Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01 березня 2008 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено запис за №32. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Тепер в їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Відповідач себе неприпустимо поводить взагалі не зважаючи на нього. Така поведінка відповідача продовжується протягом тривалого часу, яка для нього нестерпна і приносить йому лише негативні емоції, душевні страждання. Останнім часом вони взагалі разом не живуть. Спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини він не бажає. Також вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан його відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Між ними досягнуто угоди про утримання дитини. У звязку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. До початку судового засідання відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище : «Бутова». При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітної дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 103143, згідно якого 01.03.2008 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «Бутова»; копією паспорта [PERSON], серія АМ № 473132; Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved