Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на неналежне виконання відповідачами договірних зобов`язань за кредитним договором № 13070 від 21.05.2012 року та просив стягнути з відповідачів солідарно - 39 298,31 грн., визначеної станом на 30.01.2018 року, заборгованості по кредиту і процентах. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2018 року справу передано до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю (за місцем виконання договору). 05.02.2019 року суддею Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 01.03.2019 року від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладено заперечення на позов. В обґрунтування своїх заперечень відповідачі зазначають, що паспорт одного з них є недійсним в силу відсутності в ньому фотокартки власника паспорта, який досяг відповідного віку. Крім того, зауважили, що право на звернення до суду у позивача виникло у наступному місяці від початку прострочення чергового платежу, у листопаді 2014 року, в зв`язку з чим він міг вимагати стягнення суми, яка на той момент була б значно меншою, від тієї, яку наразі просить стягнути в судовому порядку. 01.03.2019 року відповідачами також подана заявка про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в задоволенні якої ухвалою суду від 05.03.2019 року відмовлено. 11.03.2019 року позивач надіслав відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачам направлялись досудові вимоги про погашення заборгованості у 2016 році та 2018 році, однак відповідачі не відреагували на них. Крім того, зауважив, що зобов`язання відповідно до ст. 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та закону. Згідно п.п.3 п. 3.1.1. ст. 3 кредитного договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у випадку порушення позичальником умов кредитного договору, в т.ч. повернення кредиту та процентів. Також зауважив, що п. 10.2 кредитного договору передбачений 10-річний строк позовної давності, в межах якого позивач має право звернутись за захистом порушеного права. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21.05.2012 року між Кредитною спілкою «ФІН-ЕКО» та [PERSON] укладено кредитний договір №13070. Предметом договору є отримання позичальником грошових коштів в сумі 30 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 37% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 21.05.2012 року між Кредитною спілкою «ФІН-ЕКО» та [PERSON] , [PERSON] укладено договори поруки, згідно з якими останні поручились перед кредитором відповідати по зобов`язаннях боржника (п.2.1 договору поруки). Відповідач [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе перед кредитною спілкою зобов`язання щодо погашення кредиту і процентів за договором кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, позивач має право за порушення умов договору щодо своєчасного повернення кредиту і процентів щомісячними платежами, стягнути загальну заборгованість по кредиту та процентах. Станом на 30.01.2018 року сума боргу перед позивачем за кредитним договором, становить 39 298,31 грн. Згідно зі ч. 1 ст. 526, ст. ст. 541, 553, 554, ч. 2 ст. 1050, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог позивача, відповідачі суду не надали. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає його вірним, у зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 39 298,31 грн. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідачі належним чином не виконали умови кредитного договору та договори поруки, внаслідок чого виникла заборгованість, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат слід вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1921,00 грн. солідарно з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved