Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом після смерті тітки [PERSON], яка померла 13.02.2016 року, мотивуючи позов тим, що за життя, 15.11.2013 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 75, відповідно до якого остання заповідала йому, [PERSON], усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Проте про існування вказаного заповіту йому не було відомо, лише нещодавно в січні 2017 року про це його поставили до відома працівники сільської ради. Крім цього, його місце проживання значно віддалене від місця відкриття спадщини, що також зумовлювало свої складнощі. Наведені причини він вважає обєктивними та такими, що повязані з істотними труднощами для нього на вчинення дій повязаних із подачею заяви нотаріусу. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Сільський голова в адресу суду направив заяву, в якій вказав про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, справу просив розглядати у його відсутності. У відповідності до ч.2\~ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ураховуючи наведену норму, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 13.02.2016року померла [PERSON], в підтвердження чому є свідоцтво про смерть (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим за життя спадкодавця 15.11.2013 року, відповідно до якого [PERSON]заповідала позивачеві [PERSON] усе належне їй майно (а.с.6). Як слідує із довідки виданої виконавчим комітетом Росошанської сільської ради 26.01.2017 року (а.с.7), [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO], інші особи не були зареєстровані та не проживали. Відповідно до повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлої 13.02.2016 року [PERSON] не заведена. Згідно паспортних документів позивача судом встановлено, що місце його проживання зазначено: м. Вінниця, вул. Убаревича, буд.8 (а.с.3). Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, позивач заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України, з перехідними положеннями, (2004 року) не подав. Судом зясовано, що про існування заповіту позивачеві стало відомо нещодавно в січні 2017 року. У відповідності до\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 та ч.3\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~(протягом шести місяців з часу відкриття спадщини) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому потрібно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 01.02.2017 року ВССУ у справі № 306/27/15-ц зробив висновок про те, що встановивши, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущено у зв'язку із відсутністю відомостей про існування заповіту, такі причини свідчить про їх поважність пропуску цього строку,\~тому суди дійшли обґрунтованого висновку про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідач позов визнав, про що подав до суду заяву відповідного змісту. На підставі\~ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, тому приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ч.3\~ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved