Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.Вимоги мотивував тим, що 4 грудня 1998 р. померла його баба [PERSON], яка за життя залишила заповіт на його імя. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яку він прийняв, своєчасно подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. На частину спадкового майна він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. До складу спадщини, входять дві земельні ділянки загальною площею 0,168 га та 1,285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Плавинищенської сільської ради Роменського району. Однак правовстановлюючі документи на це спадкове майно - державні акти були видані в 2003 р., тобто після смерті [PERSON], у звязку з чим він не може отримати свідоцтво про право на цю частину спадщини. Просив визнати за ними право власності у порядку спадкування за заповітом на вказані земельні ділянки. В заявах до суду позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили справу слухати без їхньої участі. Відповідач та третя особа в заявах до суду не заперечували проти задоволення позову, просили справу слухати без участі їх представників. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд проводить розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 4 грудня 1998 р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). 11 серпня 1999 р. позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадщину після смерті [PERSON], а саме на домоволодіння та земельну ділянку площею 0,31 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення підсобного господарства , по вул. Гагаріна, 18 в с. Сененкове Роменського району (а.с. 8) Як вбачається з копій Державних актів на право власності на земельну ділянку серії СМ № 004383 та СМ № 139374 від 27 червня 2003 р. [PERSON] є власником земельних ділянок 0,168 га (кадастровий номер 5924 1783 0002 002 0086); та 1,285 га (кадастровий номер 5924 1873 0002 001 0271), розташованих на території Плавинищенської сільської ради, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9, 10) Як вбачається з розяснення державного нотаріуса Роменської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.10.2016 року № 1416/02-14 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки було відмовлено на тій підставі, що правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, згідно дати їх видачі після смерті спадкодавці, та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 21). Наведене свідчить, що між сторонами склалися цивільні правовідносини з приводу визнання права власності на спадкове майно. Ці правовідносини регулюються ст.ст. 534, 548, ч. 2 ст. 549, ст. 561 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., ст. ст. 328, 392 ЦК України. Судом встановлено, що Державні акти на право власності на земельну ділянку серії СМ № 004383 та СМ № 139374 на імя [PERSON] видані після смерті останньої, в звязку з чим позивач не може оформити своє право на спадщину за заповітом, відповідач проти позову не заперечував, тому з врахуванням встановлених фактів та положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, вимоги позивача підлягають задоволенню і за ним необхідно визнати право власності в судовому порядку.

Outcome: approved