Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 серпня 1998 року, який був зареєстрований у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 33. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 21 червня 2008 року, які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що протягом останніх двох років між ними припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Між ними склалися особисті неприязні відносини. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю, між ними не виникає. Згоду про утримання малолітніх дітей між ними досягнуто. На їх утримання він регулярно із заробітної плати виплачує аліменти. У звязку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, після розірвання шлюбу просить мати можливість бачитись з дітьми. Позивач у судове засідання не зявився, однак в поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без його присутності, у разі неявки відповідача винести заочне рішення на підставі наявних доказів, виключити п. 2 з резолютивної частини позову (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не зявилася, але у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила справу розглянути за її відсутності спору про поділ майна немає, діти після розірвання шлюбу залишиться проживати із нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 15 серпня 1998 року, зареєстрованого Близнюківським районним відділом РАГС Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 022314, виданого 15 серпня 1998 року Близнюківським районним відділом РАГС Харківської області, актовий запис № 33 (а.с. 9). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 009239, виданого повторно 08 червня 2005 року відділом РАЦС Близнюківського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 11), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 123041, виданого 08 липня 2008 року відділом РАЦС Близнюківського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 10). З питання щодо проживання, виховання дітей у сторін спору немає. Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, проживають окремо протягом останніх двох років. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище обране при реєстрації шлюбу [PERSON]. Місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], встановити разом з матір'ю [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved