Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, вимоги якої представник мотивував тим, що 25 липня 2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4198927, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль MERCEDES-Benz 208 D, держаний номерний знак [NUMBER] . 01 серпня 2017 року на 8 км автошляху Т-22-13 відповідач, керуючи вказаним транспортним засобом скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було ушкоджено транспортний засіб MERCEDES-Sprinter 313 CDI, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Так як відповідач самовільно залишив місце події, виникли підстави звернутися до нього з регресним позовом. За фактом ДТП позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18 269,70 грн., яке позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 05.05.2020 відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 59-60). Представник позивача в судове засідання не з`явився, спрямував клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дати, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки зі змісту клопотання представника позивача вбачається відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Завданням цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Судом та матеріалами справи встановлено, що 25 липня 2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4198927, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль MERCEDES-Benz 208 D держаний номерний знак [NUMBER] (а.с. 10). За встановлених у постанові Скадовського районного суду Херсонської області від 06.12.2017 обставин вбачається, що 01.08.2017 о 05 год. 50 хв., гр. [PERSON] , рухався по трасі Т-22/13, км 8 +825 м, керував автомобілем «Mercedes-Benz 208D» номерний знак [NUMBER] , йому в попутному напрямку рухався бензовоз, у зв`язку з цим гр. [PERSON] , почав його обганяти не переконавшись, що на зустрічній смузі рухається транспортний засіб «Mercedes-Sprinter 313 CDI» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , тобто смуга для обгону не була вільна на безпечній відстані для уникнення зустрічного зіткнення, у зв`язку з цим він почав екстрено гальмувати. Для уникнення зіткнення, водії [PERSON] та [PERSON] звернули та допустили з`їзд в кювет, транспортні засоби отримали механічні пошкодження кузова. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.2.3.-б, 14.2.в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. При розгляді справи суд вважав необхідним зазначити про винність гр. [PERSON] у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення (а.с. 11-12). Також, згідно постанови Скадовського районного суду Херсонської області від 06.12.2017, 01.08.2017 о 05 год. 50 хв., гр. [PERSON] , на автомобільній дорозі Т-22-13 кілометр 8 + 825 м, керував автомобілем «Mercedes-Benz 208D» номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Sprinter» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та після ДТП залишив на порушення встановлених правил місце ДТП, до якої він був причетний, чим порушив вимоги п.2.10. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 122-4 КУпАП. При розгляді справи суд вважав необхідним зазначити про винність гр. [PERSON] у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення (а.с. 13-14). За фактом ДТП позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18 269,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.01.2018 (а.с. 49). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV (далі «Закон №1961-IV») та загальними нормами цивільного права. За загальним правилом згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підпункту «в» пункту 38.1.1. статті 38 Закону №1961-IV страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У добровільному порядку відповідач не виявив бажання відшкодувати заподіяний збиток, оскільки направлену на його адресу претензію вих. №987 від 14 лютого 2018 року, яку ним було отримано 20 лютого 2018 року, було залишено без відповіді, що не спростовано під час розгляду справи (а.с. 50-51). Отже, за встановлених судом обставин позивач набуває права зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 18 269,70 грн. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача з мотивів, якими обґрунтована позовна заява, у зв`язку із чим із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 18 269,70 грн., а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved