Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив суд: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42678044 від 23.08.2018 року, винесене [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 23 серпня 2018 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. за р. № 3-2731, [PERSON] , на житловий будинок господарські будівлі і споруди по [ADDRESS] ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42677132 від 23.08.2018 року винесене [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] , помер батько позивача - [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняла і оформила на себе матір позивача - [PERSON] . На момент відкриття спадщини, позивач постійно проживав разом зі своїм батьком та матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивач вважає себе таким, що прийняв спадщину після смерті батька. 13.02.2021 року, при зверненні до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки 23.04.2018р. на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи наведене, позивач вважає, що його право на спадкування було порушено та просить суд скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я відповідача. В порядку забезпечення позову, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2021 року, накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.51-52). Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2021 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.55) Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2021 року було витребувано з Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.56-57) 23.06.2021 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.122-123) 29.07.2021 року присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без її участі не надала . Третя особа - Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, на виконання вимог ухвали суду від 05.04.2021 року направили копію спадкової справи та заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи (а.с. 76). На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував представник позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області (а.с.13). Встановлено, що позивач є сином [PERSON] . Наведене підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.115). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке позивач бажає успадкувати, в зв`язку з чим звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори. Встановлено, що 13.02.2021 року державний нотаріус Другої Білоцеківської міської державної контори Київської області Юрченко І.О. відмовила [PERSON] в оформлені спадкових прав після смерті [PERSON] , оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно було вже видано [PERSON] (а.с.17-19). З матеріалів спадкової справи №408/2018, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , було видано 23 серпня 2018 року на ім`я [PERSON] (а.с.111). Відповідно до заповіту від 18.11.2005 року [PERSON] заповів усе майно [PERSON] , однак [PERSON] виявила бажання спадкувати на підставі закону, а не заповіту, про що повідомила нотаріуса, а також, повідомила нотаріусу про інших спадкоємців за законом, тобто двох дітей спадкодавця (а.с.83). Встановленим є те, що позивач по справі проживав по [ADDRESS] , зазначене підтверджено матеріалами справи (а.с.16). Відповідно до довідки № 15.2-03/3324 від 16.07.2021 року Управління адміністративних послуг БМР позивач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 01.12.2009 року по теперішній час (а.с.134). Згідно довідки №629 від 26.06.2018 року, наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради за адресою : [ADDRESS] зареєстровано два члени сім`ї - [PERSON] з 17.05.2005р. та [PERSON] з 17.05.2005 р. по день смерті, [INFO] (а.с.81). В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.ст.1222,1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 ЦК України. Відповідно дост.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259цього Кодексу. Відповідно до ч. 1ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1ст. 1221 ЦК України). Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позивач, стверджуючи, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини надав докази, що з грудня 2009 року його місце проживання зареєстроване в квартирі [ADDRESS] , а з матеріалів спадкової справи, наданої третьою особою до суду, слідує, що спадкодавець [PERSON] проживав та був зареєстрованим в квартирі [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] (а.с.16,81). Позивач не довів факту проживання із спадкодавцем в одному помешканні, також, позивач не надав технічного паспорту на будинок в спростування доказів щодо наявності відокремлених двох квартир в будинку [ADDRESS] . Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів в підтвердження, що позивач проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті свого батька, [INFO] . Крім того, суд враховує, що відповідач мала підстави спадкувати після померлого [PERSON] на все його майно й права, за заповітом, але виявила бажання спадкувати за законом, як спадкоємець першої черги. При цьому, відповідач повідомила нотаріуса про двох інших спадкоємців першої черги за законом. Позивач не подав в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, заяви про прийняття спадщини, а отже, вважається таким, що не прийняв спадщину. Також, суд звертає увагу на необґрунтованість позовної вимоги про визнання недійсним і повне скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане на ім`я відповідача і при цьому, позивач не заперечує право відповідача на спадкування 1 /2 частини за законом. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів, надавши відповідну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову. Позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Оскільки позов не підлягає до задоволення, то згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 31.03.2021 року про арешт на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed