вказаний період до часу подачі позову. Так, в правовій позиції Верховного Суду України у справі за N 6-1412цс16 зазначено, що в разі якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Окрім того, підлягають застосуванню положення статті 625 ЦК України із поєднанням зі статтею 1048 ЦК України у разі прострочення виконання боржником грошового зобов'язання. Зазначене також узгоджується з Правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 614 цс 14). Таким чином, з відповідача підлягають стягнення проценти в сумі 6171,01 грн. - 3855,03 грн. (в період строку дії договору, тобто до закінчення строку дії картки) + 2315,98 грн. ( за період з 01.02.2014 року до 30.06.2015 року) в межах позовних вимог. Розрахунок процентів за період з 01.02.2014 року до 30.06.2015 року включно, як зазначено в розрахунку заборгованості наданому позивачем до позову. 01.02.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,065 (ставка НБУ) / 365 днів Х 28 дн. = 52,08 грн. 01.03.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,065 (ставка НБУ) / 365 днів Х 31 дн. = 57,66 грн. 01.04.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,065 (ставка НБУ) / 365 днів Х 15 дн. = 27,90 грн. + 10 446,35 грн. Х 0,095 (ставка НБУ) / 365 днів Х 15 дн. = 40,78 грн. 01.05.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,095 (ставка НБУ) / 365 днів Х 31 дн. = 84,28 грн. 01.06.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,095 (ставка НБУ) / 365 днів Х 30 дн. = 81,56 грн. 01.07.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,095 (ставка НБУ) / 365 днів Х 17 дн. = 46,22 грн. +10 446,35 грн. Х 0,125 (ставка НБУ) / 365 днів Х 14 дн. = 50,08 грн 01.08.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,125 (ставка НБУ) / 365 днів Х 31 дн. = 110,90 грн. 01.09.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,125 (ставка НБУ) / 365 днів Х 30 дн. = 107,32 грн. 01.10.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,125 (ставка НБУ) / 365 днів Х 30 дн. = 107,32 грн. 01.11.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,125 (ставка НБУ) / 365 днів Х 13 дн. = 46,50 грн. + 10 446,35 грн. Х 0,14 (ставка НБУ) / 365 днів Х 17 дн. = 68,11 грн. 01.12.2014 рік 10 446,35 грн. Х 0,14 (ставка НБУ) / 365 днів Х 31 дн. = 124,21 грн. 01.01.2015 рік 10 446,35 грн. Х 0,14 (ставка НБУ) / 365 днів Х 31 дн. = 124,21 грн. 01.02.2015 рік 10 446,35 грн. Х 0,14 (ставка НБУ) / 365 днів Х 5 дн. = 20.03 грн. + 10 446,35 грн. Х 0,195 (ставка НБУ) / 365 днів Х 23 дн. = 128,36 грн. 01.03.2015 рік 10 446,35 грн. Х 0,195 (ставка НБУ) / 365 днів Х 3 дн. = 16,74 грн. + 10 446,35 грн. Х 0,30 (ставка НБУ) / 365 днів Х 28 дн.= 240,40 грн. 01.04.2015 рік 10 446,35 грн. Х 0,30 (ставка НБУ) / 365 днів Х 30 дн. = 257,58 грн. 01.05.2015 рік 10 446,35 грн. Х 0,30 (ставка НБУ) / 365 днів Х 31 дн. = 266,16 грн. 01.06.2015 рік 10 446,35 грн. Х 0,30 (ставка НБУ) / 365 днів Х 30 дн. = 257,58 грн. Окрім того, відповідачу нараховані штрафи в сумі 500 грн. та 5 % від суми простроченої заборгованості 1178,92 грн., строки давності для стягнення яких не сплинули на час подачі позову, оскільки штрафні санкції нараховувалися на час подачі позову до суду, проте сума штрафу 1178,92 грн. підлягає зменшенню у звязку із зміною розміру процентів та становить ((10 446,35 грн. + 6171,01грн.)Х 5 % (0,05)=830,86 грн.), що підлягають стягненню з відповідача. Крім того згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, судовий збір в сумі 252,57 грн.

Outcome: partial