Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму банківського грошового вкладу в зв'язку з тим, що після закінчення строку зазначеного в договорі, банк не виконав своїх зобов'язань, грошові кошти не повернув. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшив розмір позовних вимог, просив стягнути з ПАТ«КБ «Актив банк» суму вкладу 181 000,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4 000,00 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належно, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності. Суд вважає можливим слухати справу за їх відсутності, при цьому постановити заочне рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 14.10.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-Банк» та [PERSON] було укладено договір строкового вкладу № ДФО-35-153511 «Актив прибутковий» на строк до 14.01.2014 р., згідно якого позивач здійснив вклад у сумі 181000,00 грн. Договір укладено строком на 3 місяці, процентами по договору - 18,75 % річних, які мали нараховуватись в день повернення вкладу, днем повернення вкладу є 14.01.2014 р. (а.с. 3). Після закінчення терміну дії договору між банком та позивачем було продовжено термін дії договору на новий умовах. Так, 14.01.2014 р. між сторонами було укладено договір строкового вкладу на строк до 14.05.2014 р., згідно якого [PERSON] здійснив вклад у сумі 181000,00 грн. Вклад вносився на строк 4 місяці, з процентами по договору - 22,5 % річних, які мали нараховуватись щомісячно, днем повернення вкладу є 14.05.2014 р. (а.с.4). Внесення коштів на рахунок банку позивачем підтверджується квитанцією від 14.01.2014 р. (а.с. 22). На вимогу позивача після закінчення строку дії договору повернути грошові кошти, отримав відповідь голови правління ПАТ «КБ «Актив-Банк» від 19.06.2014 р., в якій зазначається про скрутний фінансовий стан банку, дефіцит як готівкових, так і безготівкових коштів, але протягом останнього часу здійснюються всі можливі заходи для подолання негативної ситуації. Проте дані обставини відповідачем не обґрунтовуються, не має належних доказів для підтвердження наведених фактів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі наведеного суд приходить до висновку про порушення прав позивача з боку банку, тому вимоги про стягнення грошового вкладу в сумі 181000,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Норма ч.1 ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 4000,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 25.07.2014 р. та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 29/07 від 29.07.2014 р.(а.с.7,10). Ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Outcome: approved