Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.03.2013 між сторонами укладено договір №006000000021613 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Позивач надав відповідачу не персоніфіковану платіжну картку із строком дії 2 роки та ПІН код до неї, відкрив спеціальний картковий рахунок №262506000036266 в гривні та здійснив його обслуговування. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 27.03.2013 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору №006000000021613 відповідачу було надано грошові кошти в сумі 8000,00 грн., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 27.03.2013 по 26.03.2015 із сплатою 32,0 % річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. Відповідач не виконує взятих на себе зобовязань, останній платіж в рахунок заборгованості до кредитним договором відповідач здійснив 24.06.2014 в сумі 850,00 грн., в результаті чого у нього виникла заборгованість перед банком станом на 20.08.2015 в розмірі 16196,26 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 6072,22 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 2535,23 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 2848,33 грн., пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків 889,09 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 2925,61 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 745,81 грн., 3 % річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованості по кредиту) 135,58 грн., 3 % річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованості по несплаченим відсоткам) 44,40 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Зазначив, що рахунок на який мали сплачуватися кошти надані відповідачу в якості кредиту відкритий до теперішнього часу і на нього можуть переказуватися грошові кошти. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно отримував кредитні кошти від позивача, однак погашення кредиту згідно умов укладеного між сторонами договору мало здійснюватися шляхом відрахування коштів з його зарплатного рахунку. Після закриття зарплатного проекту позивач грошові кошти не утримував, а відповідач не був повідомлений на який рахунок та яким чином йому сплачувати кредит. Крім того, не згоден з розрахунками наданими банком. Зокрема, вважає що банк всупереч вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» нараховував пеню яка перевищує подвійну облікову ставку НБУ, банком не враховані суми сплачених на погашення кредиту коштів, невірно пораховані суми відсотків та інфляції. Просив відмовити банку у задоволенні позовних вимог окрім тіла кредиту. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. 27 березня 2013 року між сторонами укладено договір № 006000000021613 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Відповідно п. 1.1 Договору банк, на підставі заяви власника рахунку на відкриття та обслуговування СКР з видачею міжнародної платіжної картки, видає власнику рахунку не персоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE із строком дії 2 роки та ПІН-код до неї, відкриває спеціальний картковий рахунок № 262506000036266 в гривні та здійснює його обслуговування. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 від 27.03.2013 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору № 006000000021613 банк надає власнику рахунку грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 8000,00 грн. на строк з 27.03.2013 по 26.03.2015 із сплатою відсотків за користування кредитною лінією у розмірі 32,0 % річних на споживчі цілі. Моментом надання банком кредитної лінії є здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умовами відсутності на СКР власних коштів власника рахунку (п. 6). Як вбачається з п. 7 Додаткової угоди, проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно в межах строку користування кредитним лімітом, що визначений п. 2 цієї Додаткової угоди, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитним лімітом здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця. Власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, в якому нараховані проценти (п. 8). Відповідно до п. 12 Додаткової угоди, заборгованість за кредитною лінією та проценти за користування нею власник рахунку сплачує за рахунок коштів, що надходять на його СК № 26250600017630 в АР «БРОКБІЗНЕСБАНК», МФО 300249, як заробітна плата та інші виплати і надходження. У разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів власник рахунку сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п. 2 цієї Додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості. Пеня нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році (п. 15). У разі несплати власником рахунку двох платежів за цією додатковою угодою, що йдуть підряд, термін повернення кредитної лінії вважається таким, що настав, і, відповідно, власник рахунку зобовязаний повернути кредитну лінію, сплатити проценти за користування кредитною лінією в сумі, яка зафіксована на дату несплати другого платежу (п. 17). Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та спати нарахованих процентів, неустойку, а також вимагати відшкодування збитків банку в випадку невиконання чи неналежного виконання власником рахунку своїх зобовязань за Договором та цією Додатковою угодою (п. 20). Виконання зобовязань власника рахунку по поверненню кредитної лінії та сплаті нарахованих процентів забезпечується всім належним власнику рахунку майном та коштами на які може бути звернено стягнення згідно з чинним законодавством України (п. 21). Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 20.08.2015 заборгованість відповідача перед позивачем складає 16196,26 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 6072,22 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 2535,23 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 2848,33 грн., пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків 889,09 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 2925,61 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 745,81 грн., 3 % річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованості по кредиту) 135,58 грн., 3 % річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованості по несплаченим відсоткам) 44,40 грн. Судом перевірені вказані розрахунки банку і з ними суд погоджується за виключенням розрахунків в частині інфляції у яких банком невірно обраховані індекси інфляції. За розрахунками суду (додається) сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту становить 2753,87 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 706,46 грн. При перевірці розрахунків використано лист Верховного Суду України від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ». Суд не погоджується з доводами відповідача про необхідність застосування до обрахунку пені положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», оскільки як вбачається з преамбули вказаного закону його положення на спірні правовідносини не розповсюджуються. Також не заслуговують на увагу його доводи про не включення до розрахунків заборгованості по тілу кредиту сплачених відповідачем сум з 26.05.2014 по 24.06.2014 року, оскільки позивачем вказані суми направлені на погашення заборгованості з відсотків, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 629 ЦК України передбачає обовязковість виконання умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню на суму 15985,18 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial