Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 08.08.2016 року, в якій просив суд визнати його дружину [PERSON] та її сина [PERSON] такими, що втратили право користування належним йому житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом йому належить квартира [ADDRESS]. Разом з ним в квартирі зареєстровані [PERSON] - його дружина та її син - [PERSON], які фактично в житловому приміщенні не проживають останні 2 роки, адже виїхали на постійне проживання до Росії. Оскільки реєстрація відповідачів в квартирі обмежує його права як власника та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за них, що ставить його в скрутне матеріальне становище, в той час як в добровільному порядку вони знятись з обліку не бажають, у зв'язку з чим за захистом своїх прав та інтересів позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, в контексті ст.76 ЦПК України вважаються повідомленими належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши вимоги позовної заяви, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2003 року серії [NUMBER] [PERSON] належить квартира [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв.м., у тому числі житловою площею 27,1 кв.м., право власності на яку за ним зареєстровано КП ДОР «Криворізьке БТІ» за № 298 в книзі 41П-298 16.01.2004 року (а.с.4,5). Згідно довідки Криворізької ОМДІС «НОВА КОМ» №63 від 02.08.2016 року та відомостей з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, за вказаною адресою значаться зареєстрованими: [PERSON], [INFO], - власник, [PERSON], [INFO], - дружина, [PERSON], [INFO], - інші члени сім'ї (а.с.7). Як вказував позивач, що в ході судового розгляду будь-якими доказами не спростовано, відповідач [PERSON] є його дружиною, а [PERSON] - пасинком, тобто в розумінні ст.3 СК України є членами його сім'ї та родичами непрямої лінії споріднення. Таким чином, визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членами його сім'ї, у зв'язку з чим регулюються ст.405 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.319, ч.1 ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як встановлено в ході судового розгляду, відповідачі в належному позивачеві житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], дійсно зареєстровані, але не проживають з 14.04.2014 року та по теперішній час, що підтверджується актом з місця проживання від 02.08.2016 року, посвідченим ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.6). Згідно ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі в належному позивачеві житлі не проживають понад один рік, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажають, а їх реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні належною йому власністю, обмежуючи майнові права [PERSON], через що він вимушений сплачувати за відповідачів додатково комунальні послуги, що негативно впливає на його матеріальний стан, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення із визнанням [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved