Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 5825,90 грн. як відшкодування витрат за період навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення п. 2.3, 2.4 договору не виконано належним чином взятих зобов»язань, оскільки після закінчення навчального закладу ним не відпрацьовано три роки на службі в підрозділі УДСО при ГУМВС України в м. Києві за договором від 23.01.2014 року. Представник позивача Мірошниченко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Пояснила, що після закінчення навчання відповідач прибув на службу до підрозділу УДСО при ГУ МВС України в м. Києві та відпрацював у період з 30.03.2014 року по 05.11.2015 року 19 місяців замість 36 місяців передбачених за договором від 23.01.2014 року. Відповідач визнав наявність боргу та зобов»язався витрати понесені позивачем на його навчання повернути до 31.12.2015 року, проте після звільнення взятих на себе зобов»язань не виконав. В судове засідання відповідач не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належно. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.01.2014 року між Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України в м. Києві (надалі - Підрозділ), Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України та [PERSON] укладено договір №67 про підготовку кандидата охорони при МВС України, за кваліфікацією «охоронник 3 розряду» для служби в УДСО при ГУМВС України в м. Києві, зі стором дії до 30.11.2016 року (а.с. 9). Позивач відповідно до п. 1.2 договору зобов»язався перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку по факту зарахування [PERSON] на навчання в розмірі 11757,60 грн. на протязі 3 діб після надання навчальним закладом платіжної вимоги Відповідно до п. 2.3 договору відповідач зобов»язався прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в м. Києві 30.03.2014 року і відпрацювати мінімум 3 року. Згідно п. 2.4 договору при неприбутті за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільнення з органів чи переводі до інших підрозділів, за межі УДСО м. Києва, до закінчення визначеного договором строку в установленому порядку компенсувати всі витрати, що здійснив підрозділ у зв»язку з виплатою грошового утримання за час навчання, проведення навчання та утримання кандидата в навчальному закладі. На підставі рапорту відповідача від 05.08.2015 року, наказом №473о/с від 05.11.2015 року сержанта міліції [PERSON], міліціонера взводу №2 роти охорони об»єктів Шевченківського районного відділу УДСО при ГУ МВС України в м. Києві звільнено з органів внутрішніх справ у запас за власним бажанням (а.с. 21). Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем після закінчення навчання відпрацьовано в Шевченківському РВ УДСО при ГУМВС України у період з 30.03.2014 року по 05.11.2015 року, тобто 19 місяців та 6 днів. Розмір фактичних витрат, пов»язаних з навчанням відповідача у Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України становить 13980,80 грн., з яких 11757,60 грн. - початкова підготовка, 2223,20 грн. виплата стипендії. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем невідпрацьовано 16 місяців та 24 дні, сума компенсації за вказаний час становить 5825,90 грн. (13980,80 / 36 міс. = 388,36 грн.; вартість навчання за 1 день складає 12,95 грн.; 388,36 грн. х 16 міс. = 6213,76 грн.; 12,95 грн. х 24 дн. = 310,80 грн., тобто сума компенсації складає 6524,56 грн.)(а.с. 3). Правовідносини, що виникли між сторонами у справі у цьому випадку регулюються нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного договору. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звільнившись з органів внутрішніх справ за власним бажанням порушив умови укладеного між сторонами договору, а саме п.2.3, 2.4. Беручи до уваги зазначене, суд приходить висновку про те, що вимоги позивача про відшкодування витрат за період навчання в розмірі 5825,90 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved