Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (від 30.04.2021 вх.№24382/21Вх), просить: розірвати договір на виготовлення меблів від 12 квітня 2019 року № б/н, укладеним між сторонами; стягнути з відповідача суму переплати у розмірі 115000,00 грн та 469560,00 грн неустойки за прострочення виконання зобов`язання за договором на виготовлення меблів № б/н від 12 квітня 2019 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 квітня 2019 року між сторонами укладено договір на виготовлення меблів. Внесено переплату у розмірі 115000,00 грн. Строк виготовлення продукції до 30 червня 2019 року. Однак, у вказаний термін меблі не були виготовлені, що є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання договору та стягнення збитків. У відповідності до вимог Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів» просить позов задовольнити. Відповідачем подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргумент про те, що меблі за договором від 12 квітня 2019 року були виготовлені у строк вказаний у договорі. Попри те, у позивача по деяких складових цих меблів виникали постійно зауваження, тобто, на думку позивача, меблі були передані неналежної якості. Недоліки, в подальшому усувались відповідачем безкоштовно у відповідності до умов укладеного договору. Відтак, підстави для розірвання договору відсутні, а тому у стягненні спірних сум також необхідно відмовити. Просить у позові відмовити повністю. Вирішити питання судових витрат. 18 січня 2021 року у справі проведено повторний автоматизований розподіл та головуючим суддею визначено Якимець О. І. 22 січня 2021 року ухвалою судді залишено позовну заяву без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині. 04 лютого 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05 травня 2021 року ухвалою суд закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить такий задовольнити з підстав викладених у ньому. У судовому засіданні представник відповідача заперечила проти позову з підстав викладених у відзиві на позов. Додатково пояснила, що передача меблів відбулась у строк встановлений спірним договором. Недоліки товару постійно усувались відповідно до зауважень позивача працівниками відповідача, які були допитані судом як свідки. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 12 квітня 2019 року між сторонами укладеного договір на виготовлення меблів. Загальний сума замовлення 172000,00 грн. Переплата у сумі 115000,00 грн. Строк виготовлення меблів до 30 червня 2019 року. Здійснення позивачем переплати у сумі 115000,00 грн сторонами не оспорюється, визнається, а тому приймається до уваги як така, що сплачена позивачем відповідачу, а відтак не підлягає доведенню у відповідності до ст. 82 ЦПК України. Сторони домовились, що відповідач повинен передати позивачу товар належної якості. У разі передачі меблів неналежної якості позивач має право вимагати від відповідача безоплатного усунення таких недоліків в розумний строк (п. 3.1.1., 3.2.3. договору). Таки чином, між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з наданням позивачу послуг по виготовленню меблів. Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. Параграф 2 глави 61 ЦК України регулює особливий вид договору підряду - договір побутового підряду. Згідно з ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд установив, що відповідач виготовив меблі за договором від 12 квітня 2019 року у передбачений сторонами строк, доставив та встановив позивачу замовлену ним продукцію, однак у останнього до меблів були зауваження, які в подальшому неодноразово безоплатно усувались відповідачем, у відповідності до умов договору. Дані обставини також підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які надали суду показання про те, що неодноразово усували недоліки товару на вимогу позивача за місцем їх доставки. Суд приймає до уваги встановлені обставини про те, що факт виконання відповідачем визначених умовами договору робіт позивач не заперечував. Однак, в обґрунтування своїх вимог посилається на наявність істотних недоліків у виготовленій меблів та порушення ним строків виконання робіт, передбачених договором. Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Суд приймає до уваги заперечення відповідача про те, що меблі були виготовлені у строк встановлений договором; недоліки товару усувались у межах розумних строків у відповідності до п. 3.2.3 спірного договору, адже такі підтверджені показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитаних у суді. Будь-яких доказів протилежного позивачем у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України не подано. Відповідно до ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати. Відповідно до ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Так, обґрунтовуючи свою позицію та заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що меблі, мали недоліки, які усувались ним безоплатно, які не були істотними недоліками в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки поставлений товар можливо використовувати відповідно до його цільового використання, товар не є суттєво іншим, ніж передбачено договором. Разом із тим, суд вважає за необхідне прийняти до уваги той факт, що незважаючи на виявлені недоліки, позивач товар не повернув та продовжує використовувати його в домашньому господарстві, що підтверджено поданими ним фотокопіями. Будь-яких інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження суд під час розгляду справи не встановив. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позивачем не доведено у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України правомірність заявленої вимоги про розірвання оспорюваного договору, а відтак у цій позовній вимозі необхідно відмовити за недоведеністю. Щодо позовних вимог про стягнення збитків, то оскільки такі є похідними від основної вимоги у якій рішенням суду відмовлено, а тому відсутні підстави для задоволення похідних вимог, а відтак у таких необхідно відмовити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів». Щодо заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає про те, що між відповідачем та адвокатом Ткаченко Н. М. укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт за вищевказаним договором, адвокатом було здійснено наступні дії: попередня консультація 1000,00 грн, підготовка відзиву - 5000,00 грн, прибуття у судове засідання 02 червня 2021 року - 1000,00 грн, прибуття у судове засідання 28 липня 2021 року та 20 серпня 2021 року по 2000,00 грн. а всього у розмірі 10000,00 грн. На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачем подано квитанцію від 04 серпня 2021 року, яка міститься у матеріалах справи. Враховуючи вищенаведене, обсяг наданих послуг та участь у судових засіданнях, відсутність обґрунтованих заперечень із сторони позивача щодо розміру витрат на професійної правничої допомоги, на думку суду, у цій справі розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим, підтвердженим відповідними належними доказами, відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, а відтак суд дійшов висновку про задоволення даної заяви про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката відповідача в розмірі 10000,00 грн, які необхідно стягнути з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved