Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому зясував наступне.[INFO] загинув батько позивача - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0590гектарів, розташована у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області, МР «Бригантина». Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності, виданого відповідно до рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів №31/3 від 30 січня 1995року. Іншого майна за спадкодавцем, на час його смерті не було зареєстровано. Позивач є спадкоємцем першої черги. Також спадкоємцем першої черги є відповідач [PERSON], який є також сином спадкодавця, але до нотаріальної контори з з відповідною заявою не звертався і заходів, щодо фактичного прийняття спадщини не вживав, на спадкове майно не претендує. [PERSON] є колишньою дружиною спадкодавця, на час смерті останнього, шлюб було розірвано, тому до нотаріальної контори не зверталась. Позивач, у відповідності до вимог ст.549 ЦК України 1963р., прийняв фактично спадщину - вступив у фактичне володіння(управління) зазначеним спадковим майном, а саме : вжив заходи щодо збереження майна, підтримував земельну ділянку в належному стані, на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем, за власні кошти придбав сітку - рабицю, металеві стовпи для монтування огорожі земельної ділянки про що свідчить договір від 01.10.1997р. на виконання робіт по їх встановленню, було встановлено на земельній ділянці у 1997р.ю металевий контейнер для зберігання господарського інвентарю, також користувався особистими речами спадкодавця - побутовою технікою. Зазначені дії були вжиті протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, але позивач до нотаріальної контори не звернувся своєчасно. 18 березня 2014р. позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] Постановою вказаного нотаріуса від 18 березня 2014р. йому було відмовлено в видачі свідоцтва оскільки він не надав належної кількості документальних підтверджень фактичного прийняття спадщини. На даний час інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно у вигляді земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0590гектарів, розташованої у Приморському районі м. Маріуполя, МР «Бригантина»- не має, але як спадкоємець він не може реалізувати свого права отримати спадщину та розпоряджатись нею, тому звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просив встановити факт прийняття ним спадщини - земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0590гектарів, розташованої у Приморському районі м. Маріуполя, МР «Бригантина», яка належала на праві власності його батькові [PERSON], який загинув [INFO], а також визнати за ним [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0590гектарів, розташовану у Приморському районі м. Маріуполя, МР «Бригантина». Позов просив задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з'явились, в письмовій заяві на адресу суду просили розглянути справу у їх відсутність, позов просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, в письмовій заяві на адресу суду, просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Треті особи [PERSON] та приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не з'явились, в письмовій заяві на адресу суду, просили розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER](а.с.5) 04 квітня 1997р. було видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) [PERSON] помер [INFO] року, у віці 50 років, про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.10) [PERSON] на праві приватної власності, на підставі державного акту на право власності на землю серія ДН від 28 лютого 1995року, належала земельна ділянка [NUMBER], площею 0,0590гектарів, розташована у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області , МР «Бригантина» (а.с.6) Згідно довідок з ККП «КК «Західна» [PERSON] в період з 06.09.1977р. по 04.08.1997р. фактично мешкав за адресою: [ADDRESS], за місцем проживання [PERSON], (а.с.11-13) Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 18.03.2014р. , [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.14-17) 01 жовтня 1997р. між [PERSON] та ПП «Світломонтаж» було укладено договір №36 на проведення монтажних робіт по огорожі земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0590гектарів, розташована у Приморському районі м. Маріуполя, МР «Бригантина» (а.с.18) 03 грудня 1997р. між [PERSON] та ЗАТ «Екон -сервіс» було укладено договір купівлі-продажу металевого контейнеру, розміром 6,0м *2,5м (а.с.19) Позивач фактично прийняв спадщину - обробляв та облаштовував земельну ділянку (а.с.22-33), користувався речами побуту, які належали спадкодавцеві (а.с.20-21) Відповідно положень ст. 1261 ЦК України та ст.. 548 ЦК України в редакції 1963р. - в першу чергу право на спадкування по закону мають діти спадкодавця, той із подружжя, який пережив та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив, про відмову від неї. Згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963р. - спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в керування та володіння спадковим майном. Відповідно до ст.. 548 ЦК України в редакції 1963р. - для придбання спадщини необхідно,щоб спадкоємець прийняв її. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач на час смерті [PERSON] - [INFO], мешкав разом з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] однією сім'єю та фактично прийняв спадщину після смерті свого батька. На час відкриття спадщини, в період чинності ЦК УРСР, його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), що і було доведено позивачем.

Outcome: approved