Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що починаючи з 2003 року і до теперішнього часу він зареєстрований за фактичним місцем проживання в домоволодінні [ADDRESS]. Об'єкти нерухомого майна, які входять до складу зазначеного вище домоволодіння, було побудовані в різний час на виділеній належним чином для цілей громадської забудови земельній ділянці силами та коштом його батьків. Нещодавно позивачу стало відомо, що з невідомих йому та третім особам причин у нього відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння; вважає, що відкрите та постійне володіння батьківською садибою протягом тривалого часу є достатньою законною підставою для набуття права власності на спірне домоволодіння за правом набувальної давності, про що й просить суд. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; до суду звернувся з письмовим клопотанням про розгляд справи за його особистої відсутності та відсутності його представника; при цьому зазначив, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору (на боці позивача) [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися; про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; письмовою заявою повідомили суд про причини неявки та просили розглянути справу за їх особистої відсутності. При цьому, підтвердили обставини, викладені в позові позивачем та не заперечують проти його задоволення в повному обсязі. Представник Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, звернулись до суду з письмовою заявою, відповідно до положень якої підтверджує обставини, викладені в позові, проти доводів позовної заяви та її задоволення не заперечує; просить суд розглянути справу за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінивши їх доводи та надані ними докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. На території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, за адресою: [ADDRESS], розташоване приватне домоволодіння, яке складається з житлового будинку з надвірними побудовами та господарськими спорудами. Об'єкти нерухомого майна, які входять до складу зазначеного вище домоволодіння, було побудовані в різний час на виділеній належним чином для цілей громадської забудови земельній ділянці силами та коштом третіх осіб та позивача по справі. Так, за наведених вище обставин було побудовано наступні об'єкти нерухомого майна: літня кухня (рік побудови - 1971), житловий будинок, сіни (рік побудови - 1975), сарай-1, льох (рік побудови - 1977), гараж (рік побудови - 1983), тамбур, убиральня, сараї-2,-3, лазня, два капітальні навіси (рік побудови - 1991); на території домоволодіння побудований колодязь, по периметру домоволодіння облаштовано залізобетонну огорожу, встановлені металеві ворота. Починаючи з квітня 2003 року і до теперішнього часу за постійним місцем проживання за адресою розташування спірного домоволодіння зареєстрований, в тому числі і позивач, який проживає за вказаною адресою разом з батьками. Нещодавно, маючи намір облаштувати батьківське обійстя сертифікованим електричним опаленням за програмою Уряду України про спрощену процедуру переходу на опалення житлових будинків громадської забудови на альтернативні джерела енергії, на стадії збору всіх необхідних документів для отримання технічних умов та дозволів від місцевої енергопостачаючої організації, позивачем була встановлена відсутність будь-яких правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. Згідно зі ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , до відання виконавчих комітетів міських рад належать делеговані повноваження щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, а також видача забудовникам технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків та споруд. Відповідно до листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23 березня 1999 N 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», оформлення свідоцтва про право власності по об'єктах, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію (які експлуатуються або не експлуатуються) тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними. По об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, для оформлення права власності одним з документів для визнання даного права є висновок про технічний стан будинку - технічний паспорт, що складається бюро технічної інвентаризації. Спірне домоволодіння було побудоване протягом 1971 - 1991 років, тобто, до 5 серпня 1992 року, і після закінчення його будівництва має відповідний технічний стан, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 28.10.2015року, що було виготовлено техніком інвентаризації нерухомого майна місцевого БТІ. За таких обставин суд приходять до висновку, що на території спірного домоволодіння відсутні будь-які незаконні споруди, всі об'єкти нерухомого майна перебувають у доброму технічному стані (не є аварійними), що є достатньою підставою для їх легалізації. З огляду на той факт, що позивач по справі, починаючи з 2003 року (з моменту реєстрації постійного місця проживання) добросовісно заволодів і до теперішнього часу відкрито та постійно володіє спірним домоволодінням, суд вважає, що позивач на законних підставах може бути власником спірного домоволодіння за правом набувальної давності. Так, відповідно до положень частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Крім того, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч.4 ст. 344 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Надавши юридичну оцінку фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання за ним права приватної власності за набувальною давністю на домоволодіння є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки це буде спрямовано на захист інтересів позивача та не суперечить чинному законодавству України. На підставі ст.ст. 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved