Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником помешкання, розташованого за адресою: [ADDRESS]. На даний час в даній квартирі зареєстрована відповідачка, яка не проживає там з листопада 2005 року. Оскільки в добровільному порядку [PERSON] не знялася з реєстраційного обліку, позивач просить визнати її такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але в судове засідання не зявилася з невідомих причин. В раніше наданих поясненнях вказала, що проти позову заперечує, так як в квартирі зберігаються її речі, а також там зареєстрований її син. Визнала, що не проживає в помешканні позивача уже досить тривали час. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. [PERSON] в судовому засіданні вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. З огляду на викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце житлові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.10.2001 року (а.с. 6) [PERSON] є власником квартири № 18, розташованої в будинку № 3 по пров. Верстатників м. Лебедин Сумської області. Після реєстрацію шлюбу з відповідачкою, що мало місце у 2003 році, він дав згоду на її реєстрацію в своєму помешканні. У 2006 році сторони розлучилися, що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 11), а з довідки депутата Лебединської міської ради (а.с. 10) вбачається, що в помешканні позивача [PERSON] не проживає близько 10 років. Обставини щодо відсутності в квартирі понад 6 місяців відповідача не оспорила та визнала це в ході судового розгляду. Згідно вимог ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень житлового законодавства, приймаючи до уваги, що [PERSON] понад шість місяців квартирою, належною позивачеві, не користується, але залишається там зареєстрованою, що стверджується відповідними доказами, суд вважає необхідним визнати її такою, що втратила право користування даним помешканням. При цьому суд вважає необєктивними та не може взяти до уваги заперечення [PERSON] про те, що в квартирі зберігаються її речі, а також в даному помешканні зареєстрований її син, оскільки такі її заперечення не є підставою збереження житлового приміщення за тимчасово відсутньою особою. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved