Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що [INFO] помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. До спадкового майна входить у тому числі й житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Будучи спадкоємцем за заповітом діда позивач прийняв спадщину шляхом спільного проживання з померлим на момент смерті, в той же час не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], загальною площею 119,5 кв. м, житловою площею 70,9 кв. м, в порядку спадкування за заповітом діда. Витрати по справі просив покласти на нього. У підготовче засідання позивач не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав і просив справу слухати за його відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи підтверджено те, що [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області помер [PERSON], дід позивача, після смерті якого відкрилася спадщина. До спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями (спорудами) загальною площею 119,5 кв. м (житловою площею 70,9 кв. м) по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за заповітом діда (спадкова справа № 290/2017 від 21.08.2017), але в оформленні спадкових прав на житловий будинок йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього, що видно з листа нотаріуса від 30.08.2017. В той же час, убачається з технічного паспорту від 20.04.2006 та підтверджено даними Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області те, що згаданий будинок садибного (індивідуального) типу - кирпичний, з шиферною покрівлею, загальною площею 119,5 кв. м (житловою площею 70,9 кв. м), з надвірними спорудами (будівлями), побудовані до 1992 року, і рахується за померлим [PERSON] згідно записів погосподарської книги Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, передбачалась обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно з п. 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 (із змінами) визначено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Виходячи з наведених вимог закону та встановлених обставин суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. З врахуванням відповідного клопотання позивача, понесені ним витрати судом не розподіляються.

Outcome: approved