Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 24.04.2013 року між ним та відповідачем було підписано договір № 369/1 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (квартира [ADDRESS]. Під час підписання договору № 369/1 він не погоджувався з деякими умовами викладеними в ньому. У зв'язку з чим, ним підписано договір разом з відповідним протоколом розбіжностей з його пропозиціями, який додавався до договору. По протоколу розбіжностей він додав супровідний лист, яким просив відповідача протягом двадцяти днів з моменту отримання розглянути протокол розбіжностей та підписати його чи надати обґрунтовану відмову від підписання. Відповідачем протягом двадцятиденного терміну був підписаний протокол розбіжностей. З 24.04.2013 року по 17.09.2013 року відповідачем не було виставлено жодного рахунку на сплату комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. У зв'язку з чим, 17.09.2013 року він звернувся до відповідача з заявою про надання рахунків на сплату комунальних послуг. 08.10.2013 року він отримав рахунок на сплату комунальних послуг за вересень 2013 року. Ознайомившись з рахунком, він виявив, що рахунок складений без урахування частини його пропозицій, зазначених у протоколі розбіжностей, а саме: розмір щомісячної плати за 1 кв.м. площі квартири не 2,80 грн. (як вказано в протоколі), а 3,75 грн. На виконання п. 7 протоколу розбіжностей відповідач уклав з КП «ГІОЦ» два договори на обслуговування. У зв'язку з виявленнням в рахунку іншої суми, ніж передбачено протоколом, він направив відповідачу заяву про необхідність привести рахунок на сплату комунальних послуг за вересень 2013 року у відповідність до протоколу розбіжностей. Однак, станом на січень 2014 року перерахунку здійснено не було, та не надано жодної відповіді, та більш того, наступні рахунки за жовтень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень 2014 року, лютий 2014 року та березень 2014 року були підготовлені аналогічно попередньому. Таким чином, відповідач своїми діями порушує його права та інтереси. Крім того, 24.04.2013 року між ним та відповідачем було підписано договір № 369/2 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Під час підписання договору № 369/2 він не погоджувався з деякими умовами викладеними в ньому. У зв'язку з чим, ним підписано договір разом з відповідним протоколом розбіжностей з його пропозиціями, який додавався до договору. По протоколу розбіжностей він додав супровідний лист, яким просив відповідача протягом двадцяти днів з моменту отримання розглянути протокол розбіжностей та підписати його чи надати обґрунтовану відмову від підписання. Відповідачем протягом двадцятиденного терміну був підписаний протокол розбіжностей. У зв'язку з тим, що його (позивача) не влаштовували показники наданих послуг відповідачем - в період з 16.10.2013 року по 20.11.2013 року з гарячого крану текла холодна вода; в період з 16.10.2013 року по 20.11.2013 з 00.00 годин ночі до 07.00 години опалювальні батареї не гріли; в період з 01.10.2013 року по 20.11.2013 року відсутнє прибирання сходових кліток та 18 поверху. Він 18.11.2013 року подав заяву відповідачу про виклик представника на 20.11.2013 року на 10.00 годину для складання акту-претензії. В назначений час представник відповідача не з'явився, і тому акт-претензія був підписаний споживачами квартир 363, 367, 329. 22.11.2013 року акт-претензію направлено відповідачу по пошті. Лист повернувся без вручення за терміном зберігання. 29.01.2014 року акт-претензію надіслано повторно, отримано відповідачем 31.01.2014 року. В рахунку за грудень 2013 року та січень 2014 року не було відображено перерахунку платежів згідно акту-претензії. Як і не надано обґрунтованої відповіді. Згідно постанови КМУ відповідач мав застосувати по послугам на гарячу воду тариф - 3,50 грн., а на опалення зменшити на 3,3 % місячної плати за кожну добу. У зв'язку з викладеними обставинами просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок плати за утримання будинків та прибудинкових територій за вересень 2013 року, січень 2014 року, лютий 2014 року, березень 2014 року із застосуванням тарифу 2,80 грн. у відповідності до протоколу розбіжностей - 108,64 грн.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок плати за неналежно надані послуги з централізованого опалення та послуг гарячої води за період з 16.10.2013 року по 20.11.2013 року - за гаряче водопостачання за листопад 28,00 грн., за опалення - жовтень 2013 року - 25,83 грн., за листопад 2013 року - 43,90 грн.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок за неналежні та ненадані послуги за період жовтня 2013 року по 20.11.2013 року по 130,78 грн. В судовому засіданні позивач підтримав обставини викладені в позовній заяві, уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Зауважив, що тариф по утриманню будинку по протоколу розбіжностей визначено в сумі 2,80 грн. Протокол розбіжностей представником відповідача підписано. З приводу не надання послуг зазначив, на його поверсі прибирання не було. Сторона відповідача не надала доказів на спростування цього, як і не надано доказів підключення другого насосу. В крані гарячої води спочатку текла холодна вода. В судовому засіданні представник відповідача пред'явлені вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що протокол розбіжностей не є підставою для застосування інших тарифів, ніж передбачено договором. З приводу актів зазначив, що вони складені з порушенням. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, в матеріалах справи містяться письмові пояснення. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 25.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 369/1 про надання послуг з утримання будинків і спору та прибудинкових територій (квартира [ADDRESS], предметом якого є забезпечення виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового будинку [ADDRESS], а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати такі послуги за встановленими тарифами відповідно до Додаткової угоди № 1, яка є невід'ємною частиною даного Договору, та у строки та на умовах, які передбачені Договором. Згідно пункту 3 Договору № 369/1 та Додаткової угоди встановлено, що розмір щомісячної плати за 1 кв.м. площі квартири становить 3,75 грн. з ПДВ відповідно до переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що розраховано згідно постанови КМУ від 01.06.2011 року № 869. Не погодившись з запропонованими деякими умовами Договору № 369/1 від 25.04.2013 року, [PERSON] направив протокол розбіжностей. 25.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 369/2 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення фізичним особам власникам житлових приміщень (квартира [ADDRESS]), предметом якого є забезпечення виконавцем своєчасних послуг відповідної якості з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати такі послуги за встановленими тарифами відповідно до додатку до договору. Не погодившись з запропонованими деякими умовами Договору № 369/2 від 25.04.2013 року, [PERSON] направив протокол розбіжностей. З вересня 2013 року [PERSON] отримує квитанції на сплату житлово-комунальних послуг, в яких не враховано протокол розбіжностей, у зв'язку з чим просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок плати за утримання будинків та прибудинкових територій за вересень 2013 року, січень 2014 року, лютий 2014 року, березень 2014 року із застосуванням тарифу 2,80 грн. у відповідності до протоколу розбіжностей - 108,64 грн. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розподіл житлово-комунальних послуг залежно від функціонального призначення залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і стотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору. Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. У разі якщо виконавець не є виробником, відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті. Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. У разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання. Статтею 208 ЦК України передбачено, що правочини, які належить вчиняти у письмовій формі між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України д оговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самі формі, що й договір (ст. 654 ЦК України). Оскільки, між позивачем та відповідачем не було укладено договору про внесення змін чи/або доповнень до Договору № 369/1, від відмовляє у здійсненні перерахунку плати за утримання будинків та прибудинкових територій за вересень 2013 року, січень 2014 року, лютий 2014 року, березень 2014 року із застосуванням тарифу 2,80 грн. Посилання позивача на протокол розбіжностей є безпідставним, оскільки він не є договором, а лишень може вважатися як пропозиція укласти договір на внесення змін до основного договору. Не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок плати за неналежно надані послуги з централізованого опалення та послуг гарячої води за період з 16.10.2013 року по 20.11.2013 року - за гаряче водопостачання за листопад 28,00 грн., за опалення - жовтень 2013 року - 25,83 грн., за листопад 2013 року - 43,90 грн.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок за неналежні та ненадані послуги за період жовтня 2013 року по 20.11.2013 року по 130,78 грн. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Крім того, частиною 6 Договору № 369/2 визначено порядок встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг та розв'язання спорів. В даному випадку йдеться про період з 16 жовтня 2013 року по 20 листопада 2013 року. Заяву щодо явки представника відповідача для складання Акту-претензії подано позивачем 18.11.2013 року, в самій заяві відсутнє посилання позивача на причину складання даного акту. Вказані обставини свідчать про те, що позивачем порушено порядок встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем позовні вимоги є недоведеними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed