Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № R53800278259B від 15.06.2012 року в розмірі 3707,28 грн. та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору №R53800278259B від 15.06.2012 року з Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, у строки та в порядку, встановлених договором. Між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір № 071114нв від 07.11.2014 року про відступлення права вимоги за зазначеним кредитним договором. На виконання умов договору позивач направив на адресу відповідача лист з повідомленням про відступлення права вимоги. Однак відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором становить 3707,28 грн. У судове засідання представник позивача не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судові засідання не зявлявся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 15.06.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53800278259B. Відповідно до договору Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» надало відповідачу строковий кредит у сумі 10000,00 грн. на строк 24 місяці з кінцевим терміном повернення 15.06.2014 року за умови оплати за користування кредитом процентів у розмірі 24% річних та комісійної винагороди за управління кредитом у розмірі 1,99% від початкової суми кредиту. Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується копією меморіального ордеру № 43365 від 15.06.2012 року. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання по договору не виконав, тіло кредиту не повернув, проценти за користування кредитом та комісійну винагороду повністю не сплатив у визначений договором термін. Таким чином, відповідач порушив істотні умови укладеного договору, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом, яка складає загальну суму у розмірі 3707,28 грн. (у тому числі заборгованість за кредитом 1855,13 грн., заборгованість за процентами 260,15 грн., заборгованість за комісійною винагородою 1592,00 грн.), що підтверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 071114нв від 07.11.2014 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» відступило право вимоги за зазначеним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № R53800278259B від 15.06.2012 року. На виконання умов договору про відступлення права вимоги позивач та Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» направили на адресу відповідача листи від 14.11.2014 року з повідомленням про відступлення права вимоги та про порядок погашення заборгованості. Проте відповідач зобовязання по теперішній час не виконує. Отже, внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, яке виникло на підставі кредитного договору № R53800278259B від 15.06.2012 року. Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли із приводу надання кредиту та відступлення права вимоги за договором факторингу і регулюються главою 71 ЦК України, загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір, а також главою 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved