Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди. У своїй позовній заяві позивач зазначив, що 31.03.2018 о 22 год. 31 хв. [PERSON] , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Mitsubishi», держаний номерний знак [NUMBER] , рухаючись біля буд. № 1 «М» по проспекту Бажана у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів, чим порушив п. 2.9. «а», 2.3. «б», 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва Домарєва О.В. по справі № 753/6107/18 від 04.05.2018 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «Українська страхова група». У зв`язку з тим, що відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП потерпілому було здійснено ПрАТ СК «Українська страхова група»та [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, позивач просив стягнути з відповідача сплачений ним розмір шкоди потерпілому в порядку регресу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог закону, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. За таких підстав, судом, відповідно до положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням представника позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачає ч. 3, ст. 12 та ч.1, ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Так, судом встановлено, що 31.03.2018 о 22 год. 31 хв. [PERSON] , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Mitsubishi», держаний номерний знак [NUMBER] , рухаючись біля буд. № 1 «М» по проспекту Бажана у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів, чим порушив п. 2.9. «а», 2.3. «б», 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва Домарєва О.В. по справі № 753/6107/18 від 04.05.2018 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 КУпАП(а.с. 14). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6952051 від 17.07.2017, укладеного між ПрАТ СК «Українська страхова група»(страховик) та [PERSON] (страхувальник), страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування (а.с. 9). Відповідно до страхового акту ПрАТ СК «Українська страхова група»№ ДКЦВ-15443/1 від 18.06.2018 сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті [PERSON] , власнику автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , при настанні страхового випадку становить 12458,62 грн. (а.с. 12). ПрАТ СК «Українська страхова група»було виплачено вартість страхового відшкодування у розмірі 12458,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9154 від 07.05.2018 (а.с. 13). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 Цивільного Кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а позивач виплатив страхове відшкодування за шкоду завдану потерпілій особі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відповідно має право на подати регресний позов до страхувальника. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 1921,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved