Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що 19.06.2012 року, між ним та [PERSON], було укладено кредитний договір № б/н. Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредитної картки, про що свідчить його підпис в заяві разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» . Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 31.10.2016 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 18194 гривень 98 копійок, яка складається з: 638 гривень 22 копійок - заборгованості за кредитом; -12918 гривень 94 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3295 гривень 20 копійок - заборгованості за пенею та комісією; -500 гривень - штрафу (фіксована частина); -842 гривень 62 копійок штрафу (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON], на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19.06.2012 року в сумі 18194 гривень 98 копійок, судовий збір у розмірі 1378 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать отримані ним розписки про вручення судових повісток . \~\~\~\~В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.06.2012 року Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приват Банк» та [PERSON], уклали кредитний договір № б/н. Як вбачається з анкети-заяви клієнта на отримання кредиту [PERSON], заповнила дану анкету на отримання кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачені всі умови користування платіжною карткою та строки погашення кредиту. Згода відповідача на отримання кредиту та на умови кредитного договору підтверджується його підписом у вказаних вище документах. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 19.06.2012 року, [PERSON], станом на 31.10.2016 року має заборгованість перед банком в розмірі 18194, 98 гривень, яка складається з: 638 гривень 22 копійок - заборгованості за кредитом; -12918 гривень 94 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3295 гривень 20 копійок - заборгованості за пенею та комісією; -500 гривень - штрафу (фіксована частина); 842 гривень 62 копійок штрафу (процентна складова). Довідкою АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 року, Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 054809 та Статутом ПАТ КБ «Приват Банк» передбачено, що вищевказаний банк є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526, ч. 3 ст. 549 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобовязання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, сплачених судових витрат .

Outcome: approved