Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. Свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що КП «МАКІЇВТЕПЛОМЕРЕЖА» є виробником теплової енергії, яка надається через приєднану комунальну мережу до зовнішнього обрізу будинку [ADDRESS]. Відповідач мешкає у квартирі [NUMBER], вищезазначеного будинку. Є споживачем теплової енергії, має особовий рахунок [NUMBER] і зобов'язаний щомісяця вносити плату за спожиту теплову енергію, однак порушує терміни виплати, у зв»язку з чим склалась заборгованість за період з 01.08.2002 року по 01.02.2014 рік у сумі 13872 грн.96 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість за відпущену теплову енергію у сумі 13872 грн.96 коп. за період з 01.08.2002 року по 01.02.2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих обставин. Про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач зареєстрований у квартирі [ADDRESS], що підтверджено копією особового рахунка. Між позивачем і відповідачем відповідно до вимог ст. 509 ГК України виникли зобов'язання, які відповідач зобов'язаний виконувати, і не звільняється від відповідальності через неможливість виконання даного зобов'язання. У силу ст.64 ЖК України наймач житла та члени його родини несуть відповідальність по зобов'язанням і згідно ст.67 ЖК України відповідач є споживачем теплової енергії і зобов'язаний оплачувати комунальні послуги, теплова енергія відноситься до таких. В силу ст. 68 ЖК України і відповідно до розрахунку КП «Мактепломережа» сума боргу відповідача за період з 01.08.2002 року по 01.02.2014 року складає 13872,96 грн. За період з 01.11.2000 року по 01.01.2004 рік ст. 71 ЦК Українсьої РСР передбачала трирічний строк позовної давності. Відповідно до ст. 80 цього Кодексу визначено, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважною причини пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Позивач, звертаючись із позовом до суду, не просив поновити пропущений строк та не посилався на поважність причин, з яких він пропустив строк позовної давності. Тому, в задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.08.2002 року по 01.01.2004 рік з відповідача необхідно відмовити. За період з 01.01.2004 року по 01.02.2014 рік строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України в три роки. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст. 267 ЦК України, зокрема згідно з частинами 3, 4, 5 цієї статті позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідач в судове засідання не з'явився, не заявивши про застосування строку позовної давності. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем за період з 01.01.2004 року по 01.02.2014 року у розмірі 13391,25 грн., яка підлягає обов»язковому стягненню з нього. Крім того, з відповідача в силу ст.ст.79,88 ЦПК України підлягає до стягнення сума судового збору у сумі 243,60 грн. сплаченого позивачем на користь держави.

Outcome: partial