Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 1485,02 грн. та пеню в розмірі 3442 грн., а також судовий збір. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного кредитного договору № 22к-66 від 22.04.2008 року [PERSON] було надано кредит в іноземній валюті в розмірі 17580 дол. США у строк до 22.04.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12 % річних. У забезпечення виконання своїх зобов'язань позичальник передав у заставу транспортний засіб марки CHERY EASTAR B11, 2008 року випуску, д.н. [NUMBER]. Крім того, виконання зобов'язання було забезпечено порукою [PERSON] Позичальник не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2011 року стягнуто з відповідачів на користь позивача суму боргу за зазначеним кредитним договором у розмірі 160113,21 грн. Проте заборгованість за кредитним договором не погашається, у зв'язку з чим виникла заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 23.06.2010 року по 18.11.2014 року в розмірі 1485,02 грн. та пенею за несплату процентів за користування кредитом в розмірі 3442 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі у судові засідання не з'являлися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 22.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було укладено кредитний договір № 22к-66. Відповідно до договору ВАТ КБ «Банк «Фінанси та Кредит» надало [PERSON] строковий кредит у сумі 17580 дол. США з терміном погашення 22.04.2013 року за умови оплати за користування кредитом відсотків у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, інших обов'язкових платежів у зазначені договором строки. За цільовим використанням кредит було надано для придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочки. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконував. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2011 року, яке набрало законної сили 05.02.2011 року, стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за зазначеним кредитним договором у розмірі 160113,21 грн. Як вбачається з рішення суду, заборгованість було стягнуто станом на 23.06.2010 року. Разом із тим, по теперішній час заборгованість за кредитним договором не погашається, у зв'язку з чим за період з 23.06.2010 року по 18.11.2014 року виникла заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1485,02 грн. та пенею за несплату процентів за користування кредитом в розмірі 3442 грн. що підтверджується розрахунком у матеріалах справи. Виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено заставою транспортного засобу марки CHERY EASTAR B11, 2008 року випуску, д.н. [NUMBER], а також порукою [PERSON]. За умовами договору поруки № 797/08 від 22.04.2008 року поручитель бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 22к-66 від 22.04.2008 у повному обсязі. При цьому поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту та забезпечення його порукою, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Саме по собі ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого фактично не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України , поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved