Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з до відповідачів із наданням в подальшому заяви про збільшення позовних вимог про стягнення з них в солідарному порядку\~заборгованості за договором позики в загальній сумі 30506,73 грн. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 01.11.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] буд укладений договір у простій письмовій формі договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 12500,00 грн. та зобовязався їх повернути до 30.11.2014 року. Також в договорі зазначено, що в разі невиконання відповідачем [PERSON] добровільно взятих зобовязань по погашенню боргу о 30.11.2014 р., на неї додатково будуть покладені судові витрати, відсотки за користування чужими коштами,інфляційні витрати та відшкодування моральної шкоди. Крім того, в розписці зазначено, що борг станом на 08.12.2014 року 16\~281,00 грн., і був підписаний відповідачем. Дотепер, відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконала, сума боргу становить 30506,73 грн., з якої: сума боргу 16281,00 грн., сума інфляції 13432,00 грн., 3 % річних 691,94 грн. та судові витрати у сумі 101,79 грн. Згідно ч.1,2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1047 ЦК України,договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Що стосується позовних вимог в частині стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON], то суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог в цій частині слід відмовити, оскільки з матеріалів справи вбачається та в обґрунтування позову позивач посилається на те, що договір позики був укладений лише між позивачем та [PERSON] На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 615, 1046-1049, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованості за договором в сумі 62\~100 грн. 00 коп. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та на користь позивача слід стягнути з відповідача витрати, пов'язані з розглядом справи у сумі 101 грн. 79 коп.

Outcome: partial