Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, так як 06 червня 2008 року між ним - відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК», та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «ДОМ» було укладено кредитний договір № 34/КЛ/Т, згідно якого банк має право надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, у розмірі 800 000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05 червня 2011 року, а позичальник зобов'язується повернути кошти, сплатити відсотки за користування ним та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені кредитним договором. Кредит позичальнику надавався для рефінансування кредитної заборгованості в ВОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та поповнення обігових коштів. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, позичальнику було відкрито позичковий рахунок для обліку наданого кредиту № 20634009693101 та для обліку процентів за кредитним договором - № 20689009693101. Банк в межах кредитної лінії за кредитним договором надав позичальнику кошти в розмірі 848 580 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, проценти за користування кредитною лінією нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно п. 1.4 Кредитного договору, з дня перерахування коштів з позичкового рахунку Позичальника до моменту фактичного повернення кредитної лінії (в тому числі і за період прострочення погашення кредитної лінії). Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно до 05 числа (включно) за попередній місяць і на дату повернення кредитної лінії Визначення розміру процентної ставки здійснюється в залежності від питомої ваги грошових надходжень на рахунки позичальника, відкриті в ВАТ «Сведбанк» від загального обсягу надходжень на рахунки позичальника, в тому числі на рахунки інших банків (п. 1.4. кредитного договору). 11 грудня 2008 року Додатковою угодою №1 було внесено зміни до п. 1.4. кредитного договору та встановлено 15 % річних за умови, якщо обсяг щомісячних грошових надходжень на рахунки позичальника, відкритих в ВАТ «Сведбанк» від загального обсягу надходжень на рахунки позичальника становить не менше 50 %, у разі порушення - 16% річних. В свою чергу, у відповідності, з п. 4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язувався повернути основну суму кредиту до 05 червня 2011 року включно, у відповідності із змінами розміру кредитної лінії, встановленими у графіку. Проценти, нараховані за останній період користування кредитною лінією, сплачується одночасно з погашенням кредитної лінії у відповідності з п.п. 1.2., 1.3. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, Господарським судом Вінницької області 04.02.2013 було ухвалене рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь позивача. Проте, на даний момент рішення залишається невиконаним, заборгованість не погашеною. Станом на 12.08.2013 року заборгованість позичальника за кредитним договором в гривневому еквіваленті складає 9 207 242,21 гривень (дев'ять мільйонів двісті сім тисяч двісті сорок дві гривні 21 копійка), що включає: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість по кредиту - 752 028,72 долари США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.08.2013 становить 6 010 965,56 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість по процентам - 399 884,48 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.08.2013 становить 3 196 276,65 гривень. 06 червня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір застави № 34/КЛ/Т-2-01, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, відповідач передав в заставу банку належне йому на праві приватної власності рухоме майно, а саме екскаватор марки «ЕО-2621», 1990 р.в., заводський № 714111, двигун № 0М0348, реєстраційний № 21415ВЕ. За згодою сторін на момент укладання договору застави заставна вартість майна, що передано в заставу була оцінена в 46460,00 гривень. Згідно п. 11.6 договору застави, у разі невиконання позичальником будь-якого з умов основного зобов'язання, банк має право звернути стягнення на предмет застави (його частини) і задовільнити за рахунок предмети застави свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення таких вимог. На адресу відповідача неодноразово позивачем було направлено листи з вимогою усунути порушення виконання кредитного договору, виконати зобов'язання передбачені кредитним договором та погасити заборгованість, що виникла у позичальника. Незважаючи на це зобов'язання виконано не було, тому позивач вимушений звертатись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Судом на підставі ст.224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 06 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «ДОМ» було укладено кредитний договір № 34/КЛ/Т, згідно якого банк має право надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, у розмірі 800 000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05 червня 2011 року, а позичальник зобов'язується повернути кошти, сплатити відсотки за користування ним та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені кредитним договором. Кредит позичальнику надавався для рефінансування кредитної заборгованості в ВОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та поповнення обігових коштів. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, позичальнику було відкрито позичковий рахунок для обліку наданого кредиту № 20634009693101 та для обліку процентів за кредитним договором - № 20689009693101. Банк в межах кредитної лінії за кредитним договором надав позичальнику кошти в розмірі 848 580 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, проценти за користування кредитною лінією нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно п. 1.4 Кредитного договору, з дня перерахування коштів з позичкового рахунку Позичальника до моменту фактичного повернення кредитної лінії (в тому числі і за період прострочення погашення кредитної лінії). Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно до 05 числа (включно) за попередній місяць і на дату повернення кредитної лінії Визначення розміру процентної ставки здійснюється в залежності від питомої ваги грошових надходжень на рахунки позичальника, відкриті в ВАТ «Сведбанк» від загального обсягу надходжень на рахунки позичальника, в тому числі на рахунки інших банків (п. 1.4. кредитного договору). 11 грудня 2008 року Додатковою угодою №1 було внесено зміни до п. 1.4. кредитного договору та встановлено 15 % річних за умови, якщо обсяг щомісячних грошових надходжень на рахунки позичальника, відкритих в ВАТ «Сведбанк» від загального обсягу надходжень на рахунки позичальника становить не менше 50 %, у разі порушення - 16% річних. В свою чергу, у відповідності, з п. 4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язувався повернути основну суму кредиту до 05 червня 2011 року включно, у відповідності із змінами розміру кредитної лінії, встановленими у графіку. Проценти, нараховані за останній період користування кредитною лінією, сплачується одночасно з погашенням кредитної лінії у відповідності з п.п. 1.2., 1.3. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, Господарським судом Вінницької області 04.02.2013 було ухвалене рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь позивача. Проте, на даний момент рішення залишається невиконаним, заборгованість не погашеною. Станом на 12.08.2013 року заборгованість позичальника за кредитним договором в гривневому еквіваленті складає 9 207 242,21 гривень (дев'ять мільйонів двісті сім тисяч двісті сорок дві гривні 21 копійка), що включає: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість по кредиту - 752 028,72 долари США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.08.2013 становить 6 010 965,56 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість по процентам - 399 884,48 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.08.2013 становить 3 196 276,65 гривень. 06 червня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір застави № 34/КЛ/Т-2-01, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, відповідач передав в заставу банку належне йому на праві приватної власності рухоме майно, а саме екскаватор марки «ЕО-2621», 1990 р.в., заводський № 714111, двигун № 0М0348, реєстраційний № 21415ВЕ. За згодою сторін на момент укладання договору застави заставна вартість майна, що передано в заставу була оцінена в 46460,00 гривень. Згідно п. 11.6 договору застави, у разі невиконання позичальником будь-якого з умов основного зобов'язання, банк має право звернути стягнення на предмет застави (його частини) і задовільнити за рахунок предмети застави свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення таких вимог. На адресу відповідача неодноразово позивачем було направлено листи з вимогою усунути порушення виконання кредитного договору, виконати зобов'язання передбачені кредитним договором та погасити заборгованість, що виникла у позичальника. Незважаючи на це зобов'язання виконано не було. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог ЦКУ чи договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», що кореспондується з положеннями ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтею 589 ЦК України передбачено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави. На підставі викладеного,

Outcome: approved