Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,036 га, з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована на території СТ «Променисте» Новосілківської сільської ради, Вишгородського району, Київської області, кадастровий номер - 3221886400:36:057:0174, після смерті [INFO] року його батька [PERSON], у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно через відсутність належного правовстановлюючого документа, а тому порушує питання про визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Ствердив, що звернувся до суду в зв'язку з тим, що окремий державний акт на земельну ділянку не виготовлявся, а інформація про право власності на неї відображена як додатковий запис на іншому державному акті серії І-КВ №076895, виданому 05 серпня 1999 року на підставі рішення виконкому Новосілківської сільської ради народних депутатів №14 від 18 лютого 1999 року, який також належав батькові позивача, у зв'язку з чим державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,036 га, з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована на території СТ «Променисте» Новосілківської сільської ради, Вишгородського району, Київської області. Належність цього майна померлому [PERSON] стверджується даними кадастрового плану, каталогу координат кутів зовнішніх меж землекористування, довідкою розрахунком нормативної грошової оцінки земельної ділянки №3157, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3203236602014 від 01 вересня 2014 року кадастровий номер - 3221886400:36:057:0174. Спірну земельну ділянку спадкоємиць набув у власність згідно рішення Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області №77 від 27 грудня 2001 року. Як пояснив в суді представник позивача відомості про земельну ділянку площею 0,036 га внесено до існуючого у [PERSON] державного акту у зв'язку з відсутністю на той час бланків державних актів. Про зазначене йдеться у відомостях державного акту серії І-КВ №076895, згідно з яким померлий був єдиним володільцем вказаного нерухомого майна. Позивач у встановлений ст. 1270 ЦК України строк прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Зазначене вище підтверджується матеріалами спадкової справи №4/2013 від 29 січня 2013 року після померлого [PERSON] [PERSON] заповів позивачу та його матері [PERSON] усе своє майно, що підтверджується заповітом від 24 липня 2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь свого сина [PERSON], що підтверджується матеріалами згаданої спадкової справи. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 04 грудня 2014 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже позивач довів у суді, що право на спірну земельну ділянку належало спадкодавцеві, а відтак має бути ним успадковане. Оскільки позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину в позасудовому порядку, визнання за ним прав на спадкування земельної ділянки має відбутися в суді. Таким чином, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved