Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18 557,74 грн., 5000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі 960 грн. сплаченого судового збору. Свій позов мотивує тим, що на праві приватної власності йому належить автомобіль [NUMBER], право керування яким має його син [PERSON]. 22 жовтня 2016 року біля 10 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Одеса 34 км + 700 м в бік м. Одеса, відповідач керуючи автомобілем [NUMBER], при зміні напрямку руху допустив зіткнення з його автомобілем, яким керував його син [PERSON] Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області його було визнано винним у скоєнні даного ДТП. Згідно звіту №6 про оцінку автомобіля від 07.11.2016 року вартість матеріального збиту завданого власнику автомобілю [NUMBER] становить 17 757,74 грн. Вартість оплачених послуг експерту-оцінювачу складає 800 грн., а тому вартість матеріального збитку становить 18 557,74 грн. Враховуючи характер правопорушення, глибини душевних страждань, погіршення реалізації його можливостей у зв'язку з пошкодженням автомобіля, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості розмір моральної шкоди складає 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовився. Відповідач в судовому засіданні позов в частині стягнення з нього матеріальної шкоди визнав. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеною небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За ч. 2, ч. 5 вказаної статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право особи на відшкодування заподіяної шкоди за рахунок особи з вини якої її завдано є безумовним й може бути обмежено лише у випадках прямо передбачених законом. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України в п. 2 від 27 березня 1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. За п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 гривень на користь держави. Як вбачається зі змісту постанови, 22.10.2016 р. близько 10 год. 20 хв. на а/д Київ-Одеса 34 км + 700 в бік м.Одеси, керуючи автомобілем [NUMBER], при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, був неуважний, не встежив за дорожньою обстановкою в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с. 6). Згідно Полісу [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно - правова відповідальність автомобіля марки «VWPassat» д.н[NUMBER][PERSON] була застрахована в ПрАТ CK «Юнівес», строк дії до 07.07.2017 року (а.с. 12). Відповідно до довідки до акта-огляду медико-соціальною експертною комісією від 13.12.2016 року [PERSON] є інвалідом третьої групи (а.с. 13). [PERSON] та ТОВ «Український центр після аварійного захисту «експерт-Сервіс» уклали Договір №6 від 03.11.2016 року про визначення вартості матеріального збитку автомобіля [NUMBER], вартість якої становить 800 грн.(а.с. 14-15). Згідно Звіту №6 про оцінку автомобіля [NUMBER] становить 17 757,74 грн. (а.с. 15-34). Згідно Полісу № [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно - правова відповідальність автомобіля марки «Audi 80» д.н.[NUMBER][PERSON] була застрахована в ПАТ СК «Скайд», строк дії до 30.01.2017 року (а.с. 55). [PERSON] 03.01.2017 року звертався до із заявою про відшкодування матеріальних збитків, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів (а.с. 37). Згідно відповіді МТСБУ №7/2-28/17680 від 25.07.2017 року, 22.06.2017 року МТСБУ здійснила запит до єдиної централізованої бази даних МТСБУ, та за отриманою інформацією страхових випадків транспортних засобів, які належать [PERSON] та [PERSON] не зафіксовано (а.с. 64). Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що автомобіль, який належить позивачу на праві власності було пошкоджено внаслідок ДТП, що сталася з вини [PERSON], суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення на користь позивача із відповідача матеріальної шкоди в розмірі 18 557 грн. 74 коп. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved