Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить встановити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0571 га, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136600:05:004:0003, на момент його смерті становить Ѕ частку цієї земельної ділянки. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. Рідному брату позивача [PERSON] належала Ѕ частка у праві спільної власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами, житловою площею 38,7 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] , з відповідною часткою надвірних будівель на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, та договору дарування. Відповідачу, яка є донькою позивача також належить Ѕ частка у праві спільної власності на вказаний житловий будинок на підставі договору дарування від 24.04.1991 року. Брат позивача [PERSON] помер [INFO] . Позивач одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті свого брата на Ѕ частку вказаного житлового будинку. До складу спадщини також входить частка земельної ділянки, яка знаходиться у [ADDRESS] , площею 0,0571 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акту на земельну ділянку на ім`я [PERSON] від 22.09.2005 року. Співвласником вказаної земельної ділянки є відповідач по справі. Позивач звернувся із заявою до 5 ХДНК за одержанням свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,0571 га, яка належала на праві власності покійному брату позивача, однак отримав відповідь про неможливість отримання свідоцтва, оскільки неможливо встановити частку спадкового майна (земельної ділянки), яка належала спадкодавцю, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить провести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву про проведення судового засідання за своєї відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. 20.11.2019 року вказана позовна заява надійшла до суду та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 26.11.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.12.2019 року закрито підготовче провадження по справі, та справу призначено до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що Ѕ частка житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, що знаходиться в [ADDRESS] разом з земельною ділянкою за вказаною адресою належала на праві власності брату позивача [PERSON] , який помер [INFO] , а інша Ѕ частина вказаного майна належить відповідачу, яка є донькою позивача. Позивачем після смерті свого брата було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку у праві спільної власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами, цегляного, обкладеного цеглою, житловою площею 38,7 кв.м., загальною площею 79,2 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] з відповідною часткою надвірних будівель. Частина спадщини, яка залишилась неоформленою, складається із земельної ділянки площею 0,0571 га, переданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться у [ADDRESS] . П`ятою ХДНК позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку у зв`язку із неможливості безспірності встановити вказану частку земельної ділянки, що і стало підставою для звернення до суду з вказаною позовною заявою. За змістом ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частинами 1 та 2 статті 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, у разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, або вона перебувала у користуванні співвласників, і ними не було досягнуто згоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Як вбачається, з доданих до суду державних актів про право власності на земельну ділянку, відповідач та померлий [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0571 га за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням: обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, без визначення часток у спільній сумісній власності. Отже, наведе свідчить по те, що позивач на теперішній час в інший ніж судовий спосіб не має можливості захистити своє право власності на земельну ділянку, право власності на яку він не може набути в порядку спадкування за законом у зв`язку з невизначеністю часток у праві спільної власності, та вказаний позов визнається відповідачем як співвласником вказаної земельної ділянки, а відтак його позов є обґрунтований, та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved