Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що товариство є власником нерухомого майна, загальною площею 7057,8 м2, площею складських приміщень - 6790,9 м2, офісних - 267,0 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дане нерухоме майно належить товариству на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу нежилого приміщення з розстрочкою платежу від 24.03.1999 року, зареєстрованого Сімферопольським міським бюро технічної інвентаризації 30.03.1999 року, внесено в реєстрову книгу 10-П, під номером 1. На сьогоднішній день вся зазначена нерухомість перебуває в орендному користуванні в окремих суб'єктів господарювання, з якими укладено договори оренди. 29.01.2015 року невідомі особи прибули за вказаною адресою та повідомили, що тепер вони нібито є власниками вказаного нерухомого майна, та показали нотаріально засвідчений договір купівлі-продажу за підписом директора [PERSON] з печаткою товариства. Невідомі особи просили звільнити приміщення до 30.01.2015 року, загрожуючи в протилежному випадку варіантом захоплення приміщень. Крім того, повідомили, що прийдуть інші орендарі, з якими будуть укладені нові договори оренди. Однак, спірне нерухоме майно з власності товариства не вибувало, оскільки директор товариства жодних договорів купівлі-продажу не укладав. Було з'ясовано, що 12.11.2012 року з [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прядко Олесею Сергіївною, зареєстрований за № 1482. Договір підписано директором товариства [PERSON], ним же і підписано Заяву від 28.03.2014 року про відсутність у товариства претензій до [PERSON] щодо розрахунків до Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу від 12.11.2012 року. Проте, [PERSON] з [PERSON] ніколи не зустрічався і не був знайомий, як і не підписував ані Договір купівлі-продажу від 12.11.2012 року, ані Заяви від 28.03.2014 року. 17.12.2015 року вони звернулися до Міністерства юстиції України з запитом щодо посвідчення приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прядко О.С. Договору купівлі-продажу від 12.11.2012 року, справжність підпису [PERSON] та Заяви від 28.03.2014 року, нотаріальні бланки - ВТВ 753212, ВТВ 753283, ВРХ 618584. У відповідях Міністерства юстиції України вказано, що Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу від 12.11.2012 року (реєстровий № 1482) між ПрАТ «Українська пивна компанія» та [PERSON] приватним нотаріусом Прядко О.С. не посвідчував, як і не посвідчувалася справжність підпису [PERSON] на заяві від 28.03.2014 року про відсутність претензій ПрАТ «Українська пивна компанія» щодо розрахунків за Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу від 12.11.2012 року. Нотаріальні бланки ВТВ 753212, ВТВ 753283, ВРХ 618584 використовувалися іншими нотаріусами - Гуд Л.М. та Матвєєвою І.М. для посвідчення інших документів. У зв'язку з чим звернулися до Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про злочин і визнання потерпілим. В результаті чого їм стало відомо, що слідчим Прокопенко Д.В. вже зареєстровано кримінальне провадження № 12015220480006023 за ч. 1 ст. 358 КК України за заявою нотаріуса Прядко О.С. В ході досудового розслідування товариство визнано потерпілим. В рамках розслідування було вилучено документи та проведено експертизу, за висновком якої було встановлено, що печатка нотаріуса на вказаних нотаріальних документах нанесена за допомогою рельєфного еластичного кліше, виготовленого із застосуванням фото полімерної технології. У зв'язку з викладеними обставинами просили визнати недійсним Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу від 12.11.2012 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. В судове засідання представник третьої особи - Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області, не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його присутності за наявними матеріалами справи. В судове засідання представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що відповідно 24.03.1999 року між АТ «Українська пивна компанія» та СП АТ «Українська пивна компанія» укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення з розстрочкою платежу - нежитлового приміщення продовольчої бази площею 7057,8 м2, яке знаходиться в [ADDRESS]. Дане приміщення належало продавцеві на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 17.02.1999 року, укладеного між ВАТ Торгово-виробничою фірмою «Фідекс» та АТ «Українська Пивна Компанія». Встановлено, що керівником ПрАТ «Українська пивна компанія» являється [PERSON], який має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори. Внаслідок неправомірних дій невідомих осіб щодо спірного нежитлового приміщення, позивачем було встановлено наступне. 12.11.2012 року між ПрАТ «Українська пивна компанія» в особі голови правління [PERSON], та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прядко Олесею Сергіївною, зареєстрований за № 1482. Предметом даного договору є нежитлове приміщення продовольчої бази, загальною площею 705,78 м2, що знаходиться за адресою - [ADDRESS]. Бланк договору - ВТВ 753213. 28.03.2014 року [PERSON], як головою правління ПрАТ «Українська пивна компанія» підписано заяву щодо отримання 28.03.2014 року від [PERSON] грошей у сумі 2 439 000,00 грн. Будь-яких матеріальних претензій, котрі стосувалися б розрахунків, здійснених за Договором купівлі-продажу від 12.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Прядко О.С. за реєстровим № 1482, до [PERSON] ПрАТ «Українська пивна компанія» не має. Справжність підпису [PERSON] була засвідчена нотаріусом Прядко О.С. Бланк заяви - ВТВ № 753283. Однак, [PERSON] заперечує факт підписання ним Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу від 12.11.2012 року та заяви щодо отримання 28.03.2014 року від [PERSON] грошей. У зв'язку з чим звернулися до Міністерства юстиції України. Міністерство юстиції України повідомило, що Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу від 12.11.2012 року (реєстровий № 1482) укладений між ПрАТ «Українська пивна компанія» та [PERSON], приватним нотаріусом Прядко О.С. не посвідчувався, як і не посвідчувалася справжність підпису [PERSON] на заяві від 28.03.2014 року про відсутність претензій ПрАТ «Українська пивна компанія» щодо розрахунків за Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу від 12.11.2012 року. Нотаріальні бланки ВТВ 753212, ВТВ 753283, ВРХ 618584 використовувалися іншими нотаріусами - Гуд Л.М. та Матвєєвою І.М. для посвідчення інших документів. 29.12.2015 року Дзержинським (Шевченківським) ВПГУНП в Харківській області зареєстровано кримінальне провадження № 12015220480006023 за ч. 1 ст. 358 КК України за заявою нотаріуса Прядко О.С. В ході досудового розслідування ПрАТ «Українська пивна компанія» визнано потерпілою особою. Згідно Висновку експерта № 199 від 04.05.2016 року, складеного в рамках досудового розслідування, печатка нотаріуса на вказаних нотаріальних документах - Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення продовольчої бази з розстрочкою платежу від 12.11.2012 року та Заява від 28.03.2014 року, нанесена за допомогою рельєфного еластичного кліше, виготовленого із застосуванням фото полімерної технології. 16.07.2016 року [PERSON] складено заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], про те, що він ніколи не укладав і не підписував жодних договорів із ПрАТ «Українська пивна компанія» щодо придбання нежитлового приміщення продовольчої бази, загальною площею 705,78 м2, в [ADDRESS]. З директором товариства [PERSON] ніколи не зустрічався, і знайомий не був. Реєстрацію права власності на вказане нежитлове приміщення не своє ім'я ні самостійно, ні через представника, ніколи не здійснював. Власником даного приміщення себе не вважає. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності зі статтею 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; учасник правочину має бути дієздатним; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 ЦК України передбачено, що недодержання в момент вчинення правочину вказаних вище вимог, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна сторона зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правочин, визнаний судом недійсним, згідно до ст. 236 ЦК України, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, в суді було встановлено, що спірний договір не підписувався ані [PERSON], як уповноваженою особою ПрАТ «Українська пивна компанія», ані [PERSON], як і не посвідчувався приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Прядко Олесею Сергіївною. Суд, враховуючи вимоги законодавства України, та проаналізувавши надані докази, дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені в повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 2 756,00 грн. дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved