overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Також у вказаному будинку зареєстрований його племінник [PERSON] . Однак, жодного дня він в будинку не проживав, чим створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Тому позивач просить у судовому порядку визнати [PERSON] таким, що втратив право користивання житлом. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.12.2019 року розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням будинку, власником якої являється позивач. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства - ст.391, 405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом. Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов`язані з правом розпорядитися ним. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Втрата права користування житловим приміщенням тягне за собою наслідки у вигляді скасування реєстраційного запису про реєєстрацію фізичної особи за певним місцем проживання. Позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS] , в якій як член сім`ї був зареєстрований відповідач. На даний час відповідач житловим будинком позивача не користується без поважних причин, витрат по його утриманню не несе, постійно мешкає за іншою адресою, користування припинив добровільно, що підтверджено актом депутата № 1619 від 07.10.2019 року, договір житлового найму відсутній, таким чином ним порушено право власності і вимога позивача щодо захисту порушеного права є законною, у зв`язку з чим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він проживає в м.Коростишів по вул.Енгельса,32 та є власником житлового будинку, розташованого по вказаній адресі. Відповідач також зареєстрований у належному позивачу будинку за вищевказаною адресою, хоча в ньому фактично не проживає з 10.07.2013р., чим створює [PERSON] перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Позивач просить у судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користування належним житловим будинком, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації з належного будинку. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач на виклик суду в судове засідання не з'явився, у встановленому порядку про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи є повідомлення, заяви про відкладення судового засідання, або заяви про судовий розгляд справи у його відсутність суду не подав, а тому суд, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, заяву позивача, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки про склад сім'ї № 611 від 24.02.2015р. відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Із акту депутата № 153 від 25.02.2015 року вбачається, що [PERSON] в зазначеному позивачем будинку не проживає з 10.07.2013р. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов'язані з правом розпорядитися ним. Оскільки відповідач вибув з будинку [ADDRESS] на інше постійне місце проживання, де мешкає до цього часу, добровільно не змінив реєстрацію місця проживання, договір житлового найму відсутній, то ним порушено право власності і вимога позивача щодо захисту порушеного права є законною, у зв'язку з чим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що належать на праві власності позивачу. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було видане державним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори 13 жовтня 2012 року вона стала власником квартири № [ADDRESS] Після чого їй стало відомо, що у вказаній квартирі зареєстрована колишня дружина її сина [PERSON] та її донька, онучка позивача - [PERSON]. З травня 2014 року відповідач не проживає у вказаній квартирі, не утримує її, в добровільному порядку знятися з реєстрації вона відмовляється, а тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні надала аналогічні пояснення викладені у позові, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вказані позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, оскільки з 2013 року проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Причепа В.Р. від 13 жовтня 2012 року, витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янськ № 36445934 від 28 листопада 2012 року слідує, що [PERSON] є власником квартири № [ADDRESS] Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2013 року шлюб між відповідачем та сином позивача було розірвано. Відповідно до довідки Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» № 04/636 від 21 травня 2018 року слідує, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту Миколаївської міської ради Донецької області від 21 травня 2018 року слідує, що: [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з травня 2014 року та по теперішній час. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Приймаючи до уваги, що відповідач у спірній квартирі не проживає, добровільно виїхала на інше постійне місце проживання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і вказав, що 07 лютого 2012 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина і за заповітом від 06 березня 2007 року померла заповіла все своє майно позивачу. Протягом строку на прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори, оскільки мав проблеми зі здоров»ям та вважав, що коли є заповіт, то може оформити спадщину в любий час. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла письмова заява, позовні вимоги визнають повністю, просять справу розглядати без їх участі,а тому суд розглядає справу без участі останніх. Суд, враховуючи що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в звязку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і вказав, що 20 березня 2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Протягом строку на прийняття спадщини він не звернувся до нотаріальної контори, оскільки він є єдиним спадкоємцем та вважав, що прийняв спадщину та не був обізнаний про необхідність подання письмової заяви до нотаріальної контори саме в шестимісячний строк. В підготовче засідання позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в підготовче засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнають. Суд, враховуючи що відповідач позов визнали повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в зв»язку з визнанням позову відповідачем в підготовчому судовому засіданні. Враховуючи викладене, на підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини і вказав, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. Протягом строку на прийняття спадщини позивач не звернулась до нотаріальної контори, оскільки не був обізнаний та вважав, що спадщину прийняла мати, а тому просить визначити йому строк в три місяці. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує, а тому суд розглянув справу без участі останнього. Від відповідача надійшла заява, просять справу розглядати без їх участі, позов визнають повністю. Суд, враховуючи що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення зв'язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідач також зареєстрований у належній позивачу квартирі за вищевказаною адресою, хоча в ній фактично не проживає, чим створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Тому [PERSON] просить у судовому порядку зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач на виклик суду в судове засідання не зявився, у встановленому порядку про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи є повідомлення, заяви про відкладення судового засідання, або заяви про судовий розгляд справи без його участі суду не подав, а тому суд, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, заяву позивача, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 5, що знаходиться по вул.Більшовицькій,135 м.Коростишів. Згідно копії довідки про склад сімї № 1469 від 19.08.2015 р. відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.11). З акту депутата № 781 від 19.08.2015 року вбачається, що [PERSON] в зазначеній позивачем квартирі не проживає. Відповідно до ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, повязані з правом розпорядитися ним. Оскільки відповідач вибув з квартири [ADDRESS] на інше постійне місце проживання, де мешкає до цього часу, добровільно не змінив реєстрацію місця проживання, договір житлового найму відсутній, то ним порушено право власності і права позивачів тому вимоги захисту порушеного права є законним, у звязку з чим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зобов'язання видати довідку про заробітну плату, в обґрунтування якого зазначив, що він являючись інвалідом з дитинства, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам». Після смерті батька [PERSON] він має право на пенсію по втраті годувальника, однак для цього необхідно надати довідку про помісячний розмір заробітної плати, яку відповідач відмовляється видати, мотивуючи тим, що відсутні підтверджуючі документи, а тому просить зобов'язати відповідача видати довідку про розмір заробітної плати за період роботи у відповідача з 1986 року по 1991 роки помісячно згідно записів у трудовій книжці [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача, представник третьої особи в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомили. Про розгляд справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, заяву позивача, відповідача, враховуючи, те що відповідач позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 3 групи з дитинства, що пітверджується довідкою МСЕК від 01.03.2014р. (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.6). [PERSON] працював в КСП «Коростишівське», в подальшому реорганізоване у СТОВ «Племзавод Коростишівський» в період з 1986 року по 1991 рік трактористом, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-9) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). У відповідності до ст. 49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, однак відповідач не видає позивачу довідку про розмір заробітної плати останньої за період з 01.01.1986 року по 31.12.1991 роки помісячно, оскільки відомості щодо розміру помісячної заробітної плати останньої за вказаний період втрачені в процесі реорганізацій, що не є поважною причиною відмови у видачі вищевказаної довідки позивачу. Разом з тим, згідно доданої довідки про нарахування заробітної плати по рокам, вбачається, що позивачу нараховувались кошти, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та зобов'язання відповідача видати довідку. Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зобовязання видати довідку про заробітну плату, в обґрунтування якого зазначив, що на даний час він має право на призначення пенсії у звязку з досягненням пенсійного віку, однак для цього необхідно надати довідку про помісячний розмір заробітної плати, яку відповідач відмовляється видати, мотивуючи тим, що відсутні підтверджуючі документи, а тому просить зобовязати відповідача видати довідку про розмір заробітної плати за вказаний в позові період помісячно згідно записів у трудовій книжці. В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи повідомлявся своєчасно. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, представника відповідача, представника третьої особи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення. Судом встановлено, що позивач працював в колгоспі ім.Кірова, КСП «Коростишівське», в подальшому реорганізоване у СТОВ «Племзавод Коростишівський» з 05.08.1980 року по 22.06.1998 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4). У відповідності до ст.49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, однак відповідач не видає позивачу довідку про розмір заробітної плати помісячно, оскільки відомості щодо розміру помісячної заробітної плати останньої за вказаний період втрачені в процесі реорганізацій, що не є поважною причиною відмови у видачі вищевказаної довідки позивачу. Разом з тим, згідно доданої довідки про нарахування заробітної плати по рокам, вбачається, що позивачу нараховувались кошти, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та зобовязання відповідача видати довідку. Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зобов'язання видати довідку про заробітну плату, в обґрунтування якого зазначив, що на даний час він має право на призначення пенсії у зв'язку з досягненням пенсійного віку, однак для цього необхідно надати довідку про помісячний розмір заробітної плати, яку відповідач відмовляється видати, мотивуючи тим, що відсутні підтверджуючі документи, а тому просить зобов'язати відповідача видати довідку про розмір заробітної плати за вказаний період помісячно згідно записів у трудовій книжці. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи повідомлявся своєчасно. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, представника третьої особи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення. Судом встановлено, що позивач працював в колгоспі ім.Кірова, КСП «Коростишівське», в подальшому реорганізоване у СТОВ «Племзавод Коростишівський» з 18.04.1982 року по 23.09.1999 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-6). У відповідності до ст.49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, однак відповідач не видає позивачу довідку про розмір заробітної плати помісячно, оскільки відомості щодо розміру помісячної заробітної плати останньої за вказаний період втрачені в процесі реорганізацій, що не є поважною причиною відмови у видачі вищевказаної довідки позивачу. Разом з тим, згідно доданої довідки про нарахування заробітної плати по рокам, вбачається, що позивачу нараховувались кошти, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та зобов'язання відповідача видати довідку. Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КЗпП України,

Outcome: approved