Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - [PERSON],[INFO] р.н, посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.11.2013 з відповідача було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]: у розмірі І/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 27.09.2013 і до досягнення повноліття його доньки [PERSON]; та 1/4 частини від усіх його заробітків після досягнення повноліття [PERSON] [INFO], і до досягнення повноліття дитини [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Позивач вважає, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, а крім того, призначений рішення суду розмір аліментів є меншим ніж встановлений законом, у зв'язку з чим просить змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні позовним вимогам. Відповідач в судове засідання не з'явився, по нез'ясованій судом причині, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 29.02.2012. Батьком дитини є [PERSON] Згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.11.2013, з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 27.09.2013 року і до досягнення повноліття його доньки [PERSON]; та 1/4 частини від усіх його заробітків після досягнення повноліття [PERSON] [INFO], і до досягнення повноліття дитини [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (справа №642/8712/13-ц). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно правової позиції, яка викладена у справі за №143цс13, судова палата у цивільних справах ВСУ від 05.02.2014р. постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до вимог ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка як одержувач довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів зокрема тому, і суд з нею погодився, що на даний час аліменти стягуються на малолітню дитину, змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2013 роком і в 2017 році, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дітей необхідним для проживання, харчування. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved