Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за ним право власності на Ѕ частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його двоюрідної бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивуючи свої вимоги тим, що спірна квартира належала на праві спільної часткової власності його батькові [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки за кожним. В спірній квартирі він зареєстрований та постійно проживає з 29.07.1998 року. При оформленні спадкових прав після смерті його батька, йому стало відомо, що співвласником квартири є [PERSON] , яка померла до його реєстрації в квартирі, про що йому раніше не було відомо. Він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , інших спадкоємців немає. Він звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що він не може надати оригінали документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Раніше квартирою [ADDRESS] користувалася [PERSON] на підставі ордеру № 184, що підтверджується договором найму житлового приміщення в будинках місцевої ради депутатів трудящих ся Української СРСР від 23.12.1977 року. З виписки з рішення № 234 від 19.10.1990 року, [PERSON] переоформила особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] . Після чого, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки за кожним на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.09.1993 року виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду та зареєстрованого в ММБТІ 13.05.1998 року за № 16112. Вказане підтверджується довідкою з комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 13.11.2018 року за вих. № 1-1192. Позивач просить визнати за ним право власності на Ѕ частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка є його двоюрідною бабусею. Посилаючись на те, що його дідусь проживав з сестрою [PERSON] - [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] 20 листопада 1939 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 26 травня 1964 року, свідченням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу від 26.05.1964 року № 92. Позивач в своєму позові зазначає, що його дідусь [PERSON] був одружений на [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] . Відповідно до довідки начальника ЖЕД-16 від 22.04.2003 за вих. № 1669 виданої [PERSON] , померла [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18 жовтня 1988 року по день смерті [INFO] . На день смерті з нею проживали та були зареєстровані: [PERSON] з [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] , після смерті [PERSON] , переоформила на своє ім`я особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується випискою з рішення Ленінської районної ради виконавчого комітету № 234 від 19.10.1990. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до довідки з Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 25.09.2013 року за вих. № 3061, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18.10.1988 року по день смерті [INFO] . Разом з нею був зареєстрований [PERSON] з 01.02.1991 по 29.04.2003 року. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані та їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.07.2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [INFO] [PERSON] помер, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на Ѕ частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до Першої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач зазначає, що під час оформлення спадкових справ після смерті його батька, йому стало відомо про те, що право власності на Ѕ частки квартири [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . З метою оформлення прав на спадкове майно та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його двоюрідної бабусі [PERSON] , позивач звернувся до державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори. Позивач зазначає, що державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори надано роз`яснення щодо оформлення спадщини, посилаючись на те, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності його майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Окрім того, спадкоємцеві потрібно надати оригінали документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Міщенко Н.В. 17 листопада 2018 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на Ѕ частки квартири [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за № 1-996. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 554/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] ( [NUMBER] ). У відповідності до ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України, визначено, що \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Статтею 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Позивач зазначає, що встановлення факту родинних відносин має для нього юридичне значення, а саме намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи викладене, відсутність у позивача можливості прийняття спадщини в позасудовому порядку, відсутність інших спадкоємців, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд приходить до наступного. Квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки за кожним на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.09.1993 року виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду та зареєстрованого в ММБТІ 13.05.1998 року за № 16112. Вказане підтверджується довідкою з комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 13.11.2018 року за вих. № 1-1192. [INFO] [PERSON] померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до довідки з Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 25.09.2013 року за вих. № 3061, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18.10.1988 року по день смерті [INFO] . разом з нею був зареєстрований [PERSON] з 01.02.1991 по 29.04.2003 року. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані та їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.07.2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [INFO] [PERSON] помер, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на Ѕ частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до Першої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач зазначає, що під час оформлення спадкових справ після смерті його батька, йому стало відомо про те, що право власності на Ѕ частки квартири [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . З метою оформлення прав на спадкове майно та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його двоюрідної бабусі [PERSON] , позивач звернувся до державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори. Позивач зазначає, що державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори надано роз`яснення щодо оформлення спадщини, посилаючись на те, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності його майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Окрім того, спадкоємцеві потрібно надати оригінали документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Міщенко Н.В. 17 листопада 2018 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на Ѕ частки квартири [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за № 1-996. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 554/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] (СР 55075797). Положеннями статті 1216\~Цивільного кодексу\~України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1221 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності з ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved