Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої з представником підтримали у судовому засіданні та обґрунтовують, тим що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.03.2014 р. по цивільній справі № 592/13272/13-ц було задоволено позов [PERSON] до Державного підприємства «Південна залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа» Державного підприємства «Південна залізниця», визнано незаконним наказ № 193/ос від 11.12.2012 р. відповідача про звільнення [PERSON] за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 0 КЗПП України з посади слюсаря 4-го розряду з ремонту рухомого складу в цеху ПТО вагонів станції «Баси». Поновлено [PERSON] на посаді слюсаря 4-го розряду з ремонту рухомого складу в цеху ПТО вагонів станції «Баси». Стягнуто з відповідача на користь [PERSON] 53930,04 грн. середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місць у сумі 2134,76 грн. підлягало негайному виконанню. Відповідач подав апеляційну скаргу і рішення Апеляційного суду Сумської області від 19.05.2014 р. рішення суду першої інстанції було змінено у частині стягнення середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу до 25617,12 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Після прийняття рішення 13.03.2014 р., позивач отримав два виконавчі листи про поновлення на роботі та про стягнення середньомісячного заробітку, які подав із заявою про відкриття виконавчого провадження у виконавчу службу по місцю знаходження відповідача. Через деякий час, виконавчий лист про стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місць у сумі 2134,76 грн. було виконано відповідачем, але рішення про його поновлення на роботі до даного часу не виконано, а бездіяльність державної виконавчої служби з цього питання станом на сьогодні є предметом окремого судового провадження за скаргою позивача. Таким чином, у результаті умисного без поважних причин невиконання судового рішення у справі, вимушений прогул [PERSON] продовжується, тому в силу положень статті 235 КЗПП України, позивач має право звернутись з окремим позовом про стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку із невиконанням судового рішення про поновлення на роботі з 14.03.2014 р. по 30.10.2014 р. у сумі 16435,65 грн. із розрахунку встановленого судом середньо місячного заробітку розміром 2134,76 грн. Враховуючи викладене, позивач з представником просять суд стягнути з Відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа» Державного підприємства «Південна залізниця» про звільнення за прогул без поважних причин у період часу з 14.03.2014 р. по 30.10.2014 р на користь позивача 16435,65 грн. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надавши заперечення по справі. ДП «Південна залізниця» є сумлінним суб'єктом і незважаючи на те, що на даний час справа [PERSON] знаходиться на розгляді у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ за заявою третій особи ([PERSON] - начальник відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа» на дату підписання наказу на звільнення [PERSON]), добровільно та неодноразово, повідомляло позивача про необхідність з'явитися для поновлення на роботі, але для добровільного виконання рішень суду позивач не з'явився. Вищевказаними листами [PERSON] повідомлялось про необхідність з'явитися до відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа» для отримання направлення на проходження медичної комісії та поновлення на роботі. Слід зазначити, що згідно з висновком МСЕК № 1755 від 07.12.2011 р. [PERSON] було встановлено інвалідність 3 групи та зроблено висновок про умови та характер праці, відповідно до яких [PERSON] протипоказано працювати слюсарем 4-го розряду. Однак до сьогоднішнього часу позивач ігнорує направлені відповідачем повідомлення, до адміністрації відокремленого підрозділу після ухвалення рішень не з'явився жодного разу, що свідчить про бездіяльність [PERSON] в частині виконання рішень суду на його користь та про те, що позивач фактично не бажає працювати, і навмисно не з'являється на роботі. За таких обставин, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд вислухавши думку сторін, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що підлягають відмові. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у цивільній справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Південна залізниця» про поновлення на роботі, визнано незаконним наказ № 193/ос від 11.09.2012 р. Відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа» Державного підприємства «Південна залізниця» про звільнення [PERSON] за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України з посади слюсаря 4-го розряду з ремонту рухомого складу в цеху ПТО вагонів станції «Баси». Поновлено [PERSON] на посаді слюсаря 4-го розряду з ремонту рухомого складу в цеху ПТО вагонів станції «Баси» Відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа» Державного підприємства «Південна залізниця». Стягнуто з Державного підприємства «Південна залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа» Державного підприємства «Південна залізниця» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 53 930,04 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 2 134 грн. 76 коп. підлягає негайному виконанню /а.с.4-5/. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 19 травня 2014 р., рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2014 р. у частині середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат змінено, стягнуто з Державного підприємства «Південна залізниця» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 25 617 грн. 12 коп., з утримання з цієї суми встановлених законом податків і зборів. В іншій частині рішення суду залишено без змін /а.с.6-12/. Згідно вказаних рішень, Ковпаківський районний суд м. Суми виніс виконавчі листи № 592/13272/13-ц від 13 березня 2014 р /а.с.14,20/. Суд ухвалює рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено та належним чином підтверджено, що Відокремленим підрозділом «Вагонне депо Основа» державного підприємства «Південна залізниця» на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, листом інформували позивача про необхідність з'явитися за адресою Вагонного депо для отримання направлення на проходження медичного огляду для поновлення на посаді від 30.04.2014 р., 11.11.2014 р., 02.12.2014 р. Відповідно до ст. 235 ч. 2 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Суд не вбачає доведення позивачем обставин, не виконання відповідачем рішень суду щодо поновлення на роботі, а відповідно стягнення середньомісячного заробітку у результаті незаконного звільнення.

Outcome: dismissed