Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, прохав суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальності «Нова Пошта» на користь [PERSON] 91900 грн. матеріальної шкоди, штраф в сумі 22267 грн. 37 коп., 1141 гтн. 67 коп, витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу адвоката на суму 3600 грн., всього на загальну суму 118 909 грн. 04 коп. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує наступним, 19 серпня 2017 року між сторонами у відділенні №2 в м.Камені-Каширському Волинської області був укладений договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, відповідно до якого позивач здав на перевезення відповідачу 10 телевізорів, з яких 3 телевізори LG 43 Ih570 та 7 телевізорів марки LG 43 Ih500u. Відповідач прийняв товар від позивача на перевезення його до смт. Миропіль Романівського району Житомирської області відділення №1. Одуржувачем товару позивач зазначив себе - [PERSON]. Згідно експрес накладної №59000276842819 від 19 серпня 2017 року вартість відправлення складає 91900 грн., розрахункова дата прибуття товару одержувачу 22 серпня 2017 року. 22 серпня 2017 року позивач близько 9.00 год. ранку на мобільний телефон отримав повідомлення, що відправлений товар забрано у Миропільському відділенні №1. Позивач одразу звернувся до працівників Камінь-Каширського відділення №2 ТОВ «Нова пошта», які зателефонували у Миропільське відідлення. З'ясувалося, що працівники Миропільського відділення №1 , не встановивши особу чоловіка, на його вимогу видали телевізори, хоча повинні були видати позивачу. Відповідач не виконав своїх обов'язків за договором, внаслідок чого з його вини позивач не отримав телевізори. У звязку з втратою товару, 23 серпня 2017 року позивач звернувся із заявою до відділу поліції ГУ НП у Волинській області. На підставі заяви відомості внесені в ЄРДР та розпочато досудове розслідування. 22 серпня 2017 року позивач звернувся з претензією до відповідача про відшкодування йому 91 900 грн. втраченого вантажу, на яку не отримав відповіді. Понесені матеріальні збитки не відшкодовані. Позивач та його представник у судове засідання не з»явилися, просили слухання справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо подав на адресу суду відзив на позовну заяву у якому прохав відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що [PERSON] з відділення №2 ТОВ «Нова Пошта» в м.Камінь-Каширський за експрес накладною №59000276842819 від 19.08.2017 року здійснив відправлення вантажу згідно опису - Телевізори, кількість місць - 10, оголошеною вартістю 91900 грн. до відділення №1 м.Миропіль, визначивши одержувачем [PERSON]. Жодної інформації про виробника чи модель товару, його кількість і т.д., які б дали змогу безумовно ідентифікувати товар, Відправник у експрес накладній не зазначив та супровідних документів не надав. 22.08.2017 року вантаж за експрес накладною№59000276842819 від 19.08.2017 року було доставлено за призначенням до відділення №1 м.Миропіль, де близько 09:12 годин, одержувач [PERSON], для отримання відправлення, повідомив номер накладної та пред'явив документ на посвідчення особи - паспорт [NUMBER]. Працівник відділення, зважаючи на належні дії одержувача, перевірив особу згідно наданого паспорта та видав вантаж у повному обсязі. 22.08.2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди внаслідок видачі вантажу сторонній особі, на загальну суму 91900 грн. Відповідач, вважає, що протиправних дій з боку перевізника допущено не було - вантаж видано особі яка знала номер накладної та пред'явила документ що належним чином посвідчує особу. Вказав, що вважає безпідставним позовні вимоги щодо стягнення повної оголошеної вартості вантажу. Оголошена вартість вантажу вноситься до експрес - накладної на власний розсуд відправника та за наявності спору підлягає підтвердженню належними та допустимими доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно ст. ст. 909, 917 ч.3, 924 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві). Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної. Перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу. Перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що пошкодження вантажу сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Згідно із ст. 133 Статуту автомобільного транспорту, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 року №40 автотранспортні підприємства чи організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало. Судом встановлено, що 19 серпня 2017 року між сторонами у відділенні №2 в м.Камені-Каширському Волинської області був укладений договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, відповідно до якого позивач здав на перевезення відповідачу 10 телевізорів, з яких 3 телевізори LG 43 Ih570 та 7 телевізорів марки LG 43 Ih500u. Відповідач прийняв товар від позивача на перевезення його до смт. Миропіль Романівського району Житомирської області відділення №1. Одержувачем товару позивач зазначив себе - [PERSON]. Згідно експрес накладної №59000276842819 від 19 серпня 2017 року вартість відправлення складає 91900 грн., розрахункова дата прибуття товару одержувачу 22 серпня 2017 року. 22.08.2017 року вантаж за експрес накладною№59000276842819 від 19.08.2017 року було доставлено за призначенням до відділення №1 м.Миропіль, де близько 09:12 годин, одержувач [PERSON], для отримання відправлення, повідомив номер накладної та пред'явив документ на посвідчення особи - паспорт [NUMBER]. Працівник відділення, зважаючи на належні дії одержувача, перевірив особу згідно наданого паспорта та видав вантаж у повному обсязі. Правовідносини, що виникають з перевезення вантажу регулюються главою 64 ЦК України. Відповідно до статті 924 цього Кодексу перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Стаття 924 ЦК зберігає раніше прийняті в цивільному праві України принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (частина перша статті 924 ЦК) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (частина друга статті 924 ЦК). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату. Пунктом 7.2.2 Публічного договору встановлено, що у разі втрати або пошкодження відправлення експедитор повертає суму оголошеної вартості (але не більше ніж фактичну вартість відправлення) Таким чином, на позивача покладається обов'язок доведення розміру спричиненої йому шкоди. Будь - які докази, що фактична вартість вантажу, що був відправлений [PERSON] становить 91900 грн. у матеріалах справи відсутні. Більше того, доказами по справі не доведено який саме товар був відправлений позивачем. Зазначення в експрес - накладній назви вантажу «телевізори» вказують лише на родову ознаку речі, а не на те, який саме вантаж відправляється. Зазначення вартості вантажу є припущенням, суперечить положенням ч. 6 ст.81 ЦПК України, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки розмір штрафу, що підлягає стягненню з перевізника за положенням Публічного договору, визначається пропорційно фактичній шкоді, то суд позбавлений можливості встановити його розмір. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки ним не доведено розмір заподіяної йому шкоди. На даний час досудовим розслідуванням винну особу не встановлено. Розяснити позивачу, що він не позбавлений права звернутися з цивільним позовом в рамках кримінального провадження. За нормами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України не стягується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed