Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на: - житловий будинок, що розташований за адресою : [ADDRESS]; - земельну ділянку, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку 0.250 га, ведення особистого підсобного господарства 0.2783 га, розташовану на території с. Воронове Василівської сільської ради. 21.07.2008 року померлий склав заповіт, посвідчений секретарем Василівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 87, в якому житловий будинок та земельну ділянку, розташовані на [ADDRESS], заповідав позивачу - [PERSON]. Відповідно до ст. 1241 ЦК України: спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку спадщини - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки - відсутні. Мати позивача розірвала шлюб з померлим 11 червня 1989 року. У встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, після смерті спадкодавця позивач звернувся до Другої Синельниківської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, але постановою № 02-31/1099 від 09.08.2014 року нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що в державному акті не вказана адреса і це є неналежним чином оформлення даного документу. У зв'язку з цим, позивач просить визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку 0.250 га, ведення особистого підсобного господарства 0.2783 га, розташовану за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що настала [INFO]. Представник позивача в попереднє судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], вбачається, що його батьками є : «батько-[PERSON]», « мати - [PERSON]». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], 11.07.1989 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 21.07.2008 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження : що його житловий будинок, розташований за адресою : [ADDRESS]; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою : [ADDRESS], заповідав [PERSON]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ДП № 062236, [PERSON] на підставі рішення 16 сесії ІУ скликання Василівської сільської ради від 20.03.2001 року передана у приватну власність земельна ділянка, розташована на території с. Воронове Василівської сільської ради, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку 0.250 га., ведення особистого підсобного господарства 0.2783 га. Згідно довідки Василівської сільської ради Синельниківського району № 267 від 01.08.2014 року [PERSON] був зареєстрований за адресою : [ADDRESS], на день своєї смерті був зареєстрований та проживав один. Відповідно до постанови держаного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори № 02-31/1099 від 09.08.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] у зв'язку з тим, що в державному акті на право приватної власності на землю не вказана адреса, а це є неналежним чином оформлення даного документа. В матеріалах спадкової справи № 181/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підствах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1,2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Отже, матеріалами справи встановлено, що на ім'я [PERSON] було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ДП № 062236, зареєстрований за № 24101 від 20.04.2001 року для будівництва та обслуговування житлового будинку 0.250 га., ведення особистого підсобного господарства 0.2783 га., яка розташована на території с. Воронове Василівської сільської ради, але в державному акті на право приватної власності на землю не вказана адреса. Заповітом померлого [PERSON] охоплено, крім житлового будинку, також майно у вигляді земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою : [ADDRESS]. У зв'язку з цим до позивача як спадкоємця перейшло право власності на дану земельну ділянку за вказаною адресою від померлого спадкодавця [PERSON] Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221,1223, 1225, 1235, 1268, 1269, 1270, 1276 ЦК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року,

Outcome: approved