Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 26.01.2015 року між ним та відповідачем було укладено Іпотечний договір та договір позики грошей (договір змішаного типу), відповідно до умов якого [PERSON] надав позивачу грошові кошти у розмірі 157900 грн., а [PERSON] передала в іпотеку позивачу належний їй на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: м.Херсон, с.Степанівна, вул.Дж.Говарда,52, та земельну ділянку за тією ж адресою. Позивач вказує, що відповідач порушила свої зобовязання за Іпотечним договором та договором позики грошей, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати коштів. У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить звернути стягнення за Іпотечним договором та договором позики грошей (договір змішаного типу) від 26.01.2015 року, реєстровий №253 на предмет іпотеки у розмірі 157900 грн., а саме: на житловий будинок літ.«А» загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., гараж літ.«Б», літня кухня літ.«В», сарай літ.«Г», навіс літ.«Д», літня душова літ.«Е», вбиральня літ.«Ж», огорожа №1, ворота №2, водопровід №3, що розташований за адресою: Україна, Херсонська область, м.Херсон, с.Степанівна, вул.Дж.Говарда,52, та земельну ділянку 0,1038 га, кадастровий номер 6510192500:01:039:0003, що розташована за адресою: Україна, Херсонська область, м.Херсон, с.Степанівна, вул.Дж.Говарда,52 шляхом визнання за [PERSON] права власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в ньому. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 26.01.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Іпотечний договір та договір позики грошей (договір змішаного типу) відповідно до умов якого остання отримала у власність грошові кошти у розмірі 157900,00 гривень та зобовязалась повернути їх у строк [PERSON] до 26.04.2015 року. Згідно п.п.2.1,2.2 вказаного Договору, в забезпечення виконання зобовязання, що викладено у п. 1 до цього договору, [PERSON] передала в іпотеку [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: м.Херсон, с.Степанівна, вул.Дж.Говарда,52 та земельну ділянку за цією ж адресою. Згідно п.15 вищезазначеного Договору, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до Іпотекодержателя права власності на предмети іпотеки в порядку ст.ст.36, 37 Закону України «Про іпотеку» про що іпотекодержатель зобовязаний письмово повідомляти Іпотекодавця; за домовленістю сторін, у разі невиконання іпотекодержателем зобовязання, забезпеченого іпотекою, цей договір передбачає передачу права власності [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: м.Херсон, с.Степанівна, вул.Дж.Говарда,52 та на земельну ділянку, що розташована за адресою: м.Херсон, с.Степанівна, вул.Дж.Говарда,52, та є підставою для реєстрації права власності на предмети іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки;витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Для досудового урегулювання спірного питання, відповідно до вимог ст.35 ЗУ «Про іпотеку» позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою від 06.07.2015 року, повідомив останню про те, що у разі ненадання підтвердження щодо невиконання взятих на відповідача зобовязань протягом 30 днів за [PERSON] буде визнано право власності на вказане майно. Проте в установлений 30-дений строк встановлений законом, зобов'язання не були виконані та заборгованість не погашена. Позивачем було дотримано вимогу ст.35 ЗУ «Про іпотеку» відповідно до якої у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved