Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 13 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», котрий перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав і обов`язків ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 020-2008-240 , за умовами якого відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 20 000 (двадцять тисяч доларів США) з датою погашення 10 лютого 2018 року, із відсотковою ставкою 12,45% річних. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору погашення відповідачем основної суми кредиту та сплата відсотків здійснюється у формі щомісячних платежів ( які складаються із частини погашення основної суми кредиту та процентів нарахованих за попередній платіжний період). Відповідно до умов вищезазначеного пункту Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язувалась щомісячно в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів шляхом зарахування до такої дати відповідної суми коштів на поточний рахунок, який вказаний в кредитному договорі (пункт 2.1.3.).Розмір щомісячного платежу встановлений в Графіку погашення кредиту (додаток №2 до Кредитного договору). З метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань по Кредитному договору було укладено Договір Поруки №020-2008-240-Р/1 від 13.02.2008р. з відповідачем [PERSON] та Договір поруки №020-2008-240-Р/2 від 13.02.2008р. з відповідачем [PERSON] Вказує, що відповідно до п.п.1.3.-1.4. Договору поруки [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед позивачем та відповідають по всіх зобов`язаннях відповідача [PERSON] в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, сплати неустойки, а також відшкодування збитків завданих позивачу невиконанням та/ або неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору. Пунктом 1.2. Договору поруки [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що їм добре відомі всі умови кредитного договору укладених між позивачем та відповідачем [PERSON] і вони погоджуються з ними. В зв`язку з тим, що відповідачами належно не виконувалися умови Кредитного договору та Договору поруки, Банк звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору. 07 листопада 2011 року Коломийським міськрайонним судом по справі №2-1582/11р. за позовом ПАТ «Універсал Банк» до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору ухвалено рішення, яким позов задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в користь позивача ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №020-2008-240 від 13.02.2008 р. в розмірі 115 308,57 грн, судовий збір в сумі 1165,05 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. Дане рішення набрало законної сили 18.11.2011 р. У вказаному вище рішенні судом стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором, яка складалася з тіла кредиту,нарахованих відсотків включно до 25.05.2011 року. Зокрема, в рішенні суду вказано, згідно розрахунку заборгованості станом на 25.05.2011 р., заборгованість відповідачів по вказаному кредитному договору становить:552,09 доларів США, що по курсу НБУ становить 4407,72 грн. - прострочено заборгованість по сумі кредиту, 13499,87 доларів США, що по курсу НБУ становить 197778,91 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, 540,81 доларів США, що по курсу НБУ становить 4317,66 грн. - відсотки. Всього заборгованість по кредитному договору становить 14 592, 77 доларів США, що по курсу НБУ на 25.05.2011 р. становить 116504 грн. 30 коп. Вказує, що зобов`язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом, що передбачено ч.1. ст..598 ЦК, ст.ст..599-601, 604-609 ЦК України. Оскільки судове рішення від 07 листопада 2011 року про стягнення кредитної заборгованості з боржників останні не виконали, то відповідно до вимог зазначених норм матеріального права та п.2.7. кредитного договору кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами. Станом на день звернення ПАТ «Універсал Банк» із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором не погашена. Станом на 02.11.2017 року заборгованість за Кредитним договором по нарахованим відсоткам за період з 25.05.2011 року по 02.11.2017 року складає 6 686, 28 дол. США. Три проценти річних станом на 30.09.2017 року складають суму в розмірі 8 174,65 гривень. Надавши додаткові письмові пояснення вказує, що наявність судових рішень про стягнення боргу та/або інших грошових сум за інші періоди невиконання боржником договірного зобов`язання, відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями, вчиненням інших процесуальних дій по виконанню рішень суду, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового), не свідчать про припинення договірних правовідносин сторін та/або припинення зобов`язань. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 25.05.2016 у справі №6-157цс16, відповідно до якого наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною 3 статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Згідно із ч.І ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факти невиконання відповідачем зобов`язань з повернення суми одержанного кредиту у строк, встановлений Кредитним договором та неналежного виконання зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом за період з 10.10.2008 по 25.05.2011, встановлено рішенням від 07 листопада 2011 року Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не позбавляє Банк права на нарахування процентів в порядку, передбаченому статтею 1048 Цивільного кодексу України, а також 3% річних за прострочення сплати кредиту. Вказує, що відповідач посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12, та вказав, що пред`явивши вимогу про дострокове стягнення заборгованості позивач втратив право на стягнення донарахованих відсотків Однак, зазначає, що у вищевказаній постанові висловлено правову позицію про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У даній справі сторонами у пункті 2.7. Кредитного договору з урахуванням принципу свободи договору передбачено іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого абзацом 2 частини 1 статті 1048 ЦК України, допускає нарахування Банком процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості. Аналогічного висновку приходить і Верховний Суд у своїй постанові № 913/11/18 від 13.12.2018 року. Просить суд стягнути : в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 6 686,28 дол. США заборгованості за кредитним договором № 020-2008-240 від 13.02.2008 року по нарахованим відсоткам за період з 25.05.2011 по 02.11.2017 року, а також 8 174,65 грн. , що становить три процента річних від простроченої суми невиконання грошового зобов`язання; в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 6 686,28 дол. США заборгованості за кредитним договором № 020-2008-240 від 13.02.2008 року по нарахованим відсоткам за період з 25.05.2011 по 02.11.2017 року, а також три процента річних від простроченої суми невиконання грошового зобов`язання, що становить 8 174,65 грн., та судовий збір. Відповідач [PERSON] заперечила щодо задоволення позовних вимог, подавши до суду відзив на позов , відповідно до якого підтвердила факт укладення 13 лютого 2008 року між нею та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» Кредитного договору № 020/2008-240 на придбання майна на суму в розмірі 20 000 доларів США . 13.02.2008 р. з метою забезпечення виконання нею своїх зобов`язань по Кредитному договору укладено Договір Поруки №020-2008-240-Р/1 від 13.02.2008р. з відповідачем [PERSON] та Договір поруки №020-2008-240-Р/2 від 13.02.2008р. з відповідачем [PERSON] . Вказує, що стабільно виплачували кредит без затримок незважаючи, що поручителі пенсіонери та живуть за рахунок пенсії. Вона, відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи та на момент отримання кредиту була інвалідом і дана інформація від банку не приховувалась. Станом на 26.08.2011 року вона з поручителями сплатили банку по кредитному договору 18 903.64 долаів США, що підтверджується відповідними квитанціями, та відповідями з Управління пенсійного фонду в м.Коломия і Коломийському районі. Незважаючи на те, що вона з поручителями неодноразово звертались до банку про неможливість сплати кредиту, просили надати кредитні канікули, розстрочку і відстрочку, однак банк назустріч їм не йшов та у 2011 році з позовною заявою звернувся до Коломийського міськрайонного суду про стягнення заборгованості. Згідно рішення суду від 07.11.2011 року по справі № 2-1582/11 на користь ПАТ «Універсал Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 115 308.57 гривень та судовий збір в сумі 1165.05 грн. Після вступу в законну силу рішення суду позивач звернувся у виконавчу службу і з них по даний час стягується заборгованість. Незважаючи на те, що їх матеріальне становище в силу обставин, що стались в державі різко погіршилось вони продовжували добросовісно сплачувати кредит. З метою погашення кредиту, списання банком частини заборгованості вони неодноразово звертались в банк із заявами, проте жодної відповіді не отримували. Вказує, що на їх звернення, яка сума заборгованості по тілу кредиту і процентам банк відповіді не надав . Вважає, що банком не доведено заборгованість в сумі 6 686,28 дол. США по нарахованим відсоткам за період з 25.05.2011 по 02.11.2017 р. Не зрозуміло з якої суми, з чого саме, тіла кредиту, загальної заборгованості нараховувались дані відсотки, по якій формулі та методиці, адже відсотки нараховуються на суму виданого кредиту , на його залишок. Так само не доведено 8 174,65 грн. три проценти річних. Зазначає, що банк свої вимоги мотивує тим, що вони як відповідачі заборгували суму коштів у розмірі 6 862,28 дол. США з тих підстав, що з 2011 року не сплачують відсотки по кредиту, однак це неправдиві свідчення, оскільки вони продовжують сплачувати кредит , що підтверджується відповідними документами. Вказує, що до позову наданий графік розрахунку заборгованості, однак в ньому не вказано, яка сума заборгованості станом на момент звернення позивача в суд. В поданому розрахунку вказано різні суми залишку заборгованості та з якої суми вираховувалась трьох процентна сума не зрозуміло. Звертає увагу суду на те, що в даному позові не зазначено скільки сплатила відповідач банку коштів, якими сумами, якими датами, коли та які суми залишилися несплаченими основного боргу та процентів, і як банк розраховував проценти відповідно до основного боргу кредиту. Не зазначено також з якого часу відповідач почав порушувати умови кредитного договору. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що 13 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 020/2008-240 за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 20000, 00 доларів США з датою погашення 10 лютого 2018 року, із відсотковою ставкою 12,45 % річних. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань по Кредитному договору було укладено Договір поруки № 020-2008-240-Р/1 від 13.02.2008 року з [PERSON] та договір поруки № 020-2008-240-Р/2 від 13.02.2008 року з нею, [PERSON] . Вважає, що позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» про стягнення з них, відповідачів 6686,28 доларів США заборгованості за кредитним договором № 020-2008-240 від 13 лютого 2008 року по нарахованим відсоткам за період з 25.05.2011 року по 02.11.2017 року, а також 8 174,65 грн., що становить три процента річних від простроченої суми невиконаного грошового зобов`язання, не можуть бути задоволені, з наступних підстав. Квитанціями наявними в матеріалах справи підтверджується той факт, що ними, як відповідачами вже оплачено на користь позивача 18903,64 доларів США, а також, 39989 гривень, та продовжується відрахування коштів із пенсії [PERSON] на підставі виконавчого листа, виданого згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 листопада 2011 року. Повторне подання позовної заяви позивачем про стягення 6686,28 доларів США заборгованості за кредитним договором № 020-2008-240 від 13 лютого 2008 року по нарахованим відсоткам за період з 25.05.2011 року по 02.11.2017 року, а також 8 174,65 грн., що становить три процента річних від простроченої суми не виконаного грошового зобов`язання суперечить чинному законодавству та практиці Верховного Суду України. Так, згідно правової позиції по справі 444/9519/12 викладеної у постанові від 28 березня 2018 року, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» пред`явило до позичальників вимогу, ще в 2011 році, у зв`язку із чим було ухвалене рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 листопада 2011 року та позовні вимоги були задоволені, та до даного часу продовжується відрахування коштів із пенсії [PERSON] , тому продовження нарахування передбачених договором процентів за кредитом та пені суперечить чинному законодавству, а сама вимога про стягнення з них, відповідачів солідарно в користь ПАТ «Універсал Банк» 6686,28 доларів США заборгованості за кредитним договором № 020-2008-240 від 13 лютого 2008 року по нарахованим відсоткам за період з 25.05.2011 року по 02.11.2017 року, а також 8 174,65 грн., що становить три процента річних від простроченої суми не виконаного грошового зобов`язання не підлягає задоволенню. Вказує, що аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом повинні бути відхилені. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника та поручителів заборгованості по відсотках за кредитним договором, а також трьох процентів річних від простроченої суми невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 13 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», котрий перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав і обов`язків ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 020-2008-240 , за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 20 000 (двадцять тисяч доларів США) з датою погашення 10 лютого 2018 року, із відсотковою ставкою 12,45% річних.(а.с.12-15) Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено види забезпечення виконання зобов`язань, якими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань по вищевказаному Кредитному договору було укладено Договір поруки № 020-2008-240-Р/1 від 13.02.2008 року з відповідачем [PERSON] та договір поруки № 020-2008-240-Р/2 від 13.02.2008 року з відповідачем [PERSON] .(а.с.20-23,24-27) Відповідно до п.п. 1.3. та 1.4. договорів поруки, поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником [PERSON] зобов`язань за основним договором. Через неналежне виконання зобов`язань за зазначеними договорами банк звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом про дострокове стягнення всієї заборгованості. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07 листопада 2011 року із відповідачів стягнуто солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №020-2008-240 від 13.02.2008 р. в розмірі 115 308,57 грн,судовий збір в сумі 1165,05 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.(а.с.28-30) Із мотивувальної частини рішення вбачається, що згідно розрахунку заборгованості станом на 25.05.2011 року, заборгованість відповідачів по вказаному кредитному договору становить : 552,09 дол. США , що по курсу НБУ - 4407,72 грн. - прострочена заборгованість по сумі кредиту, 13499,87 доларів США, що по курсу 197 778,91 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, 540,81доларів США, що по курсу 4317, 66 грн. - відсотки. Всього заборгованість по кредитному договору становить 14592,77 доларів США, що по курсу НБУ станом на 25.05.2011 року становить 116504 грн. 30 коп. При постановленні рішення суд взяв до уваги, що відповідачами частково погашено заборгованість в сумі 1195 грн. 93 коп. Як визнано сторонами рішення суду відповідачами не виконано, кредитна заборгованість не погашена. Однак, як видно з долучених відповідачами документів останні погашають заборгованість згідно рішення суду (а.с.163-166,169-172). У зв`язку із невиконанням рішення суду позивачем нараховано заборгованість по нарахованим відсотках за кредитним договором за період з 25.05.2011 по 02.11.2017 в розмірі 6 686,28 дол. США та 8 174,65 грн. - три процента річних від простроченої суми невиконання грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк ПАТ «Універсал Банк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк». Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення відсотків за кредитним договором з позичальника та поручителів, а також трьох процентів річних від простроченої суми Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 527, 530, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed