overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.05.2015 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO] Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сімю, різні характери. Позивач вважає, що сімя їх розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, до початку підготовчого засідання подав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. До початку проведення підготовчого судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. На підставі\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 15.05.2015 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 372, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК №286778. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України\~ передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України \~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.05.2002 р., від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, постійні сварки. Вважає, що шлюб фактично припинено, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить суд змінити їй шлюбне прізвище на дошлюбне «Пономаренко». Відповідач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.05.2002 р. в виконкомі Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис №9 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу необхідно змінити з «Пацко» на дошлюбне «Пономаренко». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.1993 р., від якого мають чотирьох синів: Олега, [INFO], [PERSON], [INFO], Олександра, [INFO], [PERSON] [INFO], однак спільне життя не склалося, вони мають різні характери, погляди на життя та сімю, між ними часто виникають сварки, відповідач веде поганий спосіб життя, не зявляється додому, байдужа до дітей. Відповідач не бажає змінити свою поведінку, тому збереження шлюбу є неможливим, і позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, про день. час і місце слухання справи судом повідомлений належно, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час і місце слухання справи судом повідомлялась належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення з відміткою про вручення [PERSON] судової повістки. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.09.1993 р. в Данилівській сільській Раді Васильківського району Київської області, актовий запис № 26 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 23.02.2001 р. н., та повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-8). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та довіра, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1994 р., від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося через неналежне ставлення відповідача до сім'ї, подружні стосунки фактично припинені з 2011 р. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.02.1994 р. в виконавчому комітеті Соколівської сільської ради Васильківського району, актовий запис №1 (а.с.9). Неповнолітніх дітей від даного шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, враховуючи, що примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1994 р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося у зв`язку з несумісністю характерів, різні погляди на життя та сімю, часті сварки та конфлікти. Позивач вважає, що шлюб розпався, збереження шлюбу є неможливим, тому просить його розірвати. 02.03.2020 р. суд відкрив провадження та з урахуванням вимог ч. 6 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач не скористався право подачі відзиву, заперечень проти позову до суду не надіслав. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 21.01.1994 р. в ЗАГС Примерії Тузара Келерашського району республіки Молдова, актовий запис №02. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідач на користь позивача підлягають стягнення понесені та документально підтвердженні судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1999 р., від якого мають неповнолітніх дітей- сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, відсутність взаємопорозуміння. Протягом тривалого часу вони разом не проживають. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, збереження шлюбу є неможливим, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 12.06.1999 р. в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №636. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1999 р., від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, втрату почуттів любові та поваги один до одного. Позивач зазначає, що фактичні шлюбні стосунки припинені, тому вважає їх шлюб формальним, просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач до суду не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 07.08.1999 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №141. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України\~ передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України \~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2001 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, різні характери, ставлення до життя, що призводить до постійних непорозумінь і сварок, сторони втратили почуття любові один до одного, останнім часом припинили спільне проживання, мають намір створити нові сім`ї. Позивач вважає, що сім`я їх розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно\~встановлено,\~що 22.03.2001 р. між\~сторонами укладено \~шлюб,\~ який зареєстровано\~у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського рай управління юстиції Київської області, актовий запис № 46 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного\~кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2001 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Однак спільне життя не склалося через різні погляди на життя та сімю, різні характери, ставлення до життя. Шлюбні стосунки припинені з 2015 р., шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що сімя їх розпалась, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно\~встановлено,\~що між\~сторонами укладено\~шлюб,\~ зареєстрований 01.06.2001 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №105 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.11). Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного\~кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved