Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що 10.09.2020 року приватним виконавцем Малковою М.В. відкрито виконавче провадження № 62999681 з примусового виконання Виконавчого напису № 18431 від 14.08.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай О.С. про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі - 41297, 41 грн. Позивач вважає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений зі спливом строку позовної давності, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Із оскарженого виконавчого напису вбачається, що сума боргу за якою вчинено оспорюваний виконавчий напис нотаріуса суперечить умовам кредитного договору, оскільки відсотки нараховані за межами строку дії договору, тобто після 28.11.2016 р. Позивачка суму боргу не визнає та будь-які зобов`язання перед ТОВ «Вердикт Капітал» заперечує, вона не отримувала жодних договорів про відступлення права вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал», як на підтвердження статусу стягувача за договором №02784/03976LССС від 28.11.2013р., не була сповіщена про намір вчинення виконавчого напису. У розпорядженні [PERSON] наявна виписка з особового рахунку № [NUMBER] , яка надана нотаріусу на підтвердження суми заборгованості, яка не є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує заявлену до стягнення суму заборгованості. У зв`язку з чим, просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 01.02.2021 р. задоволено заяву представника позивача- адвоката Губської Х.Ю. про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 18431 від 14.08.2020 виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в загальній сумі 41297,41 грн. (а.с. 34-36). Ухвалою суду від 01.02.2021 р. відкрито загальне позовне провадження по справі та витребувано належним чином завіренні копії документів та матеріалів, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 18431 від 14.08.2020 р.(а.с. 37-38). Ухвалою суду від 22.06.2021 р. призначено судовий розгляд справи (а.с. 137). Позивач та представник позивача у судовому засіданні не з`явився, але в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 180). Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставлення судової повістки (а.с. 182). Не погоджаючись із позовними вимогами надав суду відзив в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що заявником дотримано умов вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки заборгованість є безспірною, ними дотримано вимоги ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (а.с. 153-168). Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського районного нотаріального округу Житомирської області - Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 186). Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ - Малкова М.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 185). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами прави встановлено, що між ТОВ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено договір № 02784/03976LССС від 28.11.2013 року про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. Договором передбачено встановлення кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. строком на 36 місяців з дня підписання договору, тобто з 28.11.2013р. до 28.11.2016р. В договорі № 02784/03976LССС від 28.11.2013 року визначено графік чергових платежів на погашення заборгованості (а.с.23-28). Ухвалою суду від 01.02.2021 року було витребувано у Приватного нотаріуса Житомирського міського районного нотаріального округу Житомирської області Горая Олега Станіславовича належним чином завіренні копії документів та матеріалів, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 18431 від 14.08.2020 р. (а.с. 37-38). На виконання ухвали суду про витребування письмових доказів, приватним нотаріусом Житомирського міського районного нотаріального округу Житомирської області - Горай О.С. було надіслано документи на підставі, яких ним було вчинено виконавчий напис № 18431 від 14.08.2020 р. (а.с.74-105, 106-124). Для безспірного стягнення заборгованості нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі таких документів: - заяви-анкети позичальника та договору про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту №02784/03976LССС від 28.11.2013 року укладений між ТОВ «Платинум Банк» та [PERSON] (а.с.76-81Ю, 95-97, 108-113), - заяви на вчинення виконавчого напису від 06.08.2020 вих. № 13472381 (а.с.82-83, 98, 115-117), - виписки з особового рахунка за Кредитним договором №13472381 (а.с.84, 114), - довіреності ТОВ «Вердикт капітал» (а.с. 85), - договору факторингу №147 від 25.09.2019 року укладеного між АТ «УКРСИББАНК» і ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», за яким до ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» перейшло право вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за договором [PERSON] ( а.с. 88, 121), - 22.03.2018 р. між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» і ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» укладено договір про відступлення прав вимог (а.с.102). - договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора від 27.07.2020р. укладеного між ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с.89, 103, 122), - виписки з ЄДРЮО ТОВ «Вердикт-Капітал» (а.с. 90-91, 104, 123), - виписки з особового рахунку за кредитним договором №02784/03976LССС від 28.11.2013 року (а.с. 99, 118). 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №18431 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 41297,41 грн. (а.с.30) 10.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва - Малковою Ю.В. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса (а.с.20-21). 11.09.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.10). Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 14.08.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) Ї «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Стаття 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Натомість, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Згідно Додатку № 1 до Договору, останній платіж [PERSON] повинна була здійснити 28.11.2016 року. Згідно виписки з особистого рахунку [PERSON] , заборгованість нарахована за 27.07.2020-27.07.2020. Пунктом 6.5 розділу 6 Договору №02784/03976LССС від 28.11.2013 року укладеного між ТОВ «Платинум Банк» та [PERSON] визначено строк дії договору: - в частині кредитування Рахунку дорівнює строку дїї Кредитного ліміту, або до дати подання Клієнтом Заяви про закриття рахунку та Заяви про закриття Кредитного ліміту або до дати припинення дії Кредитного ліміту за ініціативою Банку у порядку, передбаченому Договором, але в будь-якому випадку до повного виконання Клієнтом своїх кредитних зобов`язань за даним Договором; - \~ \~ \~ \~в частині розрахунково касового обслуговування Рахунку, припиняється з моменту його закриття, в порядку, передбаченому Правилами та чинним законодавством України. 6.6 Банк за умови попередження Клієнта за 10 (десять) календарних днів, має право ініціювати припинення дії Договору в частині кредитування в будь-якому з наступних випадків: а) виникнення простроченої Заборгованості за Кредитом, Процентам та/або комісіями; або б) перевищення суми кредитної заборгованості над сумою Кредитного ліміту більше, ніж на п`ять процентів; або в) несплати Клієнтом більше одного щомісячного платежу; або г) іншого суттєвого порушення Клієнтом умов кредитування, а також порушення у відношенні до Клієнта кримінальної справи; знищення, надання Клієнтом до Банку недостовірних або неточних відомостей, неповідомленням письмово Банк про зміни інформації, викладеної в Заяві анкеті, протягом 10-ти днів з моменту її зміни. Таким, чином Договору передбачено декілька підстав для визначення строку дії договору, в тому числі Банк мав право ініціювати припинення дії Договору в частині кредитування, шляхом попередження клієнта за 10 календарних дій. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку - шляхом надіслання стягувачем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Так, матеріали справи не містять доказів про направлення банком повідомлень про погашення заборгованості [PERSON] , також за існування декількох підстав для припинення кредитного договору, суд вважає, що нотаріус був позбавлений можливості в порядку ст. 88 Закону визначити чи порушено строк звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, визначити правильність нарахування заборгованості. Також слід зазначити, що Договір кредиту укладено між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] , із заявою про примусове стягнення звернулось ТОВ «Вердикт капітал», таким чином нотаріус повинен був встановити, яким чином до ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право вимоги до боржника. Ознайомившись із витребуваними ухвалою суду від 01.02.2021 року документами, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 18431 від 14.08.2020 р., неможливо встановити, чи набуло ТОВ «Вердикт капітал» прав вимоги, оскільки 22.03.2018 р. між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» і ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» укладено договір про відступлення прав вимоги до боржників, які визначенні реєстром з Додатку № 1 до цього Договору. 27.07.2020 р. між ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладеного договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора, щодо боржників, які також визначенні Додатком № 1 до Договору, однак даних додатків № 1 з реєстром боржників, де визначено, що до ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором [PERSON] , не має, тобто нотаріус не впевнився в наявності прав вимоги ТОВ «Вердикт капітал» до [PERSON] . Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 року справа № 61-10285св18. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оскільки заборгованість за кредитним договором не має безспірний характер, виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття, тому є усі правові підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В порядку ст. 141 ЦПК України з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову 454 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved