Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу та пені за угодою позики. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [PERSON], будучи фізичною особою підприємством, на підтвердження чого надала свідоцтво платника податку серія № 833590 від 16.05.2012 року, мотивуючи потребу в значних грошових коштах для розвитку бізнесу, а також для вкладання коштів в обробіток двох земельних паїв, належних їй в адміністративних межах Шельпахівської сільської ради Христинівського району, отримала від нього позички, підтвердивши отримання грошових коштів власноручно написаними борговими розписками: 08.01.2016 р. 2600 дол. США, надавши зобовязання повернути борг до 08.04.2016 року з визначеною відповідальністю 5% неустойки від запозиченої суми за кожен день прострочення. 08.03.2016 року 1800 доларів США, надавши зобовязання повернути борг до 08. 05.2016 року з вищезазначеною відповідальністю 5% неустойки від запозиченої суми за кожен день прострочення. 08.04.2016 року 1500 доларів США, надавши зобовязання повернути борг до 08.08.2016 року з визначеною відповідальністю 5% неустойки від запозиченої суми за кожен день прострочення. 08.04.2016 року 2600 доларів США, надавши зобовязання повернути борг до 08.07.2016 року з визначеною відповідальністю 5% неустойки за кожен день прострочення від запозиченої суми. 30.12.2015 року 1100 доларів США, надавши зобовязання повернути борг до 30.01.2016 року з визначеною відповідальністю 5% неустойки за кожен день прострочення від запозиченої суми. Отже, всього позивачкою від нього [PERSON] 9600 доларів США. Зазначені обставини підтверджуються власноручно виконаними [PERSON] розписками. До цього часу боргові зобовязання за угодами позики не виконані. Сума боргу в національній грошовій одиниці за станом на 01.09.2018 року становить 271392 грн. Курс валют, встановлений Національним банком України на 01.09.2018 рік становить: 100 доларів США = 2827 грн. Крім того відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, та також позичкодавець має право отримати від позичальника процентів від суми позики. В договорах позики зазначені відповідальність позичальника за прострочення виконання зобовязання: 5% від запозиченої суми за кожен день прострочення виплати платежу. Неустойка за один рік ( 365 днів) становить 175200 доларів США ( 480 х 365 ) або 4952904 грн. Загальна сума до стягнення 5224296 грн. ( 271392 + 4952904) Позивач в судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать почтові повідомлення, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 ЦПК України, від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, нею не поданий відзив. Суд вважає, що відповідач не зявився у судове засідання без поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача [PERSON] і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р.) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку». Верховний Суд України у листі від 25 січня 2006 року № 1-5/45 зазначає, що «критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів». Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. \~ \~ \~ \~ Суд приходить до висновку, що відповідач, який не пребуває у судові засідання без поважних причин, зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Під зловживанням правом розуміють особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб'єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права. \~Суд, дослідивши надані йому письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ч.3 ст.12 ЦПК України, передбачено що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ч.1.ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ч.1 ст.95 ЦПК України передбачено, що письмові докази є документи, які містять дані для правильного вирішення справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Стаття 81.\~ЦПК\~України\~передбачено,\~що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до розписки від 08.03.2016 року: - Я, [PERSON] беру взайм у [PERSON] 1800 доларів США і обвязуюсь вернути до 08.05.2016 року у випадку не повернення 5% від суми. У відповідності до розписки від 08.04.2016 року: - Я, [PERSON], проживаю [INFO], паспорт серії НЕ 350807 № [NUMBER] взяла в борг у [PERSON] одну тисячу пятсот доларів США ( 1500) і обвязуюсь повернути до 08.09.2016 року в повному обсязі. В разі неповернення вчасно 5% за кожний день від даної суми. У відповідності до розписки від 08.04.2016 року: - Я, [PERSON], проживаю [INFO], паспорт серії НЕ 350807 № [NUMBER] взяла в борг у 2600 ( дві тисячі шістсот) доларів США у [PERSON] і обвязуюсь повернути до 08.07.2016 року в разі не повернення: 5 % за кожний день ві даної суми. У відповідності до розписки від 08.01.2016 року: - Я, [PERSON], проживаю м.Христинівка взяла у [PERSON] 2600 ( дві тисячі шістсот) доларів і зобовязуюсь повернути до 08.04.2016 року у випадку неповернення в термін, буду сплачувати 5% пені від позиченої суми. Гроші отримала 08.01.2016 року Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені\~ родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обовязок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який\~видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже,\~досліджуючи\~боргові\~розписки чи\~договори\~позики,\~суди\~повинні\~виявляти справжню\~правову\~природу\~укладеного договору,\~а\~також\~надавати оцінку\~всім\~наявним\~доказам і\~залежно\~від\~установлених результатів\~\~робити\~відповідні правові\~висновки. Дана правова позиція відображена у постанові ВСУ у\~справі\~за\~№ 6-487цс17.\~\~ Дослідженими борговими розписками\~ від 08.01.2016 р., 08.04.2016 р. 08.04.2016 р. 08.03.2016, 30.12.2015 р. судом встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві, таку ж суму грошових коштів (суму позики), а у разі прострочення виконання зобовязання сторони передбачили відповідальність в розмірі 5% від простроченої суми за кожен день прострочення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів встановив, що між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори позики грошей. \~\~Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України\~про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551\~ЦК України, можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Відповідач в суді даним правом не скористалася і дана обставина не може бути врахована судом при винесенні рішення. За таких обставин позов підлягає до задоволення щодо стягнення основного боргу та пені за прострочення виконання в повному обсязі. Окрім того, позивачем ставиться питання про стягнення із відповідача на його користь судових витрат а саме, судовий збір та послуги адвоката, тому до стягнення підлягають 8500 грн. Сплаченого судового збору відповідно до квитанції № 31 від 08..09.2018 року та послуги адвоката згідно чекового ордера ( квитанції) в сумі 500 ( пятсот) гривень. За таких обставин позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved