Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на автомобіль марки DAEWOO модель LEGANZA, державний номер [NUMBER] та зняти з нього арешт. Свій позов мотивує тим, що 25.10.2010 він придбав у відповідача вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу, однак перереєстрацію так і не було проведено. В квітні 2016 року він звернувся до центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, де йому повідомили, що під час його володіння вказаним автомобілем, на нього був накладені арешти. Вважає, що в звязку з цим порушені його конституційні права та в позасудовому порядку вирішити спір немає можливості. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні 23.01.2017 на задоволенні позову наполягав та пояснив, що 25.10.2010 позивач придбав у відповідача автомобіль DAEWOO, державний номер [NUMBER], на підставі договору купівлі-продажу, однак перереєстрацію не було проведено, оскільки у відповідача на той час були відсутні кошти. Позивач здійснив відновлення автомобіля, привів його до належного стану. В квітні 2016 року позивач дізнався, що під час його володіння вказаним автомобілем, на нього був накладені арешти державним виконавцем. Вважає, що в звязку з цим порушені права позивача, тому просить визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на вказаний автомобіль та зняти з нього арешти. Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи був сповіщений належним чином. 23.01.2017 в судовому засіданні проти позову не заперечував та пояснив, що він був довіреною особою за нотаріально посвідченою довіреністю від власника спірного автомобіля - [PERSON] В квітні 2010 року він домовився з позивачем продати йому даний автомобіль. 29.04.2010 він продав позивачу автомобіль та надав йому нотаріально посвідчену довіреність строком дії на 10 років на повне розпорядження та продаж вказаного автомобіля, однак здійснити переоформлення автомобіля не було фінансової можливості. Від третьої особи - представника Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні 23.01.2017 проти позову не заперечував, просив прийняти рішення на розсуд суду. Третя [PERSON] в судовому засіданні 23.01.2017 проти позову не заперечувала та пояснила, що 24.08.2007 її чоловік був учасником ДТП, автомобіль DAEWOO, державний номер [NUMBER] перевернувся 4 рази, був признаний таким, що не підлягає ремонту, тому вона продала даний автомобіль за довіреністю. Відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами. Судом встановлено, що в квітні 2010 року, позивачу від свого знайомого мешканця [INFO] М.С. стало відомо, що він займається продажем автомобіля марки DAEWOO модель LEGANZA, 1998 року випуску. Вказаний автомобіль знаходився в після аварійному незадовільному стані, значно пошкоджений. При цьому [PERSON] був представником за нотаріально посвідченою довіреністю від власника вказаного автомобіля [PERSON] Після огляду вказаного автомобіля, враховуючи вартість - 24000 грн., що становило суму еквівалентну 3000 доларів США, у сторін виникла попередня домовленість, що у разі відновлення автомобіля, позивач передасть в якості оплати грошові кошти. 29.04.2010 позивач у представника власника за дорученням [PERSON] отримав нотаріально посвідчену довіреність від 29.04.2010, строком дії на 10 років, на повне розпорядження та продаж вказаного автомобіля, з усіма правами представляти його інтереси в будь-яких установах, підприємствах та організаціях незалежно від підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань. На протязі шести місяців, позивач здійснив відновлення автомобіля, привів його до належного стану. Тривалість була пов'язана з необхідністю значного ремонту та чималої кількості грошових коштів. В результаті 25.10.2010 позивач придбав у [PERSON] автомобіль марки DAEWOO модель LEGANZA, державний номер [NUMBER], 1998 року випуску, шасі № KLAVF69ZEWB134310, обєм двигуна 2000 см3, тип ТЗ легковий седан, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 659914, виданого Мелітопольським МРЕВ ДАІ УМВС в Запорізькій області 22.08.2006, вартістю 24000 грн. Сторонами був складений письмовий договір купівлі-продажу вказаного автомобіля від 25.10.2010/а.с.10/. Передавши відповідачу грошові кошти, в якості оплати за автомобіль, згідно їхньої домовленості, позивач отримав письмову розписку. Після чого [PERSON] передав позивачу в користування та розпорядження два комплекти ключів, автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно п.6 вказаного договору, передбачено що всі спірні питання щодо купівлі-продажу вказаного автомобіля вирішуються по взаємній згоді сторін або в Мелітопольському міськрайонному суді. Пунктом 7 передбачено, що продавець сумісно з покупцем у термін 30 діб зі дня підписання даного договору зобов'язані здійснити за власний рахунок в рівних долях (по 50%) нотаріальну реєстрацію договору та перереєстрацію переходу права власності від продавця на покупця в Мелітопольському ВРЕР УМВС в Запорізькій області. В зазначений строк здійснити переоформлення автомобіля не було фінансової можливості, а згодом, не дивлячись на неодноразові звертання позивача до [PERSON], в зв'язку з відсутністю у нього необхідної кількості грошових коштів, це приблизно 2,500 -3000 грн., перереєстрація так і не була проведена. В кінці квітня 2016 року, з метою встановлення вартості переоформлення автомобіля, позивач звернувся до центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Мелітополя та Мелітопольського району УДАІ УМВС (колишнє Мелітопольське ВРЕР УДАЇ), де його повідомили, що під час його законного володіння та користування автомобілем на нього накладі обтяження відділом державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції. Згідно наданої інформації Територіального сервісного центру № 2343 регіонального сервісного центру в Запорізькій області на вказаний автомобіль накладені арешти: 12.09.2012 на підставі постанови державного виконавця ВП 33837517 від 10.09.2012; 30.11.2013 на підставі постанови державного виконавця ВП 38826855 від 26.11.2013; 08.10.2014 на підставі постанови державного виконавця ВП 44204599 від 03.10.2014; 05.04.2016 на підставі постанови державного виконавця ВП 44792026 від 05.01.2016/а.с.36/. Відповідно до п. 2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» сплинув річний строк пред'явлення виконавчого документу до виконання. Згідно роз'яснень державної виконавчої служби зняття арешту з вказаного автомобіля самостійно державним виконавцем не передбачено, не дивлячись на закриття виконавчого провадження та його знаходженням в архіві виконавчої служби. Відповідно, ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає звернення стягнення лише на майно боржника. Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» наслідки завершення виконавчого провадження», передбачено що повернення виконавчого документа обумовлює зняття арешту з майна боржника. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, в разі виконання однією зі сторін повністю або частково умов угоди, що потребує нотаріального посвідчення та ухилення від нотаріального оформлення іншою стороною, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Отже судом встановлено, що позивач право власності на автомобіль за договором від 25.10.2010 набув в повному обсязі, здійснив оплату, отримав придбане майно в користування та розпорядження, однак на теперішній час це право оспорюється, шляхом накладення арешту державним виконавцем. Таким чином, суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на вказаний автомобіль та зняти з нього арешти, накладені на підставі постанов державного виконавця.

Outcome: approved