Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 09 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/5550/74/113321, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 35 525,00 доларів США строком до 09 липня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних. Відповідно до умов договору погашення заборгованості мало здійснюватися за графіком повернення кредиту та сплати відсотків. Однак, відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування ним, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 24 січня 2013 року становить 43 179, 46 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 345 133, 42 грн. Позивач просив стягнути із відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення та позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 70). Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі (а.с.67). Попередньо, 04 квітня 2014 року, представник позивача подав до суду письмову заяву про зменшення розміру пені у зв'язку із скрутним матеріальним станом відповідача та перебуванням на його утриманні трьох дітей (а.с. 56-60). Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з кредитного договору № 014/5550/74/113321 від 09 липня 2007 року, відповідач [PERSON] 10 липня 2007 року отримав в кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії грошові кошти в сумі 35 525,00 доларів США строком до 09 липня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних. 24 квітня 2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до пункту 2 якої сторони домовились тимчасово, на період з 01 травня 2009 року по 31 квітня 2010 року, зменшити розмір щомісячного платежу за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та сплати інших платежів за Кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди. Однак, відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом. 26 грудня 2012 року Відповідачу було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань, якою було зобов'язано у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте, в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 24 січня 2013 року за Кредитним договором складає 43 179,46 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 24.01.13 р. (7, 9930) становить 345 133,42 грн., із них: - заборгованість за кредитом - 38 007,44 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 24.01.13 р. (7, 9930) становить 303 793,47 грн.; - заборгованість по відсоткам - 2 376,83 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 24.01.13 р. (7, 9930) становить 18 998,00 грн.; - пеня за прострочення кредиту та відсотків - 2 795,19 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 24.01.13 р. (7,9930) становить 22 341,95 грн. Згідно вимог ст. 639 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що залишилися за договором. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що на утриманні [PERSON] перебуває троє дітей 1994, 1996 та 2008 року народження (а.с.58-60), майновий стан відповідача погіршився, тому суд зменшує пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків до 12 341 грн. 95 коп. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в односторонньому порядку не виконував умов кредитного договору, тому з нього слід стягнути на користь позивача борг за цим договором та понесені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial